ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"15" квітня 2019 р.Справа № 922/1786/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Усатого В.О.

при секретарі судового засідання Мазуренко А.О.

розглянувши матеріали справи

за заявою ТОВ "Сайвена", м. Харків
про визнання банкрутом ТОВ "Сайвена", м. Харків

за участю :

учасники процесу - не з'явились

ВСТАНОВИВ:

Постановою суду від 17.07.2017 р. визнано ТОВ "Сайвена", м. Харків банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатором банкрута ОСОБА_1

Оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом здійснено на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України 18.07.2017 р.(№44623).

До суду від ТОВ "Техтрейд груп" надійшла заява (вх. № 38164 від 20.11.2017) з грошовими вимогами до боржника в сумі 2467200,00 грн., яку суд призначив до розгляду.

У зв'язку з неявкою учасників процесу та ненадання ними витребуваних судом документів, розгляд заяви неодноразово відкладався.

Ухвалою суду від 06.03.2019 р. відкладено розгляд заяви ТОВ "Техтрейд груп" на 15.04.2019 р.; зобов'язано заявника надати суду докази оплатності договору про відступлення права вимоги та докази повідомлення боржника про відступлення права вимоги; зобов'язано ліквідатора розглянути вимоги товариства та про результат їх розгляду повідомити суд та заявника.

В призначене судове засідання учасники процесу не з'явились, вимог суду не виконали, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Суд зазначає, що учасникам процесу надано можливість реалізувати свої права та обовязки та надати необхідні докази, заперечення або погодження, у зв'язку з чим, суд вважає можливим розглянути заяву за наявними у справі доказами на підставі ст. 81 ГПК України.

Розглянувши матеріли справи, заяву ТОВ "Техтрейд груп", суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 3 ст. 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", кредитори мають право заявити свої вимоги до боржника, який ліквідується, у місячний строк з дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника, який ліквідується, банкрутом, на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає. Особи, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними кредиторами, а їх вимоги погашаються в шосту чергу.

Згідно п.36.7 Інформаційного листа ВГСУ від 28.03.2013 р. № 01-06/606/2013, заяви кредиторів про грошові вимоги до боржника, що ліквідується власником, подаються безпосередньо до господарського суду та оплачуються судовим збором. Розгляд грошових вимог кредиторів в ліквідаційній процедурі здійснюється господарським судом в тому ж порядку, що і грошових вимог, заявлених на підставі статті 23 Закону.

Відповідно до абз. 2-3 ч. 6 ст. 23 Закону, заяви з вимогами конкурсних кредиторів або забезпечених кредиторів, у тому числі щодо яких є заперечення боржника чи інших кредиторів, розглядаються господарським судом у попередньому засіданні суду. За наслідками розгляду зазначених заяв господарський суд ухвалою визнає чи відхиляє (повністю або частково) вимоги таких кредиторів.

Судом встановлено, що заява ТОВ "Техтрейд груп" з грошовими вимогами до боржника надійшла до суду 20.11.2017 р., тобто з пропуском встановленого Законом строку.

Згідно поданої заяви, між ТОВ "Техтрейд груп" (новий кредитор) та ТОВ "КАПІТАЛ Х" (первісний кредитор) укладено договір про відступлення права вимоги № 07/16-3 від 27.07.2016 р. (договір), відповідно до якого первісний кредитор передав, а новий кредитор прийняв право вимоги з боржників, в тому числі з ТОВ "Сайвена" заборгованості за договором про надання поворотної фінансової допомоги № 39Ф від 14.12.2015 р. в сумі 2467200,00 грн.

Відповідно до п. 1.3 договору, за передане право вимоги до боржників за цим договором новий кредитор сплачує первісному кредитору суму у розмірі 410385750,00 грн.

Згідно п. 2.2 договору, первісний кредитор зобов'язаний сповістити боржників про відступлення права вимоги за цим договором шляхом надсилання поштою рекомендованих листів за місцезнаходженням боржників.

Суд зазначає, що згідно ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ч. 1 ст. 513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).

Відповідно до ст. 517 ЦК України, первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні.

Частинами 1, 3, 5 статті 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Статтею 632 ЦК України визначено, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін.

Судом встановлено, що до своєї заяви з вимогами до боржника ТОВ "Техтрейд груп" не надано доказів виконання п. 1.3 договору, щодо сплати новим кредитором первісному кредитору суму у розмірі 410385750,00 грн.

Також, не надано доказів виконання п. 2.2 договору, а саме доказів сповіщення боржника про відступлення права вимоги шляхом надсилання поштою рекомендованого листа за його місцезнаходженням.

Отже, заявником не представлені докази виконання суттєвих умов договору та відповідно одержання новим кредитором права замість первісного кредитора вимагати від боржника належного виконання своїх зобов'язань за договором про надання поворотної безпроцентної фінансової допомоги № 39Ф від 14.12.2015 р. в сумі 2467200,00 грн.

За змістом ст. 13 ГПК України встановлений такий принцип господарського судочинства як змагальність сторін, згідно з яким судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обовязком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 74 ГПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобовязати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів.

Відповідно до ст.ст. 78-79 ГПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи те, що заявлені грошові вимоги ТОВ "Техтрейд груп" до боржника в загальній сумі 2467200,00 грн., які ґрунтуються на договорі про відступлення права вимоги № 07/16-3 від 27.07.2016 р., не підтверджені належними та допустимими доказами, суд дійшов висновку відхилити їх в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 23, 37-48, 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст. ст. 233-235 ГПК України,

УХВАЛИВ:

Відхилити вимоги ТОВ "Техтрейд груп" до боржника в сумі 2467200,00 грн.

Ухвалу направити ліквідатору, заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в строки, передбачені ст. 256 ГПК України, шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_2