СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" квітня 2019 р. Справа № 917/883/18

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий: судді при секретарі судового засідання за участю представників сторін: від позивача від відповідачаОСОБА_1 ОСОБА_2А,, ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5, довіреність б/н від 12.01.18 р. не зявився
розглянувши апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, м. Полтава (вх. №179 П/2)
на рішення Господарського суду Полтавської області
від16.10.2018 (повний текст виготовлено 22.10.2018)
у справі№917/883/18 (суддя Бунякіна Г.І.)
за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Говтва", смт. Решетилівка, Полтавська область
до відповідача проГоловного управління Держгеокадастру у Полтавській області, м. Полтава 1)визнання договору оренди землі від 06.12.2007 таким, що був поновленим на той самий строк на тих самих умовах, а саме з 21.03.2018 по 21.03.2028; 2)визнання додаткової угоди до договору оренди землі від 06.12.2007 укладеною без підпису сторін, в редакції позивача з дня набрання рішенням суду законної сили

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Полтавської області від 16.10.2018р. по справі №917/883/18:

- позов задоволено;

- визнано поновленим, на той самий строк і на тих саме умовах, а саме з 21.03.2018 року по 21.03.2028 року, Договір оренди землі від 06.12.2007 р., укладений між Решетилівською районною адміністрацією Полтавської області та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Говтва" () та зареєстрований у Решетилівському відділі Полтавської регіональної філії ДП Центр ДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 21.03.2008 року за номером 02.

- визнано укладеною Додаткову угоду до договору оренди землі від 06.12.2007 року, який укладений між Решетилівською районною адміністрацією Полтавської області та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Говтва" () та зареєстрований у Решетилівському відділі Полтавської регіональної філії ДП "Центр ДЗК", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 21.03.2008 року за номером 02, за наступним текстуальним змістом:

ДОДАТКОВА УГОДА

ПРО ПОНОВЛЕННЯ ДОГОВОРУ ОРЕНДИ ЗЕМЛІ

до договору оренди землі № б/н від 06 грудня 2007 року,

(з урахуванням додаткової угоди від 01.07.2012 року)

смт Решетилівка, ___________2018 року

Полтавської області

Ми, що нижче підписалися,

Орендодавець - Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області, яке знаходиться за адресою: вул. Уютна, 23, м Полтава, 36039 в особі виконуючого обовязки начальника Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області ОСОБА_6, що діє на підставі Положення про Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області, затвердженого наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 03.03.2015 № 9 з одного боку, та

Орендар - Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю Говтва, яке знаходиться за адресою: вул. Полтавська, 96, смт. Решетилівка Решетилівського району Полтавської області, 38400 в особі директора ОСОБА_7, який діє на підставі Статуту, з другої сторони, разом далі іменовані Сторони, а кожен окремо Сторона, уклали цю Додаткову угоду до договору оренди землі №б/н від 06 грудня 2007 року зареєстрованого в Решетилівському відділі Полтавської регіональної філії ДП ЦДЗК, про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 21 березня 2008 року за номером 02 (з урахуванням додаткової угоди від 01.07.2012 року, зареєстрованої державним реєстратором реєстраційної служби Решетилівського районного управління юстиції Полтавської області ОСОБА_8 26.05.2014 року), щодо оренди земельної ділянки загальною площею 55,1169 га (далі Договір), що знаходиться в адміністративних межах Лиманської Другої сільської ради Решетилівського району Полтавської області, про наступне:

1. Поновити на той самий строк і на тих самих умовах, тобто на 10 років (до 21.03.2028 року), договір оренди землі №б/н від 06 грудня 2007 року, зареєстрований в Решетилівському відділі Полтавської регіональної філії ДП ЦДЗК, про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 21 березня 2008 року за номером 02 (з урахуванням додаткової угоди від 01.07.2012 року, зареєстрованої державним реєстратором реєстраційної служби Решетилівського районного управління юстиції Полтавської області ОСОБА_8 26.05.2014 року).

2. Всі інші умови вищезазначеного договору оренди землі залишити без змін.

3. Дана додаткова угода укладається на виконання вимог ч. 6 ст. 33 Закону України Про оренду землі.

4. Дана додаткова угода укладена та підписана Сторонами у трьох екземплярах, кожен із яких має однакову юридичну силу, по одному для Орендодавця та Орендаря, а також один для органу, що буде здійснювати реєстрацію права оренди.

5. Дана додаткова угода набирає чинності з моменту її підписання Сторонами та державної реєстрації.

Реквізити сторін

Орендодавець Орендар

Головне управління Держгеокадастру Сільськогосподарське товариство

у Полтавській області, з обмеженою відповідальністю "Говтва"

Юридична адреса: вул. Фрунзе, 96, смт. Решетилівка

Решетилівський район, Полтавська обл.,

вул. Уютна, 23, м. Полтава, 36038 38400

______________ В. В. ОСОБА_9 ОСОБА_7

м.п. (підпис) м.п. (підпис)

Не погодившись з рішенням господарського суду першої інстанції, до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулось Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Полтавської області від 16.10.2018р. по справі №917/883/18 та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Скаржник вважає, що рішення місцевого господарського суду є незаконним, прийнятим із порушенням норм матеріального та процесуального права, при неповному зясуванні обставин, що мають значення для справи, зважаючи на те, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази фактичного користування земельною ділянкою після закінчення терміну дії договору орендарем, не досягнуто домовленості щодо істотних умов договору, відомості про фактичного користувача спірною земельною ділянкою у Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області відсутні. Крім того, позивачем не розроблена нормативно-грошова оцінка земельної ділянки та агрохімічний паспорт поля, які є обовязковими при передачі земельних ділянок в оренду. Вважає, що зазначені обставини є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.01.2019. сформовано колегію суддів Східного апеляційного господарського суду у складі: ОСОБА_1 - головуючий суддя, судді Шутенко І.А., Плахов О.В.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.02.2019 у звязку із перебуванням судді Шутенко І.А. у відпустці сформовано колегію суддів Східного апеляційного господарського суду у складі: ОСОБА_1 - головуючий суддя, судді Геза Т.Д., Плахов О.В.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.03.2019 у звязку із перебуванням судді Плахова О.В. у відпустці сформовано колегію суддів Східного апеляційного господарського суду у складі: ОСОБА_1 - головуючий суддя, судді Геза Т.Д., Шутенко І.А.

Позивач у судовому засіданні 15.04.2019р. заперечив проти задоволення апеляційної скарги, вважає рішення суду першої інстанції законним та таким, що підлягає залишенню без змін з мотивів, які були викладені в відзиві на апеляційну скаргу.

Відповідач у судове засідання 15.04.2019р. не зявився, в процесі розгляду апеляційної скарги наполягав на її задоволенні, вважає рішення місцевого господарського суду незаконним та таким, що підлягає скасуванню. Крім того, відповідач на електронну адресу суду надіслав сканкопію клопотання про розгляд справи без участі його представника, яке не розглядається судом через відсутність електронного цифрового підпису вказаного документу.

Статтею 269 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, 06.12.2007 між Решетилівською районною державною адміністрацією (далі - орендодавець) та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю Говтва (далі - орендар) було укладено договір оренди землі (далі договір оренди землі), відповідно до умов якого позивачу надано в строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 55,1 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Відповідно до п.2 договору оренди землі в оренду передається земельна ділянка загальною площею 55,1 га. у тому числі ріллі 55.1 га. (грунти чорноземи типові, мала гумусні середньо суглинкові).

Відповідно до п. 8 договору оренди землі останній укладено на 5 (пять) років.

Договір оренди землі зареєстровано у Решетилівському відділі Полтавської регіональної філії ДП ЦДЗК 21.03.2008 р. за № 02.

Між Решетилівською районною державною адміністрацією та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю Говтва 01.07.2012р. було укладено додаткову угоду про внесення змін до договору оренди землі від 06.12.2007р. (державна реєстрація 21.03.2008 за № 02), якою, зокрема, п. 8 договору оренди землі викладено в наступній редакції:

Договір укладено на 10 років. Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право на поновлення його на новий термін. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення терміну дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права №22110228 від 26.05.2014р. за Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю Говтва зареєстровано право оренди спірної земельної ділянки на 10 років з правом пролонгації, про що до Реєстру внесено відповідний запис від 26.05.2014.

Таким чином, строк дії договору оренди землі від 06.12.2007 встановлено до 21.03.2018 року.

Відповідно до п.9 договору оренди землі (в редакції додаткової угоди від 01.07.2012р.) орендна плата вноситься орендарем в грошовій формі та в розмірі: рілля 550 грн. за 1 га орендованої землі. Разом по договору: 55,1 га. х 550,00 грн. = 30305 грн.

Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю Говтва 05.02.2018р. звернулось до орендодавця - Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області з листом-клопотанням № 96 від 05.02.2018 р. про внесення змін до договору оренди землі від 06.12.2007р. в частині підвищення орендної плати до 12 відсотків від нормативної грошової оцінки 1 гектара ріллі по області та продовження строку його дії на 7 років. До клопотання позивачем було додано проект додаткової угоди до договору оренди землі із вищезазначеними змінами (а.с. 29-32).

У відповідь на вказане клопотання Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області листом № 1417/0/26-18 від 19.02.2018р. запропонувало позивачу внести зміни до Договору оренди землі лише в частині розміру орендної плати, встановивши останню в розмірі 12 відсотків від нормативної грошової оцінки (а.с. 33).

Листом № 255 від 10.05.2018р. Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю Говтва запропонувало орендодавцю на підставі ч. 6 ст. 33 ЗУ Про оренду землі підписати протягом одного місяця додаткову угоду про поновлення договору оренди землі від 06.12.2007 р. на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. До вказаного листа додано проект додаткової угоди (а.с. 34-35).

На вищевказаний лист орендаря щодо поновлення договору оренди від 10.05.2018 р. Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області листом №4206/0/26-18 від 18.05.2018 р. запропонував СТОВ Говтва встановити орендну плату в розмірі 12 відсотків від нормативної грошової оцінки земельної ділянки та строк дії договору 7 років. Також, Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області повідомило позивача про те, що у разі узгодження запропонованих Головним управлінням істотних умов договору при повторному зверненні з клопотанням про поновлення вищезазначеного договору оренди землі необхідно подати також технічну документацію з нормативної грошової оцінки земельної ділянки, затверджену згідно з вимогами чинного законодавства, витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, агрохімічні паспорти земельної ділянки, проект додаткової угоди до договору оренди землі, правоустановчі, реєстраційні та статистичні документи юридичної особи (а.с. 36-37).

Вважаючи вказану поведінку Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області протиправним зволіканням з підписанням додаткової угоди про поновлення договору оренди землі від 06.12.2007 р., Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю Говтва звернулось до місцевого господарського суду із позовом в якому просило:

- визнати Договір оренди землі від 06.12.2007р., укладений між Решетилівською районною адміністрацією Полтавської області та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Говтва" () та зареєстрований у Решетилівському відділі Полтавської регіональної філії ДП Центр ДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 21.03.2008 року за номером 02, таким що був поновленим на той самий строк на тих самих умовах, а саме з 21.03.2018 року по 21.03.2028 року;

- визнати Додаткову угоду до договору оренди землі від 06.12.2007 року, який укладений між Решетилівською районною адміністрацією Полтавської області та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Говтва" () та зареєстрований у Решетилівському відділі Полтавської регіональної філії ДП "Центр ДЗК", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 21.03.2008 року за номером 02, укладеною без підпису сторін, в редакції позивача з дня набрання рішенням суду законної сили у цій справі: (далі слідує повний текст проекту Додаткової угоди про поновлення Договору оренди землі № б/н від 06 грудня 2007 року (з урахуванням додаткової угоди від 01.07.2012 року).

При розгляді вищевказаних вимог судова колегія апеляційного господарського суду виходить з наступного.

Правовідносини щодо оренди земельних ділянок, які виникли між позивачем та відповідачем, регулюються насамперед Законом України Про оренду землі, Земельним кодексом України та Цивільним кодексом України.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частиною 2 ст.792 Цивільного кодексу України також встановлено, що відносини по найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Статтею 2 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Згідно із статтями 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Статтею 31 Закону України Про оренду землі визначено, зокрема, що дія договору припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Відповідно до ч.ч.1-5 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк.

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Отже, для застосування частини першої статті 33 Закону України «Про оренду землі» та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди згідно частинами 1-5 цього закону необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належно виконує свої обов'язки за договором; орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення.

Частиною 6 статті 33 зазначеного Закону врегульовано пролонгацію договору на той самий строк і на тих самих умовах, що були передбачені договором, за наявності такого фактичного складу: користування орендарем земельною ділянкою після закінчення строку оренди і відсутність протягом одного місяця заперечення орендодавця проти такого користування (що можна кваліфікувати як "мовчазну згоду" орендодавця на пролонгацію договору).

При цьому необхідно звернути увагу, що повідомлення орендарем орендодавця про намір скористатися правом на поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі", не вимагається. Суть поновлення договору оренди згідно з цією частиною статті саме і полягає у тому, що орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку оренди, а орендодавець, відповідно, не заперечує у поновленні договору, зокрема у зв'язку з належним виконанням договору оренди землі. Відсутність такого заперечення, як уже зазначалося, може мати прояв у "мовчазній згоді".

У контексті поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі", необхідно зауважити, що такий договір може бути поновлено виключно на тих самих умовах і на той самий строк. Тобто, орендар не може вимагати поновлення договору оренди землі на інших умовах. Щодо прав та обов'язків орендодавця слід акцентувати, що він має право заперечити стосовно поновлення згідно із цією частиною статті 33 Закону України "Про оренду землі", і таке заперечення має бути заявлено саме протягом одного місяця після закінчення дії договору оренди землі, що безпосередньо випливає зі змісту частини 6 зазначеної статті.

У подальшому, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення дії договору оренди і орендодавець не надав заперечень стосовно поновлення цього договору протягом одного місяця після його закінчення, орендар має право звернутися із вимогою про визнання укладеною угоди про поновлення договору на тих самих умовах і на той самий строк. Орендодавець, у свою чергу, в будь-який час до укладення додаткової угоди стосовно поновлення договору на той самий строк і на тих самих умовах може звернутися із вимогою про звільнення земельної ділянки. Тобто договір оренди землі вважатиметься поновленим лише у разі укладення додаткової угоди, про що безпосередньо зазначено у частині 8 статті 33 Закону України "Про оренду землі". При цьому відмову або зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено у суді.

Правову позицію щодо розрізнення вищевказаних підстав для поновлення договору оренди землі було сформульовано Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 10.04.2018р. у справі № 594/376/17-ц, Верховним Судом України у постанові від 25.02.2015р. у справі № 6-219цс14, а також в постановах Верховного Суду від 10.09.2018р. по справі №920/739/17, від 20.11.2018р. у справі №922/1958/17.

Як слідує із матеріалів справи, Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю Говтва з метою використання свого переважного права на укладення договору оренди землі на новий строк, звернулось до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області з листом-клопотанням № 96 від 05.02.2018 р. про внесення змін до договору оренди землі від 06.12.2007р. в частині підвищення орендної плати до 12 відсотків від нормативної грошової оцінки 1 гектара ріллі по області та продовження строку його дії на 7 років, додавши відповідний проект додаткової угоди.

Вищевказане звернення Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Говтва відбулось у відповідності до п.8 договору оренди землі від 06.12.2007р. та ст.33 Закону України «Про оренду землі», тобто за 30 днів до спливу строку дії спірного договору оренди земельної ділянки.

Таким чином, орендар виконав усі вимоги, які до нього ставились законодавством про оренду землі щодо реалізації ним свого переважного права на укладення договору оренди землі на новий строк.

В той же час, судова колегія апеляційної інстанції зазначає, що слід чітко розрізняти підстави поновлення договору оренди землі, передбачені ч.ч.1-5 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" та ч. 6 вказаного Закону, оскільки вказані правові конструкції передбачають встановлення різних юридичних фактів.

Під час вирішення спору про поновлення договору оренди землі на підставі ст.33 Закону України «Про оренду землі» необхідно встановити на підставі якої правової конструкції позивач просить захистити його порушене право або охоронюваний законом інтерес.

Матеріали справи свідчать, що Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю Говтва під час звернення до суду із позовом просило визнати поновленим договір оренди землі на той же строк і на тих самих умовах договору, а також визнати укладеною між Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю Говтва додаткову угоду до спірного договору землі.

Правовою підставою заявлених позовних вимог позивачем визначено ч.6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі».

Судова колегія апеляційного господарського суду зазначає, що для поновлення договору оренди землі з підстав, які передбачені ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", необхідно встановити наступні юридичні факти:

- орендар продовжує користування земельною ділянкою після закінчення строку дії договору оренди землі;

- орендар належно виконує обовязки за договором;

- відсутнє письмове повідомлення орендодавця про відмову в поновленні договору оренди землі протягом одного місяця після закінчення строку дії договору оренди землі;

- сторони укладають додаткову угоду про поновлення договору оренди землі на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Як вже зазначалось вище, строк дії договору оренди землі від 06.12.2007р. встановлено до 21.03.2018р.

Наявні в матеріалах справи документи свідчать, що Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області не надало Сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю Говтва заперечення в поновленні договору оренди землі на той самий строк та на тих самих умовах протягом 1 місяця після закінчення його строку дії на підставі ч.6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі».

В той же час, позивач продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку дії договору оренди та сплачувати орендну плату, про що свідчать наявні в матеріалах справи платіжні доручення, які свідчать про таку сплату.

Факт належного виконання орендарем своїх обовязків за договором оренди землі та фактичного використання спірної земельної ділянки не спростовано відповідачем належними та допустимими доказами в розумінні ст.ст. 76-77 Господарського процесуального кодексу України, у звязку із чим колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується із висновком місцевого господарського суду щодо належного виконання орендарем умов договору оренди землі та положень ст. 96 Земельного кодексу України.

Враховуючи наведене, оскільки орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку дії договору, належно виконуючі свої обовязки при відсутності заперечень відповідача протягом одного місяця після закінчення дії договору згідно частини 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі», такий договір є поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, тобто на 10 років - до 21.03.2028р., що як наслідок зумовлює виникнення у відповідача обовязку укласти із позивачем додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки.

До того ж, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що орендар за відсутності у місячний строк після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, мав законні підстави вважати, що договір оренди землі було поновлено на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Такий висновок повністю узгоджується з практикою Європейського Суду з прав людини, яка відображена у рішенні по справі «Стреч проти Сполученого Королівства» (Stretch v. The United Kingdom) від 24 червня 2003 року. Як вбачається з цього рішення заявнику у справі теж не було продовжено договір оренди земельної ділянки після закінчення строку його дії, не дивлячись на те, що договір таке право передбачав, порушень зобов'язань з боку заявника допущено не було. Національні суди не захистили право заявника. У рішенні наголошується, що «наявність порушень з боку органу публічної влади при укладенні договору щодо майна не може бути підставою для позбавлення цього майна іншої особи, яка жодних порушень не вчинила». Виходячи зі змісту пунктів 32-35 цього рішення, майном у значенні статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вважається законне та обґрунтоване очікування набути майно або майнове право за договором, укладеним з органом публічної влади. Оскільки особу позбавили права на його майно лише з тих підстав, що порушення були вчинені з боку публічного органу, а не громадянина, в такому випадку мало місце «непропорційне втручання у право заявника на мирне володіння своїм майном та, відповідно, відбулось порушення статті 1 Першого Протоколу до Конвенції».

За обставинами справи "Стретч проти Сполученого Королівства" вирішуючи питання про те, чи був дотриманий сторонами справедливий баланс між інтересами суспільства та правами заявника Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 24.06.2003р. відзначив, що місцева влада отримала узгоджену з заявником орендну плату і не стояло питання про те, що дії органу влади були спрямовані проти інтересів суспільства чи що порушувалися інтереси якоїсь третьої сторони, або що продовження терміну оренди могло бути всупереч з якою-небудь передбаченою законом функцією органу влади. Оскільки сама місцева влада при укладенні договору вважала, що вона має право продовжити термін його дії, то заявник міг на розумних підставах сподіватися на виконання цих умов. Він не тільки мав право законного очікування отримання майбутніх доходів від зроблених ним капіталовкладень, але можливість продовження терміну дії договору оренди була важливим елементом його підприємницької діяльності з огляду на зобов'язання, взяті ним на себе у зв'язку з експлуатацією побудованих будівель, і взагалі періоду часу, що скоротився, за який він міг розраховувати на відшкодування своїх витрат.

У рішенні Європейського суду з прав людини по справі "Девелопмент ЛТД" та інші проти Ірландії" в якій він постановив, що ст.1 Першого протоколу Конвенції можна застосувати до захисту "правомірних очікувань" щодо певного стану речей (у майбутньому), оскільки їх можна вважати складовою частиною власності. "Правомірні очікування" виникають у особи, якщо нею було дотримано всіх вимог законодавства для отримання відповідного рішення уповноваженого органу, а тому вона мала усі підстави вважати, що таке рішення є дійсним та розраховувати на певний стан речей. З наведеного слідує висновок про те, що по-перше, особа, якій відповідним рішенням надано право користування земельною ділянкою, набуває право власності на майно у вигляді правомірних очікувань щодо набуття у майбутньому права володіння майном (право оренди) ще до укладення відповідного договору оренди на виконання даного рішення, по-друге, після укладення відповідного договору оренди у особи виникає право мирно володіти майном, яким є майнові права (право оренди) протягом певного строку. При цьому, право власності на майно у вигляді як правомірних очікувань, так і майнового права (права оренди), є об'єктом правового захисту згідно зі ст.1 Першого протоколу до Конвенції та національного законодавства України.

Доводи апелянта, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не розроблена нормативно-грошова оцінка земельної ділянки та агрохімічний паспорт поля, які є обовязковими при передачі земельних ділянок в оренду, не приймаються судовою колегією апеляційної інстанції, зважаючи на наступне:

- ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» не передбачено надання орендарем орендодавцю жодних документів, в тому числі витягу з нормативної грошової оцінки земельної ділянки для поновлення договору оренди землі на той самий строк та на тих самих умовах.;

- відповідно до Указу Президента України від 02.12.1995р. № 1118 "Про суцільну агрохімічну паспортизацію земель сільськогосподарського призначення", обов'язок суцільної агрохімічної паспортизації земель сільськогосподарського призначення не покладається на землекористувачів;

- наявність вищевказаних документів є обовязковою при передачі уповноваженим органом земельних ділянок в користування, в разі укладання договору оренди землі, а не в разі його поновлення на підставі ч.6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі».

Також судова колегія апеляційного господарського суду звертає увагу апелянта, що Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області в силу вимог діючого законодавства є органом, який уповноважений розпоряджатися земельними ділянками сільськогосподарського призначення. Проте, останній протягом тривалого часу не ініціював перед орендарем питання щодо внесення змін до спірного договору оренди землі щодо розміру нормативної грошової оцінки та як наслідок розміру орендної плати. Зважаючи на наявність правових підстав для поновлення договору оренди землі на той самий строк та на тих самих умовах, у судової колегії апеляційного господарського суду відсутні правові підстави для визначення іншого розміру орендної плати ніж та, що встановлена умовами договору оренди землі.

Інші доводи апелянта були спростовані в даній постанові апеляційного господарського суду, крім того, судова колегія апеляційної інстанції зазначає, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод.

У справі "Руїз Торіха проти Іспанії", ЄСПЛ вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов'язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що судом першої інстанції в повному обсязі досліджені обставини, що мають значення для справи, а викладені в оспорюваному судовому рішенні висновки відповідають фактичним обставинам справи, у звязку із чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення господарського суду Полтавської області від 16.10.2018р. по справі №917/883/18 підлягає залишенню без змін.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 276, 281, 282, 283, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області на рішення Господарського суду Полтавської області від 16.10.2018р. по справі №917/883/18 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Полтавської області від 16.10.2018р. по справі №917/883/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий суддя Н.О. Мартюхіна

Суддя Т.Д. Геза

Суддя І.А. Шутенко

(У судовому засіданні 15.04.2019 року проголошено вступну та резолютивну частину постанови. Повний текст постанови складено 24.04.2019 року).