ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2019 року

м. Київ

Справа № 910/14423/15

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Ткач І.В. - головуючий, Баранець О.М., Стратієнко Л.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Акціонерного товариства "Укргазвидобування"

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 14.02.2019

(головуючий - Михальська Ю.Б., судді: Іоннікова І.А., Тищенко А.І.)

та ухвалу Господарського суду міста Києва від 28.11.2018

(суддя Курдельчук І.Д.)

за заявою Акціонерного товариства "Укргазвидобування" про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду міста Києва від 19.08.2015

у справі № 910/14423/15

за позовом Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в публічному акціонерному товаристві "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича

до Публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування"

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

1. ОСОБА_5,

2. ОСОБА_6,

3. ОСОБА_7,

4. ОСОБА_8,

5. ОСОБА_9

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача:

6. Національний банк України,

7. Фонд гарантування вкладів фізичних осіб

про стягнення 209 608 895,49 грн,

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1.Короткий зміст судових рішень, ухвалених у справі, та заяви відповідача про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами

1.1. Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.08.2015 у справі №910/14423/15, залишеним в силі постановою Вищого господарського суду України від 15.03.2016, задоволено позов Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації у ПАТ "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича до Публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування" про стягнення заборгованості за договором кредитної лінії №ВКЛ-2022390/1 від 30.09.2013.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування" з будь-якого рахунку, виявленого під час виконання рішення суду, на користь Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" 150 000 000,00 грн заборгованості за прострочення кредиту, 31 405 479,45 пені за несвоєчасне повернення кредиту, 15 583 561,65 грн заборгованості за простроченими нарахованими процентами, 1 641 997,22 грн пені за несвоєчасне повернення нарахованих процентів, 13 500 000,00 штрафу за неналежне виконання зобов'язання, 1 886 301,37 грн 3% річних від суми простроченої заборгованості за кредитом, 91 555,79 грн 3% річних від суми простроченої заборгованості за процентами.

1.2. 24.03.2016 Господарським судом міста Києва виданий судовий наказ на виконання вказаного рішення суду.

1.3. У липні 2017 року Публічне акціонерне товариство "Укргазвидобування" звернулося до Господарського суду міста Києва із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду міста Києва від 19.08.2015 року у справі №910/14423/15.

Нововиявленою обставиною, на думку відповідача, є встановлення Верховним Судом факту дійсності договору поруки від 28.11.2017, укладеного між позивачем та ОСОБА_8, що, як стверджує заявник, виключає нікчемність цього договору поруки, про що зазначено у рішенні суду у цій справі.

2. Короткий зміст ухвали та постанови судів попередніх інстанцій

2.1. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.11.2018 відмовлено Акціонерному товариству "Укргазвидобування" у задоволенні заяви (від 12.07.2018 вих.2.1.1-03-5880) про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 19.08.2015 у справі №910/14423/15 за нововиявленими обставинами та залишено в силі рішення Господарського суду міста Києва від 19.08.2015 у справі №910/14423/15.

2.1.1. Ухвала мотивована тим, що обставини, покладені заявником в основу заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, є необґрунтованими та не можуть бути підставою для скасування судового рішення, оскільки відмова у задоволенні позову щодо визнання недійсним Договору поруки в межах цивільної справи №760/22001/15-ц не виключає його нікчемність в силу приписів частини третьої статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", що і було встановлено судовим рішенням у справі № 910/14423/15.

2.2. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 14.02.2019 ухвалу суду першої інстанції залишено без змін.

Апеляційний господарський суд зазначив, що зі змісту рішення Господарського суду міста Києва від 19.08.2015 у справі №910/14423/15 чітко слідує, що під час розгляду цієї справи судом були досліджені факти нікчемності Договору поруки на підставі приписів Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". Отже, викладені Верховним Судом висновки щодо відсутності підстав для визнання недійсним Договору поруки на підстав приписів статті 203, 215, 548 Цивільного кодексу України у межах цивільної справи, не є підставою для перегляду рішення з господарського спору, ухваленого судом відповідно до норм матеріального права, зокрема, спеціального закону - Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Таким чином, суд зазначив, що вважає обґрунтованим висновок місцевого господарського суду про відмову у задоволенні заяви відповідача про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 19.08.2015 у справі №910/14423/15 за нововиявленими обставинами.

3. Короткий зміст вимог касаційної скарги та аргументи учасників справи

3.1. Не погоджуючись з вищезазначеними постановою та ухвалою, відповідач звернувся до суду з касаційною скаргою, в якій просить судові рішення судів попередніх інстанцій скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його заяву про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 19.08.2015 у справі №910/14423/15 за нововиявленими обставинами. Судові витрати покласти на позивача.

3.2. В обґрунтування зазначених вимог скаржник зазначає, що Північний апеляційний господарський суд у постанові від 14.02.2019 та Господарський суд міста Києва при винесенні ухвали від 28.11.2018 у справі №910/14423/15 дійшли помилкового висновку про необґрунтованість заяви про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 19.08.2015 за нововиявленими обставинами, чим неправильно застосували норми ст. 204 ЦК України та порушили ч. 2 ст. 320 ГПК України.

Суди першої та апеляційної інстанцій не врахували, що договір поруки від 28.11.2014 року №П 2022390-6 є дійсним з моменту його вчинення, а також є дійсним і на час розгляду справи № 910/14423/15, за результатами розгляду якої надано помилкову оцінку зазначеному договору поруки. Обставини дійсності договору поруки, хоч і були встановлені пізніше в межах розгляду справи №№760/22001/15-ц, однак вони існували на час розгляду цієї справи.

3.3. У відзиві на касаційну скаргу Фонд гарантування вкладів фізичних осіб заперечує проти доводів та вимог касаційної скарги та просить відмовити у її задоволенні. Позиція та аргументи третьої особи в цілому відповідають висновкам, здійсненим судами попередніх інстанцій у судових рішеннях, що переглядаються.

3.4. Відзиви на касаційну скаргу від інших учасників справи не надійшли.

3.5. Склад судової колегії суду касаційної інстанції було змінено відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи від 23.04.2019, який міститься у матеріалах справи.

4. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій

4.1. Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції

4.1.1. Відповідно до частини 1 ст. 300 Господарського процесуального кодексу України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

4.1.2. Касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанції розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції (ч.3 ст.304 ГПК України).

4.2. Щодо суті касаційної скарги

4.2.1. Предметом цього судового розгляду є заява відповідача про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами.

4.2.2. Відповідно до ч.1 ст.320 ГПК України рішення, постанови та ухвали господарського суду, Вищого суду з питань інтелектуальної власності, якими закінчено розгляд справи, а також ухвали у справах про банкрутство (неплатоспроможність), які підлягають оскарженню у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи (п.1 ч.2 ст.320 ГПК України).

4.2.3. Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не були відомі та не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Виникнення нових або зміна обставин після вирішення спору не можуть бути підставою для зміни або скасування судового рішення.

4.2.4. Суди встановили, що єдиним аргументом заяви відповідача про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду міста Києва від 19.08.2015 у справі №910/14423/15 є встановлення судами в межах розгляду справи №761/22001/15-ц факту дійсності договору поруки, укладеного між ОСОБА_8 та ПАТ "Дельта Банк".

Суд касаційної інстанції вважає обґрунтованим висновок судів попередніх інстанцій щодо того, що рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 28.07.2017 по справі №761/22001/15-ц, яке залишене без змін постановою Верховного Суду від 13.06.2018, не виключають нікчемності договору поруки та не спростовують інші факти, які було покладено в основу судового рішення від 19.08.2015 у справі №910/14423/15, яке переглядається.

Наявність судового рішення про відсутність підстав для визнання недійсним договору поруки на підставі ст.ст. 203, 215 ЦК України не припиняє зобов'язальних правовідносин сторін за кредитним договором, не звільняє відповідача від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання суми заборгованості. Факти, встановлені у рішенні Шевченківського районного суду міста Києва від 28.07.2017 у справі №761/22001/15-ц, яке залишене без змін постановою Верховного Суду від 13.06.2018, не є істотними обставинами для цієї справи. Як правильно вказали суди, під час розгляду справи №761/22001/15-ц оцінка нікчемності договору поруки в силу приписів частини третьої статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" не здійснювалась, а обставини, які покладені в основу судового рішення у справі №910/14423/15 не спростовано.

4.2.5. Ухвалюючи цю постанову, Верховний Суд керується принципом res judicata як елементом принципу юридичної визначеності, що вимагає поваги до остаточного рішення суду. Базове тлумачення зазначеного принципу вміщено у рішеннях Європейського суду з прав людини від 03.12.2003 у справі "Рябих проти Росії", від 09.11.2004 у справі "Науменко проти України", від 18.11.2004 у справі "Правєдная проти Росії", від 19.02.2009 у справі "Христов проти України" та від 03.04.2008 у справі "Понамарьов проти України". Відхід від res judicate можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини.

Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Праведная проти Росії" від 18.11.2004 процедура скасування остаточного судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні, а також те, що цей доказ є вирішальним (пункти 27-34 рішення).

Відповідач у своїй заяві про перегляд за нововиявленими обставинами рішення у цій справі не довів існування вагомих і непереборних обставин, які б спростовували здійснені судами у справі висновки. Таким чином, правові підстави для задоволення його заяви відсутні, про що правильно зазначили суди попередніх інстанцій.

4.2.6. Отже, звертаючись з касаційною скаргою, відповідач не довів неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права як необхідної передумови для скасування судових рішень, що оскаржуються. Відтак касаційна скарга Акціонерного товариства "Укргазвидобування" задоволенню не підлягає.

5. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

5.1. Відповідно до статті 309 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

5.2. З огляду на зазначене вище у розділі 4 цієї постанови, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а постанови та ухвали судів попередніх інстанцій - без змін.

6. Судові витрати

6.1. Зважаючи на те, що Верховний Суд залишає касаційну скаргу без задоволення, судові витрати, пов'язані з розглядом справи у суді касаційної інстанції, покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 300, 301, 304, 308, 309, 314, 315, 317, 320 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Акціонерного товариства "Укргазвидобування" залишити без задоволення.

2. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 14.02.2019 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 28.11.2018 у справі №910/14423/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І. Ткач

Судді О. Баранець

Л. Стратієнко