ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

18 квітня 2019 року м.Тернопільсправа №921/133/19
Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Андрусик Н.О.

розглянув клопотання без номеру від 18.04.2019 (вх.№6820 від 18.04.2019) приватного підприємства фірми «АМН ТРАНС», м.Тернопіль

про призначення судової почеркознавчої експертизи

у справі

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «КАН КОМПАНІ», м.Київ

до відповідача приватного підприємства фірми «АМН ТРАНС», м.Тернопіль

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача

- товариства з обмеженою відповідальністю «ЦЕНАДАР ТОРГ», м.Київ

- товариства з обмеженою відповідальністю «БЛЕКБРЕНД СЕРВІС», м.Київ

про визнання права власності на об'єкти нерухомості,

за участю представників:

позивача: Мозіль С.І., адвокат, ордер №060664 від 04.01.2019;

відповідача: Дрозд Р.А., керівник, НОМЕР_2 від 21.05.2003;

Редьква Н.М., адвокат, ордер №041634 від 26.03.2019;

Гуцалюк А.Р., адвокат, ордер №072120 від 04.04.2019;

третіх осіб: ТОВ «ЦЕНАДАР ТОРГ» - не з'явився;

ТОВ «БЛЕКБРЕНД СЕРВІС» - Накельський Ю.Б., адвокат ордер №060664 від 04.01.2019.

Позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «КАН КОМПАНІ», м.Київ звернувся 27.02.2019 (згідно відтиску штампу вхідної кореспонденції суду за вх.№161) до Господарського суду Тернопільської області з позовом до приватного підприємства фірми «АМН ТРАНС», м.Тернопіль, про визнання права власності на будівлі та споруди, що розташовані по вул.Гайова, 44 у м.Тернополі, які складаються з: 1) адмінбудинку під літерою «Б», площею 69,4м2, замощення 2/3 частини, поз. І (реєстраційний номер нерухомого майна 101); 2) приміщень, загальною площею 682м2, до складу яких входять торгово-офісне приміщення під літерою «В», площею 169,9м2, складські приміщення під літерою «Г», площею 210,9м2, складські приміщення під літерою «Д», площею 301,2м2, 1/3 частини огорожі, 2 (реєстраційний номер нерухомого майна 101). Позовні вимоги обґрунтовано фактом набуття права власності на спірні об'єкти нерухомого майна за правочинами купівлі-продажу майна у грудні 2018 року. Однак, приватне підприємство фірма «АМН ТРАНС» не визнає права власності на придбане ТОВ «КАН КОМПАНІ» майно та вважає себе належним власником спірних будівель, оскільки за скаргами відповідача наказом Міністерства юстиції України №240/5 від 28.01.2019 скасовано рішення про державну реєстрацію права власності за позивачем на об'єкти нерухомості згідно договорів купівлі-продажу, оформлених у грудні 2018 року.

Ухвалою суду від 04.03.2019 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 26.03.2019; в порядку ст.50 ГПК України, залучено до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - товариство з обмеженою відповідальністю «ЦЕНАДАР ТОРГ», м.Київ та товариство з обмеженою відповідальністю «БЛЕКБРЕНД СЕРВІС», м.Київ.

У підготовчому засіданні 26.03.2019, для надання можливості представникам відповідача ознайомитися з матеріалами справи №921/133/19 (клопотання без номеру від 26.03.2019 за вх.№5368 від 26.03.2019), оголошувалася перерва до 05.04.2019.

З метою надання можливості учасникам справи надати відповідь на відзив на позов, заперечення на відзив на позов, тощо, судом в підготовчому засіданні 05.04.2019 оголошено перерву до 18.04.2019.

18.04.2019 через канцелярію господарського суду відповідачем подано клопотання без номеру від 18.04.2019 (вх.№6820) про призначення у даній справі судової почеркознавчої експертизи на предмет встановлення достовірності підписів ОСОБА_6 (керівник ТОВ «ЦЕНАДАР ТОРГ») та ОСОБА_7 (керівник ТОВ «КАН КОМПАНІ») на договорі купівлі-продажу від 12.12.2018, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Змисловоською Т.В. та зареєстрованого в Реєстрі за №2297, із зазначенням орієнтовного переліку питань, які необхідно поставити на вирішення експерту. Клопотання обґрунтовано наявністю сумнівів у сторони відповідача щодо справжності підписів на вказаному договорі купівлі-продажу нежитлових приміщень, що розташовані по вул.Гайова, 44 у м.Тернополі, адже на факт укладення даного договору посилається позивач в обґрунтування позовних вимог про визнання права власності на майно.

У підготовчому засіданні представники відповідача додатково пояснили, що сумніви у підписів на договорі викликано обставиною підписання договору купівлі-продажу у м.Київ, в той час як об'єкт відчуження знаходиться в м.Тернополі, а місце проживання (реєстрації) керівників товариств є м.Донецьк, що перебуває на тимчасово окупованій території України, включено до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення. У відповідача відсутні, а позивачем не надано, відомостей про тимчасове переміщення вказаних громадян в м.Київ з правом реєстрації місця проживання, тому сторона відповідача сумнівається в можливості підписання договору купівлі-продажу від 12.12.2018 безпосередньо керівниками названих товариств.

Представники позивача та ТОВ «КАН КОМПАНІ» дане клопотання заперечили, зазначивши, що в даному позовному провадженні не вирішується спір щодо недійсності правочину, на підставі якого позивачем набуто у власність нерухоме майно по вул.Гайова, 44 у м.Тернополі, з підстав справжності підписів осіб, які його уклали. Також, звернули увагу суду на те, що сторони даного правочину не заперечують факт укладення та нотаріального посвідчення правочину, а тому, спираючись на ст.204 ЦК України, за якою встановлено презумпцію правомірності правочину, вважають клопотання відповідача про призначення судової експертизи спрямованим на затягування судового процесу. Просили в його задоволенні відмовити.

Розглянувши клопотання про призначення почеркознавчої експертизи, вивчивши мотиви, з яких його заявлено, вислухавши мотиви, з яких його заявлено, заслухавши заперечення позивача, суд враховує наступне.

Необхідною умовою для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства є використання процесуальних засобів доказування, одним з яких є експертиза.

Як наведено у п.71 рішення Європейського суду у справі «Дульський проти України» (Заява №61679/00) експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід'ємну частину судової процедури. Аналогічну правову позицію займає й Верховний Суд України у постанові від 20 лютого 2018 року у справі №910/8252/17.

За визначенням, що міститься у статті 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об'єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Згідно із ч.1 ст.99 ГПК України суд, за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) якщо для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) якщо жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Згідно зі ст.100 Господарського процесуального кодексу України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Тобто, судова експертиза, згідно приписів чинного законодавства, призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, зокрема у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

За ст.73 ГПК України доказами в господарському судочинстві є будь-які відомості, отримані у визначеному законом порядку, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин (фактів), на яких обґрунтовуються вимоги і заперечення осіб, що беруть участь у справі, та інші обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

До того ж, вимога щодо повноти та всебічності встановлення обставин справи, у тому числі за допомогою призначення експертизи, спрямована саме на дотримання положень статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (право на справедливий суд), а не навпаки. Відповідна правова позиція відображена й у постанові Верховного Суду від 20 лютого 2018 року у справі № 910/11395/17.

У своїх доводах Європейський Суд виходить з теорії «рівності зброї», тобто зрівнювання сторін не за кількісними ознаками наданих повноважень, а за процесуальним статусом в ході усього процесу, що підтверджує, наприклад, справа «Рожков проти РФ» від 31.10.2013. Сам принцип «рівності зброї» передбачає, що кожній зі сторін повинна бути надана розумна можливість представляти свою правову позицію, включаючи свої докази таким чином, щоб вона не була поставлена в значно менш вигідне становище, ніж інша сторона.

Предмет і підстава позову сприяють з'ясуванню наявності і характеру спірних правовідносин між сторонами, застосуванню необхідного способу захисту права, визначенню кола доказів, необхідних для підтвердження наявності конкретного цивільного права і обов'язку.

Позивачем предмет позовних вимог визначено як визнання права власності на об'єкти нерухомості з підстав набуття права власності на підставі чинних правочинів купівлі-продажу, в тому числі договору купівлі-продажу від 12.12.2018, дійсність яких на даний час ніким не оспорюється, (будь яких відповідних доказів матеріали справи не містять). Відповідачем не подано жодних доказів, які б ставили під сумнів справжність підписів сторін договору від 12.12.2018, як і не наведено інших аргументів в підтвердження наведених у клопотанні тверджень, зокрема щодо неможливості вказаними посадовими особами підписання договору. Клопотання обґрунтовано лише наявністю сумніву відповідача щодо справжності підписів посадових осіб сторін договору, який документальними належними, достовірними доказами не підтверджено. Суд враховує, що у даному позовному провадженні не вирішується спір про визнання недійсним договору від 12.12.2018 з підстави його підписання не уповноваженими особами чи іншими, ніж зазначено у договорі, особами, а тому зазначені обставини не входять до предмету доказування у даній справі.

Враховуючи наведене, суд відмовляє у задоволенні клопотання про призначення у даній справі почеркознавчої експертизи, за необґрунтованістю та виходячи з предмету позовних вимог.

В підготовчому засіданні 18.04.2019, в силу приписів ч.6 ст.233 ГПК України, оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 11, 13, 42, 46, 74, 76, 86, 98, 99, 100, 103,, 104, 109, 232-235, 255 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання приватного підприємства фірми «АМН ТРАНС», м.Тернопіль без номеру від 18.04.2019 (вх.№6820 від 18.04.2019) про призначення у справі №921/133/19 судової почеркознавчої експертизи, - відмовити.

Ухвалу складено та підписано 19.04.2019, набирає законної сили відповідно до приписів ст.235 Господарського процесуального кодексу України та оскарженню не підлягає.

Суддя Н.О. Андрусик