СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" квітня 2019 р. Справа № 905/2295/18

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Пуль О.А., суддя Білоусова Я.О. , суддя Тарасова І.В.;

за участі секретаря судового засідання Крупи О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Приватного вищого навчального закладу "Краматорський економіко-гуманітарний інститут" (вх.№698Д/2) на ухвалу господарського суду Донецької області від 23.01.2019 у справі №905/2295/18 (суддя Зекунов Е.В., повний текст ухвали складено 29.01.2019 у приміщенні господарського суду Донецької області)

за позовом ОСОБА_1, м.Краматорськ Донецької області,

до Приватного вищого навчального закладу "Краматорський економіко-гуманітарний інститут", м.Краматорськ Донецької області,

про стягнення вартості частини майна, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Донецької області від 23.01.2019 у справі №905/2295/18 призначено комплексну судову економічну експертизу. Проведення комплексної судової економічної експертизи доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз. На вирішення комплексної судової економічної експертизи поставити наступні запитання: - 1) яка дійсна (ринкова) вартість усього майна Приватного вищого навчального закладу "Краматорський економіко-гуманітарний інститут", у тому числі основних засобів, нематеріальних активів, оборотних активів, майна невиробничого призначення, була станом на 05.04.2017? - 2) яка реальна вартість активів Приватного вищого навчального закладу "Краматорський економіко-гуманітарний інститут" станом на 05.04.2017? - 3) яка вартість частини майна Приватного вищого навчального закладу "Краматорський економіко-гуманітарний інститут" була станом на 05.04.2017 з урахуванням дійсної (ринкової) вартості основних засобів, нематеріальних активів, оборотних активів, майна невиробничого призначення, а також частка прибутку Приватного вищого навчального закладу "Краматорський економіко-гуманітарний інститут" одержана з 01.01.2016 по 05.04.2017 включно, належать до сплати позивачу у зв'язку з його виходом з товариства? - 4) яка вартість чистих активів Приватного вищого навчального закладу "Краматорський економіко-гуманітарний інститут" станом на 05.04.2017 за балансовою вартістю? Зобов'язано відповідача надати вільний доступ експертам Київського науково- дослідного інституту судових експертиз до всього майна, де б воно не знаходилося та з чого б не складалося, бухгалтерської (фінансової) звітності та статутних документів Приватного вищого навчального закладу "Краматорський економіко-гуманітарний інститут". Зобов'язано ОСОБА_1, Приватний вищий навчальний заклад "Краматорський економіко-гуманітарний інститут" при проведенні експертизи не перешкоджати експерту в проведені судової експертизи. На першу вимогу експерта для проведення перевірки в повному обсязі надавати всі витребувані документи, предмети, об'єкти дослідження та вчиняти необхідні дії. Попереджено судового експерта, якому доручено проведення даної експертизи, про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку відповідно до статті 384 Кримінального кодексу України та за відмову від надання висновку без поважних причин відповідно до статті 385 Кримінального кодексу України. Після виконання вимог зазначеної ухвали судовому експерту висновок судової економічної експертизи, протягом 5 днів з моменту закінчення проведення судової експертизи, надати суду та копії направити сторонам. Експерту повідомити сторін про необхідність здійснити ними конкретні дії по проведенню експертизи. У разі ненадання сторонами документів, які необхідні для проведення експертизи, повідомити суд. Витрати за проведення експертизи покладено на позивача - ОСОБА_1. Зупинено провадження у справі до одержання результатів експертизи. Направлено матеріали справи №905/2295/18 на адресу Київського науково-дослідного інституту судових експертиз: 03057, м.Київ, вул.Смоленська, 6.

Приймаючи оскаржувану ухвалу, господарський суд з огляду на предмет спору та зміст позовних вимог для встановлення дійсної (ринкової ) вартості усього майна, а також вартість активів Приватного вищого навчального закладу «Краматоський економіко-гуманітарний інститут» станом на 05.04.2017, з огляду на необхідність застосування спеціальних знань, призначив у справі комплексу судову економічну експертизу.

Відповідач з ухваленим рішенням не погодився та звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу господарського суду Донецької області від 23.01.2019 скасувати та прийняти постанову, якою відмовити позивачу у клопотанні про призначення судової експертизи, а, якщо суд прийде до висновку про її призначення, то просить поставити на вирішення експерту питання: яка вартість чистих активів відповідача станом на 05.04.2017 за балансовою вартістю? та призначити її проведення у Донецькому науково-дослідному інституті судових експертиз Міністерства юстиції України (84122, Донецька область, м.Слов`янськ, вул.Поштова,67).

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що призначення експертизи у справі є недоцільним, оскільки відповідач не є господарським товариством, а чинним законодавством не встановлено порядку реалізації права на вихід зі складу засновників юридичної особи і вирішення питання про виплату його частки у майні юридичної особи приватної організації. Даний порядок визначений в установчих документах, зокрема в Статуті, згідно з пунктом 2.4 якого при виході засновника йому виплачується вартість частини майна, пропорційно його частці у статутному капіталі. Вартість частки майна, яке передається при виході засновника, вираховується за залишковою вартістю. Відповідач вважає, що правових підстав для проведення сказаної судової експертизи, на вирішення якої позивач ставить питання про дійсну (ринкову) вартість майна відповідача, немає. Крім того, відповідач вважає, що проведення експертизи у Київському науково-дослідному інституті судових експертиз є недоцільним (економічно необґрунтованим), оскільки майно відповідача знаходиться у м.Краматорську Донецької області, що ускладнить робочий день експерта та призведе до збільшення додаткових витрат, строків проведення експертизи, а також судових витрат.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 06.03.2019 апеляційну скаргу Приватного вищого навчального закладу "Краматорський економіко-гуманітарний інститут" залишено без руху. Встановлено Приватному вищому навчальному закладу "Краматорський економіко-гуманітарний інститут" десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме: надати докази надіслання копії апеляційної скарги з листом описом вкладення позивачу, докази сплати судового збору у встановленому законом порядку та розмірі, та уточнити вимоги апеляційної скарги.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 01.04.2019 поновлено Приватному вищому навчальному закладу "Краматорський економіко-гуманітарний інститут" строк на подання апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Донецької області від 23.01.2019 у справі №905/2295/18. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного вищого навчального закладу "Краматорський економіко-гуманітарний інститут". Повідомлено учасників справи про призначення розгляду апеляційної скарги на "22" квітня 2019 о 14:45 год. Встановлено учасникам справи п`ятиденний строк з дня отримання даної ухвали для подання відзиву на апеляційну скаргу з доказами його надсилання учасникам справи. Встановлено учасникам справи строк до 15.04.2019 для подання заяв, клопотань тощо. Витребувано у учасників справи оригінали документів для огляду у судовому засіданні, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення і мають значення для справи; витяги з Єдиного держреєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на день розгляду апеляційної скарги.

Позивач у відзиві (вх.№3829) на апеляційну скаргу просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги у повному обсязі. Посилається на те, що даному випадку до регулювання відносин, пов'язаних із виходом учасника та виплати йому частки, необхідно застосовувати аналогію закону (частина 1 ст.8 Цивільного кодексу України). Висновок суду першої інстанції про призначення у даній справі судової експертизи узгоджується із позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною в постанові від 24.04.2018 у справі №925/1165/14, згідно з якою за наявності спору між учасником товариства та самою юридичною особою щодо визначення майна останньої, учасник товариства має право вимагати проведення з ним розрахунків на підставі дійсної (ринкової) вартості майна товариства, а не на підставі вартості, за якою майно обліковується у товаристві. Також зазначає, що учасник товариства має право вимагати проведення з ним розрахунків на підставі дійсної (ринкової) вартості майна товариства, а не на підставі вартості, за якою майно обліковуються у товаристві. Взяття майна на облік за певною вартістю є односторонньою вольовою дією товариства, яка не може бути беззаперечним доказом дійсної вартості майна.

У судове засідання 22.04.2019 апелянт не з'явився, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.132,133).

Згідно з вимогами частини 2 ст.273 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції при розгляді апеляційної скарги на ухвалу суду обмежений 30-денним терміном на її розгляд з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

Статтею 202 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Оскільки судом апеляційної інстанції створено усі необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, вжито заходи для належного повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, виходячи з того, що участь в засіданні суду (як і інші права, передбачені частиною 1 ст.42 Господарського процесуального кодексу України) є правом, а не обов'язком сторін, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності заявника апеляційної скарги за наявними у ній матеріалами.

У ході апеляційного розгляду даної справи Східним апеляційним господарським судом та у відповідності до пункту 4 частини 5 статті 13 Господарського процесуального кодексу України було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строку, встановленого частиною 2 статті 273 Господарського процесуального кодексу України.

Представник позивача у судовому засіданні 22.04.2019 проти задоволення апеляційної скарги заперечував, вважає її безпідставною та необґрунтованою, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Відповідно до ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи та вимоги, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила таке.

Позивач звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до Приватного вищого навчального закладу "Краматорський економіко-гуманітарний інститут" про стягнення оціненої ринкової вартості частини майна товариства, відповідно до проведеної комплексної комісійної будівельно-технічної експертизи, пропорційно його частці у статутному капіталі. Позовні вимоги мотивовані невиплатою відповідачем 13% частки вартості майна, яка належить позивачеві у статутному капіталі Приватного вищого навчального закладу "Краматорський економіко-гуманітарний інститут".

Ухвалою господарського суду Донецької області від 11.12.2018 відмовлено у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 14.12.2018 відкрито провадження у справі №905/2295/18, підготовче засідання призначено на 10.01.2019.

10.01.2019 позивач звернувся з клопотанням про призначення судової експертизи. На розгляд експерта позивач просив суд поставити наступні питання: - яка дійсна (ринкова) вартість усього майна Приватного вищого навчального закладу "Краматорський економіко-гуманітарний інститут", у тому числі основних засобів, нематеріальних активів, оборотних активів, майна невиробничого призначення, була станом на 05.04.2017 року? - яка реальна вартість активів Приватного вищого навчального закладу "Краматорський економіко-гуманітарний інститут" станом на 05.04.2017 року? - яка вартість частини майна Приватного вищого навчального закладу "Краматорський економіко-гуманітарний інститут" була станом на 05.04.2017 року з урахуванням дійсної (ринкової) вартості основних засобів, нематеріальних активів, оборотних активів, майна невиробничого призначення, а також частка прибутку Приватного вищого навчального закладу "Краматорський економіко-гуманітарний інститут" одержана з 01.01.2016 по 05.04.2017 року включно, належать до сплати позивачу у зв'язку з його виходом з товариства?

23.01.2019 господарським судом Донецької області прийнято оскаржувану ухвалу.

Частиною 1 статті 99 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Відповідно до частини 1 статті 100 Господарського процесуального кодексу України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

За приписами частин 1, 3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Доказами згідно статті 73 Господарського процесуального кодексу України є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина 1 статті 79 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 1 Закону України "Про судову експертизу" судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів досудового розслідування чи суду.

Позивач, реалізувавши своє право на доказування, з метою забезпечення достатніх та достовірних доказів для підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, подав клопотання про призначення експертизи, яке мотивоване тим, що предметом позову є стягнення оціненої ринкової вартості частини майна товариства, а позивач просить провести з нею розрахунки на підставі дійсної (ринкової) вартості майна товариства, тому постає необхідність призначення судової експертизи з метою встановлення дійсної (ринкової) вартості майна Приватного вищого навчального закладу "Краматорський економіко-гуманітарний інститут".

Позивач вважає, що належна їй частка при виході з товариства занижена та виплата учаснику при виході з товариства повинна бути здійснена саме виходячи зі справедливої ринкової вартості майна товариства на дату виходу.

Щодо посилання апелянта на те, що відповідач не є господарським товариством, а чинним законодавством не встановлено порядку реалізації права на вихід зі складу засновників юридичної особи і вирішення питання про виплату його частки у майні юридичної особи приватної організації. Даний порядок визначений положеннями Статуту Приватного вищого навчального закладу «Краматорський економіко-гуманітарний інститут», і це виключає підстави для проведення експертизи, колегія суддів ураховує таке.

Відповідно до частини 1 статті 190 Цивільного кодексу України майном як особливим об'єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки.

За змістом частини 1 статті 66 та статті 139 Господарського кодексу України майно підприємства становлять речі та інші цінності, включаючи нематеріальні активи), які мають вартісне визначення, виробляються чи використовуються у діяльності суб'єктів господарювання та відображаються в їх балансі або враховуються в інших передбачених законом формах обліку майна підприємства.

Заявник апеляційної скарги посилається на пункт 2.4 Статуту Приватного вищого навчального закладу "Краматорський економіко-гуманітарний інститут", яким передбачено право засновника інституту на вихід, однак матеріали справи не містять сторінки зі змістом порядку виходу зі складу засновників інституту.

За наявності спору між учасником товариства та самою юридичною особою щодо визначення вартості майна останньої, учасник товариства має право вимагати проведення з ним розрахунків на підставі дійсної (ринкової) вартості майна товариства. Взяття майна на облік за певною вартістю є односторонньою вольовою дією товариства, яка не може бути беззаперечним доказом дійсної вартості майна. Сторони можуть доводити дійсну вартість майна будь-якими належними доказами (стаття 76 Господарського процесуального кодексу України). До таких доказів належать, у тому числі, висновки експертів.

Крім цього, доводи заявника апеляційної скарги фактично зводяться до порядку реалізації права на вихід зі складу засновників юридичної особи і вирішення питання про виплату його частки у майні приватного закладу, та, відповідно, доцільності призначення експертизи для вирішення питань, які виникли у суду під час вирішення спору по суті, а не щодо порушення його прав оскаржуваною ухвалою та дотримання судом першої інстанції норм процесуального права при вчиненні такої процесуальної дії, як призначення експертизи та зупинення провадження у справі.

Колегія суддів зазначає, що висновки про правомірність чи помилковість застосування судом першої інстанції приписів матеріального права, дотримання ним норм процесуального права, що впливає на вирішення спору по суті, можуть надаватись судом апеляційної інстанції виключно під час перегляду рішення суду, прийнятого за результатами вирішення спору по суті.

Водночас слід зазначити, що призначення експертизи у даній справі не є затягуванням судового процесу, оскільки вимогу щодо повноти та всебічності встановлення обставин справи спрямовано на дотримання положень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на справедливий суд).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Дульський проти України" від 01.06.2006, яке відповідно до положень статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосовується судом як джерело права, зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід'ємну частину судової процедури. Більше того, суд вирішує питання щодо отримання додаткових доказів та встановлює строки для їх отримання.

Стосовно доводів апелянта про збільшення судових витрат у зв'язку з призначенням судової експертизи колегія суддів зазначає, що витрати за проведення експертизи покладені судом на позивача.

Таким чином, місцевий господарський суд з метою повного, всебічного розгляду справи май право призначити у даній справі комплексну судову економічну експертизу, проведення якої доручив Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, як установі, що має у своєму складі експертів необхідної кваліфікації та досвіду.

У випадку призначення судової експертизи суд має право зупинити провадження у справі на час проведення експертизи на підставі пункту 2 частини 1 статті 228, пункту 6 частини 1 статті 229 Господарського процесуального кодексу України.

Зупинення провадження у справі це тимчасове і повне припинення всіх процесуальних дій у справі, зумовлене настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу і щодо яких невідомо, коли їх може бути усунено. Зупинення провадження у справі на час проведення судової експертизи є правом господарського суду, що зумовлене неможливістю вирішення спору по суті за відсутності висновків про встановлення фактів, які можуть бути встановлені лише експертом.

Ураховуючи, що оскарженою ухвалою суду призначено судову експертизу, а для проведення експертизи матеріали справи направляються до судово-експертної установи і у цей період неможливо проводити відповідні процесуальні дії, суд першої інстанції, скориставшись наданим йому правом згідно зі статтею 228 Господарського процесуального кодексу України, правомірно зупинив провадження у справі до закінчення проведення експертизи.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків місцевого суду щодо проведення експертом дослідження, а тому не можуть бути підставою для скасування ухвали в цій частині.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно зі ст.236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд ураховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції не порушено і норми процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали, що у відповідності до вимог ст.277 Господарського процесуального кодексу України є обов'язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового.

Ураховуючи, що судом апеляційної інстанції не встановлено порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали господарського суду Донецької області від 23.01.2019 у справі №905/2295/18 - без змін.

Судові витрати відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на особу, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись статтями 240, 269, 270, 275-276, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного вищого навчального закладу "Краматорський економіко-гуманітарний інститут" залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Донецької області від 23.01.2019 у справі №905/2295/18 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження до Верховного Суду передбачені статтями 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 25.04.2019.

Головуючий суддя О.А. Пуль

Суддя Я.О. Білоусова

Суддя І.В. Тарасова