УХВАЛА

24 квітня 2019 року

м. Київ

Справа № 902/469/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Чумака Ю. Я. - головуючого, Кушніра І. В., Пількова К. М.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Регіонального відділення Фонду державного майна України по Вінницькій області

на рішення Господарського суду Вінницької області від 26.11.2018 і постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 26.03.2019 у справі

за позовом Подільського державного підприємства геодезії, картографії та кадастру

до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Вінницькій області

про стягнення 3 635,47 грн,

ВСТАНОВИВ:

18.04.2019 до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга Регіонального відділення Фонду державного майна України по Вінницькій області на рішення Господарського суду Вінницької області від 26.11.2018 і постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 26.03.2019 у справі № 902/469/18, подана 13.04.2019.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Оскільки оскаржувана постанова апеляційного господарського суду прийнята за правилами, що встановлені вже новою редакцією Господарського процесуального кодексу України, отже у питанні наявності чи відсутності права на касаційне оскарження слід виходити з приписів Кодексу саме в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ.

Згідно положень пункту 1 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Згідно з частиною 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини 7 цієї ж статті для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2019 встановлено у розмірі 1 921,00 грн.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 163 Господарського процесуального кодексу України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за якими стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Предметом позову у цій справі стягнення 3 635,47 грн боргу, що виник внаслідок неналежного виконання зобов'язань за договором від 19.01.2018 № 126/10-01/18 про розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яка є менше ніж сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на час подання касаційної скарги 2019 рік (1 921,00 грн х 100 = 192 100,00 грн), а тому у розумінні Господарського процесуального кодексу України справа № 902/469/18 є малозначною і крім цього, подана касаційна скарга не містить належних обґрунтувань, які могли б бути визнані такими, що підпадають під дію підпунктів "а", "б", "в", "г" пункту 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, а тому Суд не вбачає підстав для відкриття касаційного провадження у даній справі і відмовляє у такому відкритті.

За таких обставин, керуючись статтями 12, 163, 234, 287, 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Регіонального відділення Фонду державного майна України по Вінницькій області на рішення Господарського суду Вінницької області від 26.11.2018 і постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 26.03.2019 у справі № 902/469/18.

2. Матеріали касаційної скарги з додатками на 24 (двадцяти чотирьох) аркушах, у тому числі оригінал платіжного доручення від 11.04.2019 № 100 повернути скаржникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий Ю. Я. Чумак

Судді І. В. Кушнір

К. М. Пільков