ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" квітня 2019 р., м. Київ Справа№ 910/10987/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Власова Ю.Л.

суддів: Буравльова С.І.

Калатай Н.Ф.

за участю секретаря судового засідання Вага В.В.

за участю представників:

від позивача: Беседін В.І., Пистогова С.В.,

від відповідача: Христич О.В., Прокопенко Т.Ю.,

від третьої особи 1: не з'явився,

від третьої особи 2: не з'явився,

від третьої особи 3: Прокопенко Т.Ю.,

розглянув апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 05.12.2018р., м. Київ (повний текст складено 17.12.2018р.) за заявою Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" про забезпечення позову у справі №910/10987/18 (суддя Якименко М.М.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сонас",

треті особи: 1. Приватне акціонерне товариство "Укрпідшипник",

2. Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Актив-Банк",

3. Товариство з обмеженою відповідальністю "БСД-1",

про звернення стягнення на предмет іпотеки.

1. Зміст заяви та пояснення по суті

1.1. 27.11.2018р. Позивач звернувся до місцевого суду із заявою про забезпечення позову, у якій останній просив накласти арешт на розташоване за адресою: м. Київ, вул. Борисоглібська, 3 нерухоме майно: двокімнатну квартиру №1, загальною площею 194,20 кв.м., житловою площею 110,70 кв.м. та двокімнатну квартиру №2, загальною площею 186,50 кв.м., житловою площею 84,80 кв.м.

1.2. Вказана заява обґрунтована тим, що Позивач не надавав згоди на передачу предмета іпотеки у власність Відповідачу. Однак, не дивлячись на те, що чинним законодавством України та умовами іпотечного договору чітко визначено, що обов'язковою умовою відчуження предмета іпотеки є отримання згоди іпотекодержателя на таке відчуження, предмет іпотеки був набутий у власність Відповідачем з порушенням ч.2 ст.586 Цивільного кодексу України, ст.9, 12 Закону України "Про іпотеку" та умов п.1.8., п/п. 2.4.5. п.2.4. іпотечного договору.

За таких обставин, на думку Позивача, не можна виключати ймовірність подальшого недобросовісного продажу предмета іпотеки без згоди Позивача на такий продаж - тобто в обхід вищезазначених норм чинного законодавства та умов іпотечного договору. В свою чергу, набуття іншим суб'єктом у власність предмета іпотеки у аналогічний спосіб може істотно ускладнити виконання рішення суду у справі.

Позивач вважає, що вищевказані обставини ставлять під сумнів можливість виконання рішення суду по даній справі в разі задоволення позову, оскільки існує загроза неможливості або утруднення виконання рішення суду.

2. Обставини, встановлені місцевим та апеляційним судом

2.1. Позивач звернувся до суду з позовом до Відповідача про звернення стягнення на нерухоме майно, розташоване за адресою: м. Київ, вул. Борисоглібська, 3, що є предметом іпотеки за іпотечним договором №151110Z25 від 27.01.2010р., укладеним між Позивачем та Третьою особою 2, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гончаренко Н.О. 24.01.2010р., зареєстрованим в реєстрі за №54, та належить на праві власності Відповідачу, а саме: двокімнатну квартиру №1, загальною площею 194,20 кв.м, житловою площею 110,70 кв.м; двокімнатну квартиру №1, загальною площею 186,50 кв.м, житловою площею 84,80 кв.м, в рахунок погашення наявної станом на 24.01.2018р. (включно) заборгованості Третьої особи 1 перед Позивачем за кредитним договором №15106К134 від 22.11.2006р. у сумі 52736944,64 євро та 24767022,81 грн.

Також Позивач просив визначити спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною реалізації, визначеною в ході виконавчого провадження суб'єктом оціночної діяльності відповідно до вимог чинного законодавства України.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що внаслідок невиконання Третьою особою 1 зобов'язань за кредитним договором №15106К134 від 22.11.2006р., у Третьої особи 1 виникла перед Позивачем заборгованість у сумі 52736944,64 євро та 24767022,81 грн, внаслідок чого Позивач набув право на погашення останньої за рахунок предмета іпотеки за іпотечним договором №151110Z25 від 27.01.2010р., позаяк нерухоме майно належить Відповідачеві на праві приватної власності.

3. Зміст ухвали місцевого суду

3.1. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.12.2018р. у справі №910/10987/18 відмовлено у задоволенні заяви Позивача про забезпечення позову.

3.2. Ухвала мотивована тим, що Позивачем не доведено обґрунтованість його побоювань, що невжиття заявлених ним у заяві заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

4. Вимоги та обґрунтування апеляційної скарги

4.1. Не погоджуючись із вказаною ухвалою, Позивач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 05.12.2018р. у справі №910/10987/18 та прийняти нове рішення, яким задовольнити заяву Позивача про забезпечення позову.

4.2. Апеляційна скарга мотивована тим, що існує об'єктивна необхідність у застосуванні заходів забезпечення позову, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Так, Позивач зазначає, що предмет іпотеки був набутий Відповідачем без згоди Позивача, що є порушенням законодавства та умов іпотечного договору. На думку Позивача, немає підстав виключати ймовірність подальшого недобросовісного продажу предмета іпотеки без згоди Позивача.

5. Заперечення на апеляційну скаргу

5.1. Відповідач заперечив проти задоволення апеляційної скарги Позивача та зазначив, що Позивачем не надано беззаперечних доказів на підтвердження наявності у Відповідача наміру здійснити відчуження спірного майна. Крім того, заходи забезпечення позову не є адекватними та співмірними з позовними вимогами.

Відповідач зазначає, що не є власником спірного майна. Таким власником є Третя особа 2. При цьому, Відповідач вказує на те, що у останнього немає заборгованості перед Позивачем.

6. Надходження апеляційної скарги та її розгляд апеляційним судом

6.1. 11.02.2019р. Позивач звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою на ухвалу місцевого суду від 05.12.2018р. у справі №910/10987/18.

6.2. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.02.2019 відкрито апеляційне провадження у справі №910/10987/18, розгляд справи призначено на 12.03.2019р. У судовому засіданні 12.03.2019р. оголошено перерву до 28.03.2019р.

6.3. Розпорядженням Керівника апарату Північного апеляційного господарського суду №09.1-08/772/19 від 27.03.2019р. у зв`язку з перебуванням судді Пашкіної С.А. у відпустці з 25.03.2019р. призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/10987/18.

6.4. Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 27.03.2019р. апеляційну скаргу у справі №910/10987/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Власов Ю.Л., судді: Буравльов С.І., Калатай Н.Ф.

6.5. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.03.2019р. справу №910/10987/18 прийнято до провадження у визначеному автоматизованою системою складі суду. У судовому засіданні 28.03.2019р. оголошено перерву до 16.04.2019р.

7. Застосоване законодавство

7.1. Згідно з ст.136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

7.2. Відповідно до ст.137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно, що належить або підлягає передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

8. Позиція апеляційного суду

8.1. Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що апеляційна скарга Позивача не підлягає задоволенню з наступних підстав.

8.2. Як на підставу накладення арешту на предмет іпотеки Позивач зазначає, що Позивач не надавав згоди на передачу предмета іпотеки у власність Відповідачу. Однак, не дивлячись на те, що чинним законодавством України та умовами іпотечного договору чітко визначено, що обов'язковою умовою відчуження предмета іпотеки є отримання згоди іпотекодержателя на таке відчуження, предмет іпотеки був набутий у власність Відповідачем з грубим порушенням ч.2 ст.586 Цивільного кодексу України, ст.9, 12 Закону України "Про іпотеку" та умов п.1.8., пп. 2.4.5. п.2.4. іпотечного договору.

За таких обставин, на думку Позивача, не можна виключати ймовірність подальшого недобросовісного продажу предмета іпотеки без згоди Позивача на такий продаж - тобто в обхід вищезазначених норм чинного законодавства та умов іпотечного договору. В свою чергу, набуття іншим суб'єктом у власність предмета іпотеки у аналогічний спосіб може істотно ускладнити виконання рішення суду у справі.

Позивач вважає, що вищевказані обставини ставлять під сумнів можливість виконання рішення суду по даній справі в разі задоволення позову, оскільки існує загроза неможливості або утруднення виконання рішення суду.

8.3. Разом з тим, апеляційний суд не приймає доводи Позивача, що у даному випадку наявні підстави для припущення, що Відповідач здійснить заходи, направлені на відчуження предмета іпотеки.

Згідно з абз.2 п.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №16 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Як вбачається зі змісту ст.13, 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. При цьому, сторона повинна подати докази наявності таких обставин.

Як вірно зазначено місцевим судом, Позивачем не доведено обґрунтованість його побоювань, що невжиття заявлених ним у заяві заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог, оскільки Позивачем не доведено, що Відповідач вчиняє дії, внаслідок яких предмет іпотеки може бути відчужено.

8.4. Посилання Позивача, як на підставу забезпечення позову, на відчуження предмету іпотеки Відповідачу з порушенням ч.2 ст.586 Цивільного кодексу України, ст.9, 12 Закону України "Про іпотеку" та умов п.1.8., п/п. 2.4.5. п.2.4. іпотечного договору, апеляційним судом відхиляються, оскільки вказані дії по відчуженню ВАТ «КБ «Актив-Банк» спірного майна ТОВ «Синонім» (зміна назви на ТОВУ «Мірасол» та ТОВ «БСД-1») та в подальшому Відповідачу в були вчинені у 2014-2016 роках.

Після цього, Відповідач ніяких правочинів щодо спірного майна не вчиняв. При цьому, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (номер довідки 162598901 від 08.04.2019) спірне майно зареєстровано на праві власності за ТОВ «БСД-1», на підставі рішення Господарського суду міста Києва від 28.11.2017р у справі №910/21911/14. Відповідач не є власником цього майна.

9. Висновки апеляційного суду

9.1. На підставі вищевикладеного, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для зміни чи скасування ухвали місцевого суду згідно з ст.280 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.232-241, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 05.12.2018р. у справі №910/10987/18 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 05.12.2018р. у справі №910/10987/18 залишити без змін.

3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на Публічне акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України".

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до ст.287, ст.288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено 26.04.2019р.

Головуючий суддя Ю.Л. Власов

Судді С.І. Буравльов

Н.Ф. Калатай