СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" квітня 2019 р. Справа № 922/3397/18

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Пушай В.І., суддя Барбашова С.В., суддя Попков Д.О.

секретар судового засідання Євтушенко Є.В.

за участю представників:

від позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2 за довіреністю, свідоцтвами;

від відповідача - не зявився;

розглянувши апеляційну скаргу Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго», м. Київ, в особі відокремленого підрозділу «Північна електроенергетична система» Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго», м. Харків вх. № 762Х/З на рішення господарського суду Харківської області від 11.02.2019 р. у справі № 922/3397/18 (суддя Калініченко Н.В., повний текст складено та підписано 11.02.2019 р.)

за позовом Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго», м. Київ, в особі відокремленого підрозділу «Північна електроенергетична система» Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго», м. Харків

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Альвера», м. Харків

про стягнення 6 633,85 грн.

ВСТАНОВИЛА:

10.12.2018 р. Державне підприємство «Національна енергетична компанія «Укренерго» в особі відокремленого підрозділу «Північна електроенергетична система» (далі ДП «НЕК «Укренерго» в особі ВП «Північна електроенергетична система», позивач) звернулося до господарського суду Харківської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Альвера» (далі ТОВ «Альвера», відповідач) пені в сумі 5 196,62 грн. за період з 01.01.2018 р. по 10.09.2018 р. та штрафу у розмірі 7 % за прострочення виконання робіт більш ніж на 30 днів в сумі 1 437,23 грн. за договором № 80-4/3135-17 від 06.11.2017 р.

Рішенням господарського суду Харківської області від 11.02.2019 р. позов задоволено частково, з відповідача на користь позивача стягнуто 1 437,23 грн. штрафу, 1 211,37 грн. пені та 703,49 грн. судового збору.

Рішення суду мотивоване, зокрема, з тих підстав, що договір, на підставі якого заявлено позов у даній справі, припинив свою дію 28.02.2018 р., тому нарахування пені поза межами дії договору є неправомірним, оскільки пеня є договірною величиною, яка підлягає застосуванню тільки в період дії договору.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення суду змінити в частині стягнення з ТОВ «Альвера» пені в сумі 1 211,37 грн. та стягнути з останнього пеню у розмірі 5 196,62 грн.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Скаржник вважає, що оскільки роботи повинні були бути виконані 31.12.2017 р. (п. 4.1. договору), то кінцевою датою нарахування штрафних санкцій є 31.12.2018 р., тому позивач, на його думку, обґрунтовано розрахував штрафні санкції в межах періоду їх нарахування, встановленого умовами договору.

Представники позивача у судовому засіданні підтримали апеляційну скаргу у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи сторони повідомлені належним чином.

Частинами 1-2 статті 269 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Дослідивши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази у справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія Східного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 06 листопада 2017 року між позивачем, як замовником, та відповідачем, як підрядником, укладено договір № 80-4/3135-17, відповідно до п.п. 1.1, 1.2 якого замовник доручає підрядникові, а підрядник приймає на себе зобов'язання виконати на власний ризик відповідно до умов цього договору роботи ДСТУ Б.Д.1.1-1:2013 із капітального ремонту фасада адміністративної будівлі № 1 Північної ЕС інв. № 1, згідно з Актом дефектів (додаток 1 до договору), що є невід'ємною частиною договору. Підрядник виконує роботи своїми силами за власною технологією, із застосуванням своїх машин, механізмів, інструментів, пристосувань, матеріалів.

Згідно з п. 3.1. договору, вартість робіт за цим договором є твердою та визначається договірною ціною (додаток № 2), складеною на підставі локального кошторису (додаток 3), що є невід'ємною частиною договору і становить: 41 022,86 грн., крім того ПДВ 20% - 8 204,57 грн., разом з ПДВ 20% - 49 227,43 грн.

Умовами п. 3.2. договору передбачено, що розрахунки проводяться шляхом здійснення замовником розрахунку протягом 25 банківських днів з моменту підписання актів приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в), довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (форма КБ-3), підписаних уповноваженими представниками сторін та з урахуванням, що така оплата здійснюється після реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідно до статті 201 Податкового кодексу України.

Згідно з п. 4.1, 4.2 договору, строк виконання робіт: Роботи повинні бути виконані до 31 грудня 2017 року (включно). Місце виконання робіт - 61003, м. Харків, вул. Кооперативна 12/14.

Відповідно до п. 5.4.1 договору, акти приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в), довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (форма КБ-3) у двох примірниках готує підрядник і передає для підписання уповноваженим представникам замовника за наявності виконаного обсягу робіт.

За умовами п. 5.4.2 договору, уповноважені представники замовника на протязі 5 календарних днів перевіряють правильність і реальність актів і підписують їх в частині фактично виконаних обсягів робіт, або надають мотивовану відмову від приймання робіт. У разі мотивованої відмови сторонами укладається двосторонній акт з переліком необхідних доробок і терміну їх виконання. Замовник повертає підряднику один екземпляр підписаного акту.

Зафіксовані в двосторонньому акті недоробки підрядник усуває за свій рахунок, якщо зафіксовані недоробки виникли з вини підрядника. При цьому замовник затримує оплату робіт, виконаних з порушенням, до усунення недоробок.

Згідно з п. 5.4.8 договору, приймання завершених за цим договором робіт здійснюється робочою комісією замовника і оформлюється актом прийняття об'єкту після капітального ремонту.

Відповідно до п. 8.1. договору, у разі невиконання або несвоєчасного виконання зобов'язань за договором сторони несуть відповідальність, передбачену законом та цим договором.

Пунктом 8.2. договору сторонами погоджено, що у разі порушення встановленого умовами договору строку виконання зобов'язань, підрядник сплачує замовнику згідно з частиною другою статті 231 Господарського кодексу України пеню в розмірі 0,1% вартості простроченого зобов'язання, за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 днів підрядник повинен додатково сплатити замовнику штраф у розмірі 7% від вказаної вартості.

Відповідно до п. 10.1 договору, цей договір набуває чинності з моменту підписання сторонами договору та діє до 28 лютого 2018 року, крім гарантійних зобов'язань, які діють до повного їх виконання.

За умовами п. 10.2 договору, строк дії договору та виконання зобов'язань щодо виконання робіт може бути продовжений у разі виникнення документально підтверджених об'єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі форс-мажору, неможливістю для замовника прийняти роботи, затримки/зменшення фінансування витрат замовника, зміни в чинному законодавстві України, за умови, що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної у договорі.

Пунктом 10.3. договору встановлено, що закінчення строку дії договору не звільняє сторони від виконання зобов'язань, передбачених договором, за винятком випадків, коли замовник відмовиться від прийняття від підрядника виконання, яке внаслідок прострочення підрядником втратило для нього інтерес. Закінчення строку дії договору не звільняє сторони від відповідальності за порушення його умов.

Згідно з п.п. 11.8, 11.10.3 договору, усі зміни та доповнення до цього договору повинні оформлюватися додатковою угодою, яка підписується сторонами і є невід'ємною частиною договору. Замовник має право в односторонньому порядку розірвати договір, повідомивши письмово про це підрядника не пізніше ніж за 3 календарних дні про таке розірвання.

Договір підписаний представниками сторін без зауважень чи заперечень, підписи яких скріплені печатками підприємств.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Відповідно до ст. 843 ЦК України, ціна роботи або спосіб її визначення визначається у договорі.

При цьому, згідно з ч. 1 ст. 839 ЦК України, підрядник зобов'язаний виконати роботу, визначену договором підряду, із свого матеріалу і своїми засобами, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 статті 846 ЦК України, строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 849 ЦК України, якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору.

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ч. 1, ч. 2 ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Матеріали справи свідчать про те, що відповідач виконав передбачені умовами договору роботи на суму 28 695,67 грн., що підтверджується актом приймання виконаних будівельних робіт № 1-1 від 29 грудня 2017 року.

Крім того, згідно з Відомістю ресурсів до зазначеного акта № 1-1 вартість витрат труда, інструменту, будівельних матеріалів, виробів та конструкцій, крім вартості робіт за актом, складають відповідно 4 252,23 грн. та 17 595,88 грн., що загалом становить 50 543,78 грн., що перевищує договірну ціну.

У звязку з невиконанням підрядних робіт у повному обсязі позивач листом № 07/28663 від 16 липня 2018 року звернувся до відповідача з проханням надати до 19 липня 2017 року відповідь відносно продовження виконання робіт, передбачених умовами договору № 80-4/3135-17 від 06 листопада 2017 року.

10.09.2018 р. позивач звернувся до відповідача з листом № 07/36547 від 07.09.2018 р., яким повідомив останнього про те, що ремонтні роботи прийматися замовником не будуть, а договір № 80-4/3135-17 від 06.11.2017 р. з ТОВ «Альвера» слід вважати розірваним.

Згідно з відповідною відміткою на рекомендованому повідомленні про вручення № 375 відповідач отримав зазначений лист 14.09.2018 р., але відповіді на нього не надав.

В подальшому позивач звернувся до відповідача з претензією № 07/39080 від 27.09.2018 р. про сплату штрафних санкцій у розмірі 6 663,85 грн., яка отримана відповідачем 02.10.2018 р., що підтверджується рекомендованим повідомленням № 278, та залишена без відповіді та виконання.

Зазначені обставини стали підставою для звернення позивача до суду з позовом про стягнення 5 196,62 грн. пені (за період з 01 січня 2018 року по 10 вересня 2018 року) та 1 437,23 грн. штрафу.

Як зазначив у відзиві на позов відповідач, виходячи з акту від 28.12.2017 р. про часткове виконання робіт, сторони погодились з недоцільністю виконання певних робіт на суму 20 531,76 грн., що не спростовано позивачем.

Відповідно до ст. 611 ЦК України одним з наслідків порушення зобовязання є оплата неустойки (штрафу, пені) - визначеної законом чи договором грошової суми, що боржник зобовязаний сплатити кредитору у випадку невиконання чи неналежного виконання зобовязання, зокрема у випадку прострочення виконання.

Згідно з ч. 1 ст. 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбаченому у ГК України, іншими законами та договором.

Статтею 230 ГК України визначено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

За приписами ч. 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 16.10.2018 р. у справі № 910/19094/17, пеня є договірною величиною і підлягає застосуванню тільки в період дії договору.

Оскільки умовами п.10.1. договору сторонами погоджено строк виконання зобовязань до 31.12.2017 р., а строк дії договору встановлений до 28.02.2018 р. і докази продовження (пролонгації) цього договору в матеріалах справи відсутні, тому суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про відсутність правових підстав нарахування пені після закінчення строку дії договору та припинення строку нарахування.

З урахуванням відсутності відповідей відповідача на листування позивача та, відповідно, узгодженостей щодо врахування вартості матеріальних ресурсів до вартості самих робіт, визначених актом № 1-1 в період дії договору, місцевий господарський суд обґрунтовано задовольнив позовні вимоги частково в частині стягнення з відповідача на користь позивача 1 437,23 грн. штрафу та 1 211,37 грн. пені, а у стягненні пені в сумі 3 985,25 грн. відмовив на законних підставах.

Отже, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи.

Враховуючи викладене, судова колегія дійшла висновку, що оскаржуване рішення суду ґрунтується на повному і всебічному дослідженні всіх обставин справи, прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права, є законним та обґрунтованим, а тому, підлягає залишенню без змін.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 269, 270, 275, 276, 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Рішення господарського суду Харківської області від 11.02.2019 р. у справі № 922/3397/18 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Судові витрати, понесені у звязку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, віднести на скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 20-ти днів.

Повний текст постанови складено 18.04.2019 р.

Головуючий суддя В.І. Пушай

Суддя С.В. Барбашова

Суддя Д.О. Попков