ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

"24" квітня 2019 р.Справа № 922/3328/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Прохорова С.А.

при секретарі судового засідання Яковенко Ю.В.

розглянувши заяву ДП "Харківське конструкторське бюро з машинобудування ім. О.О. Морозова" вх. № 7522 від 27.03.2019 про розстрочку виконання рішення по справі

за позовом Управління поліції охорони в Харківській області, м. Харків
до ДП "Харківське конструкторське бюро з машинобудування ім. О.О. Морозова" м. Харків
про стягнення коштів
за участю представників:

стягувача - ОСОБА_2 за довіреністю від 20.12.2018

боржника - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Управління поліції охорони в Харківській області (позивач) звернулося до господарського суду Харківської області з позовом про стягнення з відповідача -Державного підприємства "Харківське конструкторське бюро з машинобудування ім. О. О. Морозова" заборгованості по договору про фізичну охорону об'єкта № 2980-ХКБМ/13-51660 від 01.04.2016 у розмірі 309821,59 грн., пені у розмірі 30618,11 грн., 3% річних у розмірі 2620,19 грн. та інфляційних у розмірі 9100,44 грн., що загалом становить 352160,33 грн. Також, позивач просив суд судові витрати по сплаті судового збору та поштові витрати покласти на відповідача.

Рішенням господарського суду Харківської області від 05.03.2019 (суддя Буракова А.М.) було стягнуто з Державного підприємства "Харківське конструкторське бюро з машинобудування ім. О.О. Морозова" (61001, м. Харків, вул. Плеханівська, 126, ідентифікаційний код 14310299) на користь Управління поліції охорони в Харківській області (61052, м. Харків, вул. Полтавський Шлях, 20, ідентифікаційний код 40108955) основну заборгованість по договору про фізичну охорону об'єкта № 2980-ХКБМ/13-51660 від 01.04.2016 в сумі 179369,11 грн.; пеню в сумі 37910,47 грн.; 3229,00 грн. 3% річних; 10374,38 грн. збитків від інфляції та 3463,24 грн. судового збору.

27.03.2019 ДП "Харківське конструкторське бюро з машинобудування ім. О. О. Морозова" звернулося до суду з заявою (вх. № 7522) в якій просить суд розстрочити виконання рішення господарського суду Харківської області від 05.03.2019 по справі №922/3328/18 терміном на 5 календарних місяців, з щомісячною виплатою на користь Управління поліції охорони в Харківській області, 46 869,24 грн. до 30 числа кожного місяця, починаючи з 30.04.2019 з кінцевою оплатою 30.08.2019 року, та відстроченням на 5 місяців.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справі від 27.03.2019 18:12:04 заяву було передано до розгляду судді Прохорова С.А., у зв'язку з відпусткою судді Прохорова С.А.

Ухвалою суду від 28.03.2018 заяву ДП "Харківське конструкторське бюро з машинобудування ім. О.О. Морозова" вх. № 7522 від 27.03.2019 про розстрочку виконання рішення по справі № 922/3328/18 було залишено без руху. Встановлено ДП "Харківське конструкторське бюро з машинобудування ім. О.О. Морозова" строк для усунення недоліків заяви - протягом п'яти днів з дня вручення копії ухвали про залишення скарги без руху, шляхом направлення та надання суду доказів про направлення іншим учасникам справи копії заяви і доданих до неї документів.

ДП "Харківське конструкторське бюро з машинобудування ім. О.О. Морозова" були усунені недоліки заяви та 03.04.2019 надані докази направлення іншим учасникам справи копії заяви і доданих до неї документів.

У зв'язку з находженням судді Прохорова С.А. з 03.04.2019 по 15.04.2019 у відпустці, питання щодо прийняття до розгляду заяви вирішено 16.04.2019.

Ухвалою суду від 16.04.2019 було призначено заяву ДП "Харківське конструкторське бюро з машинобудування ім. О.О. Морозова" до розгляду на 24.04.2019.

Стягувачем надані до суду заперечення на заяву боржника (вх. № 10178 від 23.04.2019).

Представник стягувача в судовому засіданні заперечував проти наданні відстрочення виконання рішення.

Представник боржника в судове засідання по розгляду заяви не з'явився.

Відповідно до ч. ч. 1, 2. ст. 331 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Розглядаючи заяву боржника суд виходив з наступного.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Аналогічні норми містяться в статті 326 ГПК України, зокрема, судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України.

Стаття 33 Закону України "Про виконавче провадження" передбачає право на звернення сторони до суду (який розглядав справу як суд першої інстанції) із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення лише за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо).

Відповідно до приписів ч.ч. 1, 3,4 ст. 331 ГПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення. Підставою для відстрочки чи розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про, зокрема, розстрочення виконання судового рішення, суд враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або члена її сім'ї, її матеріальний стан.; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Вирішення питання щодо надання чи відмови в наданні відстрочки та/або розстрочки виконання рішення суду є суб'єктивним правом суду, яке останній приймає на власний розсуд шляхом оцінки наданих сторонами доказів.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 по справі "Шмалько проти України" (заява № 60750/00) зазначено, що для цілей ст. 6 виконання рішення, ухваленого будь- яким судом, має розцінюватися як невід'ємна частина "судового розгляду". Згідно з правовою позицією Європейського суду з прав людини, несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка та розстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, згідно якої "кожен має право на справедливий і продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру", а у системному розумінні даної норми та національного закону, суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах. шляхом виконання судового рішення, тобто довготривале виконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути оправдано за конкретних обставин справи та є наслідком зменшення вимог щодо розумності строку. Стосовно системності виконання Європейський суд підкреслює, що присудження грошових коштів не надає пом'якшення у виконавчому провадженні, а отже сама можливість надання відстрочки та розстрочки виконання судового акту повинна носити виключний характер.

Із підстав, умов та меж надання відстрочки та розстрочки виконання судового рішення слідує, що безпідставне надання відстрочки та розстрочки без обґрунтованих на те мотивів, надане на тривалий період без дотримання балансу інтересів стягувана та боржника порушує основи судового рішення, яке ухвалене іменем України, позбавляє кредитора можливості захистити свої права, знижує авторитет судового рішення, а тому таке судове рішення не може вважатися законним та справедливим. Так, у рішенні Європейського суду з прав людини від 17 травня 2005 року у справі "Чіжов проти України" (заява № 6962/02) зазначено, що позитивним обов'язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантій, які закріплені в параграф 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Отже, виходячи із наведеного вище, в основу судового рішення про надання відстрочки або розстрочки виконання рішення суду має бути покладений обґрунтований висновок про наявність обставин, що ускладнюють або роблять неможливим його виконання.

При цьому, господарський суд повинен врахувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк чи попередньо встановленим способом, але перш за все повинен врахувати такі ж наслідки і для стягувана при затримці виконання рішення і розстрочення виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувана і боржника (аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 15 березня 2018 року у справі № 910/8153/17).

Аналіз процесуальних норм, які регулюють питання можливості надання розстрочки виконання рішення суду, вказує, що законодавець у будь-якому випадку пов'язує відстрочку та розстрочку виконання судового рішення з об'єктивними, переборними - виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

Згідно з частиною 1 статті 96 ЦК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Крім того, відповідно до статті 42 ГК України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Зобовязання повинні виконуватися належним чином у встановлений строк (статті 526, 527, 530 ЦК України). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (ч.І ст. 625 ЦК України).

Негативні наслідки, що викликані неспроможністю боржника до беззбиткового господарювання, незадовільним станом планування власної економічної діяльності, неналежним станом претензійно-позовної роботи по стягненню дебіторської заборгованості тощо, не можуть бути перекладені на стягувана, оскільки це суперечило б принципам справедливості, добросовісності, розумності цивільного законодавства (п. 6 ст. З ЦК України).

Складне фінансове становище, на яке посилається Відповідач і яким обґрунтована винятковість обставин, що ускладнюють виконання судового рішення у його заяві, з урахуванням того, що господарська діяльність здійснюється ним на власний ризик, не може бути безумовною підставою для надання Відповідачу розстрочки виконання судового Рішення.

Крім того, наведені Відповідачем у заяві обставини не свідчать про неможливість виконання ним Рішення у цій справі, а лише відображають поточну підприємницьку діяльність Відповідача, що не є обставинами, з якими закон пов'язує можливість відстрочення та розстрочення виконання судового Рішення.

На підтвердження своєї неплатоспроможності Відповідачем не було подано до суду жодних належних доказів, зокрема, довідок з обслуговуючих банків про відсутність грошових коштів на всіх рахунках. Тобто, у порушення статей 73, 74 ГПК України Відповідачем не доведено суду належними та допустимими доказами виняткових обставин, що можуть бути підставами для відстрочки та розстрочки виконання судового Рішення.

Відповідачем також до заяви не надано й доказів, які б свідчили про майбутнє покращення його скрутного матеріального становища у вказаний у заяві про розстрочку термін, а отже і про наявність реальної можливість виконання рішення протягом 4-х місяців.

При вирішенні питання про надання відстрочки та розстрочки необхідно врахувати, що спір у цій справі виник саме з вини Відповідача та через тривале невиконання ним своїх зобов'язань перед Позивачем по договору, у зв'язку з чим Позивач тривалий час протиправно позбавлений Відповідачем користуватися своїм майном (належними йому коштами) і кожного дня зазнає майнових втрат (збитків) через наявні інфляційні процеси у Державі.

Крім цього, заборгованість Відповідача перед Позивачем за судовим Рішенням на сьогодні становить 234 346,20 грн. (загальна суму до стягнення за наказом від 03.04.2019), а згідно з поданим Відповідачем ОСОБА_3 про його фінансові результати за 2018 рік чистий дохід від реалізації продукції склав 475,9 тис.грн.; валовий прибуток Відповідача склав 64,5 млн.грн.; фінансовим результатом є прибуток у сумі 1,2 млн. грн.;

На підставі викладеного вище та враховуючи, що обставини на які посилається Відповідач у своїй заяві не є винятковими у розумінні статті 331 ГПК України, а також з урахуванням матеріальних інтересів Позивача, ступеню вини Відповідача у виникненні спору, з огляду на неможливість перекладати комерційні ризики Відповідача на Позивача, господарський суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви Відповідача про надання йому розстрочки виконання рішення Господарського суду Харківської області від 05.03.2019 по справі № 922/3328/18 в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись статтями 120, 232-235, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ДП "Харківське конструкторське бюро з машинобудування ім. О.О. Морозова" вх. № 7522 від 27.03.2019 про розстрочку виконання рішення по справі № 922/3328/18 відмовити.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://court.gov.ua.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Східного апеляційного господарського суду протягом 10 днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено та підписано 25.04.2019.

Суддя ОСОБА_1