номер провадження справи 27/191/18
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.2019 Справа № 908/2734/18

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Дроздової С.С. при секретарі судового засіданні Шолоховій С.В., розглянувши матеріали справи

За позовом: Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (01001 м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д; адреса для листування: 69065, м. Запоріжжя, пл. Інженерна, буд. 1, )

до відповідача 1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Альтсервіс груп" (69000 м. Запоріжжя, бул. Шевченка, буд. 18, )

до відповідача 2: ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1)

про стягнення 615 591 грн. 02 коп.

за участю

представника позивача: Якушев С.О., дов. № 4592-К-О від 26.10.2018 р.

представник відповідача-1: не з'явився

представник відповідача-2: ОСОБА_4, договір б/н від 17.02.2019 р.

СУТЬ СПОРУ:

17.12.2018 р. до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Альтсервіс груп" та ОСОБА_2 про солідарне стягнення 438 107 грн. 61 коп. заборгованості за тілом кредиту, 94 987 грн. 87 коп. заборгованості за відсотками, 2 489 грн. 86 коп. заборгованості по комісії, 80 005 грн. 68 коп. пені.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.12.2018 р., справу № 908/2734/18 передано на розгляд судді Дроздовій С.С.

Ухвалою суду від 21.12.2018 р., прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/2734/18, присвоєно справі номер провадження 27/191/18 та призначено підготовче судове засідання на 21.01.2019 р.

Ухвалою суду від 21.01.2019 р. підготовче засідання на підставі ст. 183 ГПК України відкладено на 18.02.2019 р. у зв'язку з неприбуттям представників відповідачів -1 та -2.

Ухвалою суду від 18.02.2019 р. відповідно до ч. 3 ст. 177 ГПК України, строк підготовчого засідання продовжено на тридцять днів, на підставі ст. 183 ГПК України, підготовче засідання було відкладено та призначено на 13.03.2019 р.

Представником позивача заявлено клопотання б/н від 06.03.2019 р. (вх. № 08-08/4881/19 від 12.03.2019 р.), щодо виправлення технічної помилки в прохальній частині позовної заяви допущеної при написанні позову, яке судом задоволено.

13.03.2019 р. представник відповідача-2 надіслав на електрону адресу суду клопотання б/н від 12.03.2019 р. (вх. № 08-08/4992/19 від 13.03.2019 р.) про відкладення судового засідання, у зв'язку з участю представника у іншому судовому процесі.

Крім того, представником відповідача-2 13.03.2019 р. на електрону адресу суду надіслано письмовий відзив б/н від 12.03.2019 р. (вх. № 08-08/5002/19 від 13.03.2019 р.) на позовну заяву, з якого вбачається, що відповідач-2 не визнає позов та просить суд відмовити позивачу в позові, з підстав того, що станом на час виникнення спірних правовідносин Умови унормовували, що кредитний договір складають у сукупності такі дії особи, яка бажає скористатись послугою «Кредитний ліміт»: підписання Заяви на відкриття рахунку та анкети про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг та заявки на отримання кредиту в Приват24 для бізнесу із використанням ЕЦП, проте позивачем не зазначено в позові щодо наявності та вчинення ТОВ "Альтсервіс груп" дій по зверненню до позивача із Заявкою на отримання кредиту в Приват24 для бізнесу із використанням ЕЦП. Також зазначено, що 14.06.2016 р. між позивачем та відповідачем 1 було досягнено згоду про укладання договору на обслуговування банківського рахунку, що не означає автоматичної згоди на укладання між ними кредитного договору, а отже домовленість сторін щодо укладання кредитного договору відсутня.

Ухвалою суду від 13.03.2019 р. на підставі ст. 185 ГПК України підготовче провадження закрито, справу призначено по суті на 10.04.2019 р.

27.03.2019 р. від позивача надійшла відповідь на відзив б/н від 26.03.2019 р., відповідно до якого зазначив, що Умовами та Правилами надання банківських послуг в ПриватБанку у редакціях, які були чинними станом на червень 2016 р. та січень-травень 2018 р. відкрито та у вільному доступі для всіх користувачів Інтернету розміщені на сайті ПриватБанку, що зазначено в тому числі в Умовах, які були чинні станом на червень 2016 р. та січень-травень 2018 р. Також у всіх редакціях Умов та Правил зміст п. 3.2.1 Умов та Правил не відрізняються, різниця може полягати лише в нумерації пунктів. Крім того, відповідач 1 користувався кредитним лімітом, встановленим на його поточний рахунок в період з лютого 2018 р. і до кінця травня 2018 р., а предметом спору у цій справі є заборгованість, яка виникла у боржника в травні 2018 р., тому позивачем надано сертифікати відритих ключів ЕЦП та електронної печатки, що належать ТОВ Альтсервіс груп» та його керівнику ОСОБА_2 в період з 16.06.2017 р. по 16.06.2018 р., які також засвідчені та підписані за допомогою ЕЦП працівниками Банка, отже відповідачі користувались кредитним лімітом, встановленим на поточний рахунок за допомогою ЕЦП.

10.04.2019 р. позивачем подано заяву № б/н від 09.04.2019 р. в порядку ст. 42 ГПК України про зміну поштової адреси ОСОБА_2 на наступну: АДРЕСА_1, яка прийнята судом.

У судовому засіданні 10.04.2019 р. справу розглянуто, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Відповідно до ст. 222 Господарського процесуального кодексу України здійснювалося повне фіксування судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Запис розгляду судової справи здійснюється за допомогою технічних засобів, а саме: програмно-апаратного комплексу «Оберіг».

Головуючим суддею оголошено яка справа розглядається, склад суду, та роз'яснено представнику позивача, який прибув в судове засідання, його права, у тому числі право заявляти відводи.

Відводів складу суду не заявлено.

У судовому засіданні 10.04.2019 р. представник позивача підтримав позовні вимоги, на підставах, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача 2 заперечив проти задоволення позову, просив суд в позові відмовити, з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

В засіданні суду 10.04.2019 р. здійснено безпосереднє дослідження доказів, поданих учасниками спору (ст. 210 ГПК України).

У судовому засіданні 10.04.2019 р., на підставі статті 217 ГПК України суд закінчив з'ясування обставин та перевірки їх доказами і перейшов до судових дебатів - ст. 218 ГПК України.

Представник відповідача 1 в жодне судове засідання не з'являвся, про поважні причини неявки суд не повідомляв. Клопотань про розгляд справи за відсутності уповноваженого представника відповідача 1 на адресу суду не надходило. Про визнання позовних вимог в повному обсязі не заявлено.

Про дату, час та місце проведення судового засідання відповідач 1 був повідомлений своєчасно та належним чином, шляхом направлення на його адресу відповідних ухвал суду. Своїм правом бути присутнім в судовому засіданні відповідач не скористався.

Ухвали в даній справі, які були надіслані на адресу відповідача 1 повернулись до суду з позначкою пошти: «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до ч. 7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає

У відповідності до ст. 42 ГПК України учасники справи зобов'язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об'єктивному встановленню всіх обставин справи; з'являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов'язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов'язки, визначені законом або судом.

Згідно ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Заслухавши представника позивача та відповідача 2, після судових дебатів, дослідивши докази, суд вийшов з нарадчої кімнати та згідно ст. 240 Господарського процесуального кодексу України оголосив вступну та резолютивну частини рішення, повідомив строк виготовлення повного тексту рішення та роз'яснив порядок і строк його оскарження.

Розглянувши матеріали та фактичні обставини справи, заслухавши представника позивача та відповідача 2, оцінивши надані докази, суд

ВСТАНОВИВ:

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (ст. 15 Цивільного кодексу України).

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Згідно з ч. 1 ст. 13, ч. 1, 2 ст. 14 Цивільного кодексу України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

Цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї.

Згідно статті 42 Конституції України кожен має право на підприємницьку діяльність, яка не заборонена законом.

Підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку (ст. 42 Господарського кодексу України).

Підприємницька діяльність здійснюється суб'єктами господарювання, підприємці мають право без обмежень самостійно здійснювати будь-яку підприємницьку діяльність, яку не заборонено законом.

Судом встановлено, що 14.06.2016 р. директором ТОВ «Альтсервіс груп» ОСОБА_2 підписано Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг (Заява).

Відповідно до Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг ТОВ «Альтсервіс груп» приєднався до «Умов та Правил надання банківських послуг» (Умови), тарифів Банку, що розміщені на офіційному сайті ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», які разом зі Заявою складають Договір банківського обслуговування (Договір) та взяло на себе зобов'язання виконувати умови Договору.

На виконання вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення ведення бізнесу та залучення інвестицій емітентами цінних паперів» № 2210-VIII найменування юридичної особи Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» було замінено на Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк».

Згідно ч. 2. ст. 639 Цивільного кодексу України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалась.

Позивач зазначає, що згідно Договору ним було виконано свої зобов'язання шляхом здійснення платежів на поточний рахунок № НОМЕР_2 відповідача 1, що підтверджується випискою про рух коштів, яка міститься в матеріалах справи.

Відповідно до п. 3.2.1.1.16. Умов - при укладанні договорів і угод, або вчиненні інших дій, що свідчать про приєднання Клієнта до "Умов і правил надання банківських послуг" (або у формі "Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки" або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк / інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовою або електронною інформацією, або в будь-якій іншій формі), Банк і Клієнт допускають використання підписів Клієнта у вигляді електронно-цифрового підпису та/або підтвердження через пароль, спрямований Банком через верифікований номер телефону, який належить уповноваженій особі Клієнта з правом "першого" підпису. Підписання договорів і угод таким чином прирівнюється до укладання договорів та угод у письмовій формі.

Пунктом 3.2.1.1.1. Умов встановлено, що кредитний ліміт на поточний рахунок надається на поповнення оборотних коштів і здійснення поточних платежів Клієнта, в межах кредитного ліміту. Техніко-економічне обґрунтування кредиту - фінансування поточної діяльності. Про розмір ліміту Банк повідомляє Клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку Банка та Клієнта.

Пунктом 3.2.1.6.1 Умов встановлено, що договір, а саме - обслуговування кредитного Ліміту на поточному рахунку Клієнта, набирає чинності з моменту надання Клієнтом розрахункових документів на використання Ліміту у межах зазначених у них сум, та діє в обсязі перерахованих коштів до повного виконання зобов'язань Сторонами за цим Договором.

Згідно з п. 3.2.1.1.6 Умов ліміт може бути змінений Банком в односторонньому порядку, передбаченому Умовами і правилами надання банківських послуг, у разі зниження надходжень грошових коштів на поточний рахунок або настання інших факторів, передбачених внутрішніми нормативними документами Банку. Підписавши Угоду, Клієнт висловлює свою згоду на те, що зміна Ліміту проводиться Банком в односторонньому порядку шляхом повідомлення Клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку Банку і Клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms - повідомлення або інших).

Відповідно до п. 3.2.1.1.8 Умов проведення платежів Клієнта у порядку обслуговування кредитного ліміту, проводиться Банком протягом одного року з моменту підписання угоди про приєднання Клієнта до "Умов і правил надання банківських послуг" (або у формі "Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки" або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк/ інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовою або електронною інформацією, або в будь-якій іншій формі - "Угода").

Згідно п. 3.2.1.1.11 Умов за сумами кредиту, отриманими з 01.02.2015 р. періодом безперервного користування кредитом є період часу, протягом якого безперервно існувало дебетове сальдо на поточному рахунку.

Початком періоду безперервного користування кредитом вважається перший день, починаючи з якого безперервного існувало дебетове сальдо на поточному рахунку Клієнта при закритті банківського дня. Зменшення або збільшення заборгованості за кредитом в цей період не впливають на дату закінчення періоду безперервного користування кредитом.

Датою закінчення періоду безперервного користування кредитом вважається день по закінченні якого на поточному рахунку зафіксовано нульове дебетове сальдо.

Період безперервного користування «кредитним лімітом на поточному рахунку» - не більше 30 днів.

11.05.2018 р. відповідач 1 в черговий раз скористався кредитним лімітом, в зв'язку з чим на рахунку утворилась дебетове сальдо в сумі 497972 грн. 74 коп. та відповідно розпочався черговий 30-дений період безперервного користування кредитом. В подальшому Позичальник здійснив часткове погашення заборгованості за тілом кредиту, в зв'язку з чим утворилась заборгованість в розмірі 438107 грн. 61 коп.

Порядок розрахунків встановлений в п. 3.2.1.4 Умов, згідно з яким за користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку Клієнта при закритті банківського дня Клієнт сплачує відсотки, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від терміну користування кредитом (диференційована процентна ставка). Порядок розрахунку відсотків є наступним:

Так, згідно з п. 3.2.1.4.1. Умов, за користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку клієнта при закритті банківського дня клієнт сплачує відсотки, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від терміну користування кредитом (диференційована процентна ставка). Порядок розрахунку відсотків:

За сумами кредиту, отриманими з 10.02.2017 р., при наявності дебетового сальдо на поточному рахунку клієнта при закритті банківського дня, проводиться нарахування відсотків за користування кредитом у розмірі 21 (двадцять один) % річних для договорів забезпечених порукою, 34 (тридцять чотири) % річних для договорів незабезпечених порукою. Списання нарахованих відсотків проводиться по 1 -х числах кожного місяця, за попередній місяць.

Згідно з п. 3.2.1.1.3 Умов - кредит надається в обмін на зобов'язання Клієнта з повернення кредиту, сплати відсотків та винагороди. Умовами визначено, що Клієнт зобов'язаний погашати заборгованість по кредиту, процентам за користування ним, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених договором.

Порядок розрахунків встановлений в п. 3.2.1.4 Умов, згідно з яким за користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку Клієнта при закритті банківського дня Клієнт сплачує відсотки, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від терміну користування кредитом (диференційована процентна ставка).

Пунктом 3.2.1.4.1.2 Умов сторони погодили, що за сумами кредиту, отримавши з 10.02.2017 р., при наявності дебетового сальдо на поточному рахунку Позичальника при закритті банківського дня, проводиться нарахування відсотків за користування кредитом у розмірі 21 % річних, для договорів забезпечених порукою, 34 % річних для договорів незабезпечених порукою.

Пунктом 3.2.1.4.1.3 Умов встановлено, що за сумами кредиту, отриманими з 10.02.2017 р. у разі непогашення кредиту впродовж 30 днів з дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнулінню, починаючи з 31 дня після дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнулінню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов'язання клієнта з погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні клієнтом будь-якого з грошових зобов'язань клієнт сплачує відсотки за користування кредитом в розмірі 42 % річних від суми залишку непогашеної заборгованості для договорів забезпечених порукою, 68 % річних від договорів незабезпеченою порукою.

У відповідності з п. 3.2.1.4.9. Умов, розрахунок відсотків за користування кредитом проводиться щодня, починаючи з моменту утворення на поточному рахунку дебетового сальдо при закритті банківського дня, за кількість днів користування кредитними коштами, виходячи з 360 днів у році. Розрахунок відсотків проводиться до повного погашення заборгованості за кредитом, на суму залишку заборгованості за кредитом. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування відсотків не включається. Нарахування відсотків здійснюється в дату сплати.

Позивач прийняті на себе зобов'язання за Договором виконав в повному обсязі, що підтверджується випискою про рух коштів по рахункам відповідача 1 за період з 24.01.2018 р. по 26.11.2018 р.

Також, в забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором, 20.09.2016 між ПАТ КБ "Приватбанк" (Кредитор) та ОСОБА_2 (Поручитель) було укладено Договір поруки № P 516919014 (Договір поруки).

Пунктом 1.1 Договору поруки, встановлено, що предметом цього договору є надання поруки Поручителем перед кредитором за виконання ТОВ «Альтсервіс груп» зобов'язань за угодами-приєднання до:

1.1.1. розділу 3.2.1. "Кредитний ліміт" Умов та правил надання банківських послуг, далі - Угода 1, по сплаті:

а) процентної ставки за користування кредитом.

б) комісійної винагороди згідно п.3.2.1.1.17. "Угоди 1" 3% від суми перерахувань;

в) винагороди за використання Ліміту відповідно відповідно до 3.2.1.4.4. "Угоди 1" 1-го числа кожного місяця у розмірі 0,9 % від суми максимального сальдо кредиту, що існувало на кінець банківського дня за попередній місяць".

г) кредиту в розмірі 15000 грн.

Якщо під час виконання "Угоди 1" зобов'язання Боржника, що забезпечені цим Договором збільшуються, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності поручителя, поручитель при укладенні цього договору дає свою згоду на збільшення зобов'язань за "Угодою 1" в розмірі таких збільшень. Додаткових узгоджень про такі збільшення з поручителем не потрібні.

1.1.2. до розділу 3.2.2. "Кредит за послугою "Гарантований платіж" Умов та правил надання банківських послуг" "Угода 2", по сплаті:

а) процентної ставки за користування кредитом за період користування кредитом;

б) винагород, штрафів, пені та інші платежі, відшкодовувати збитки, у відповідності, порядку та строки згідно з п. 3.2.2.2 "Угоди 2".

в) кредиту в розмірі 15000 грн. (п'ятнадцять тисяч).

Якщо під час виконання "Угоди 2" зобов'язання боржника, що забезпечені цим Договором збільшуються, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності поручителя, поручитель при укладенні цього договору дає свою згоду на збільшення зобов'язань за "Угодою 2" в розмірі таких збільшень. Додаткових узгоджень про такі збільшення з поручителем не потрібні.

Відповідно до п. 1.2 Договору поруки, поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов'язань за "Угодою 1 та Угодою 2" в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Згідно цього пункту поручитель відповідає перед кредитором всіма власними коштами та майном, яке належить йому на праві власності.

Пункт 4.1 Договору поруки передбачено, що сторони взаємно домовились, що порука за цим договором припиняється через п'ятнадцять років після укладення цього договору.

Відповідачі свої зобов'язання по Договорам не виконали належним чином та у повному обсязі, не повернули отримані кошти для погашення заборгованості за Заявкою (Договором), в результат чого заборгованість за кредитом склала 438107 грн. 61 коп. та заборгованість по відсотками 94987 грн. 87 коп.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Статтями 11 та 509 Цивільного кодексу України визначено, що однією із підстав виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань), які мають виконуватись належним чином і в установлений строк, є договір.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом України.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до положень ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідачем 1 неналежно виконувалися прийняті на себе зобов'язання за Договором банківського обслуговування в частині повного та своєчасного погашення кредитної заборгованості.

В частині 1 ст. 1054 ЦК України зазначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Статтею 1055 ЦК України встановлено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив зобов'язання, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

З матеріалів справи слідує, що свої зобов'язання позивач виконав належним чином, надавши позивачу кредитний ліміт, що підтверджується розрахунком заборгованості та випискою по рахунку. Проте, відповідач 1 свої зобов'язання по поверненню кредиту, сплаті відсотків не виконав, в зв'язку з чим сума заборгованості за тілом кредиту складає 438107 грн. 61 коп., сума заборгованості за відсотками складає 94987 грн. 87 коп.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення сума 80005 грн. 68 коп. пені та 2489 грн. 86 коп. - комісійної винагороди.

Відповідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобов'язань може забезпечуватися згідно з законом або договором неустойкою (штрафом, пенею).

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Як визначено ст. 230 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити штрафні санкції (неустойку, штраф, пеню) у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ст. 230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ст. 231 ГК України, законом може бути визначений розмір штрафних санкцій також за інші порушення окремих видів господарських зобов'язань, зазначених у частині другій цієї статті.

Відповідно до положень ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК України).

Згідно ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань», розмір пені не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до ст. ст. 610, 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Згідно з ст. 549 цього Кодексу неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

На особу, яка допустила неналежне виконання зобов'язання, покладаються додаткові юридичні обов'язки, в тому числі передбачені статтями 611, 625 Цивільного кодексу України.

Відповідно до вимог Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктом 3.2.1.4.4 Умов встановлено, що клієнт сплачує банку винагороду за використання ліміту відповідно до п.п. 3.2.1.1.6, 3.2.1.2.3.2, 1-го числа кожного місяця в розмірі 0,5% від суми максимального сальдо кредиту, що існував на кінець банківського дня за попередній місяць, в порядку передбаченому Умовами і правилами надання банківських послуг. Клієнт доручає банку здійснювати списання винагороди зі своїх рахунків.

Відповідно до ст. 3.2.1.4.5 Умов клієнт сплачує банку винагороду за користування кредитом згідно з п. 3.2.1.4.4.

При порушенні клієнтом будь-якого із зобов'язань зі сплати відсотків за користування кредитом, передбачених п. п. 3.2.1.2.2.2., 3.2.1.4.1., 3.2.1.4.2., 3.2.1.4.3., термінів повернення кредиту, передбачених п.п. 3.2.1.1.8, 3.2.1.2.2.3., 3.2.1.2.3.4., винагороди, передбаченої п.п. 3.2.1.2.2., 3.2.1.4.4., 3.2.1.4.5., 3.2.1.4.6, клієнт сплачує банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, (у % річних) від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу. А в разі реалізації Банком права на встановлення іншого строку повернення кредиту, клієнт сплачує Банку пеню у розмірі, зазначеному у п. 3.2.1.4.1.3. від суми заборгованості за кожен день прострочення. Сплата пені здійснюється у гривні. У випадку якщо кредит надавався в іноземній валюті, пеня сплачується в гривневому еквіваленті за курсом НБУ на дату сплати (п. 3.2.1.5.1. Умов).

Згідно з п. 3.2.1.5.4. Умов нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов'язань, передбаченої п. 3.2.1.5.1., 3.2.1.5.2., 3.2.1.5.3., здійснюється протягом 15 (п'ятнадцяти) років з дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконано Клієнтом.

За п. 3.2.1.5.7. терміни позовної давності щодо вимоги про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів встановлюються сторонами тривалістю 5 років.

Судом приймається до уваги, що позивачем до матеріалів справи надано виписки про рух коштів щодо утворення заборгованості за Договором, укладеним між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем 1.

Контррозрахунок відповідача в матеріалах справи відсутній.

За таких обставин, сума, яка заявлена позивачем до стягнення суми пені в розмірі 88542 грн. 63 коп. та комісійної винагороди в розмірі 2487 грн. 67 коп. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Під належним виконанням зобов'язання розуміють виконання належній особі, в належному місці, в належний строк (термін), з додержанням усіх інших вимог і принципів виконання зобов'язань. Якщо учасники зобов'язання порушують хоч би одну з умов його належного виконання, зобов'язання не припиняється, а трансформується (змінюється), оскільки в такому разі на сторону, яка допустила неналежне виконання, покладаються додаткові юридичні обов'язки у вигляді відшкодування збитків, сплати неустойки тощо. Виконання таких додаткових обов'язків, як правило, не звільняє боржника від виконання зобов'язання в натурі. Лише після того, як сторони здійснять усі дії, що випливають із зобов'язання, воно вважатиметься припиненим.

Виконання, яке припиняє зобов'язання, має бути належним чином оформлене (підтверджене).

Частиною 1 ст. 546 Цивільного України встановлено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Статтями 553, 554 ЦК України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов'язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі. Солідарний боржник не має права висувати проти вимоги кредитора заперечення, що ґрунтуються на таких відносинах решти солідарних боржників з кредитором, у яких цей боржник не бере участі. Виконання солідарного обов'язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов'язок решти солідарних боржників перед кредитором.

Відтак, з огляду на солідарний обов'язок перед кредитором боржника за основним зобов'язанням і поручителями, кредитор має право вибору звернення з вимогою до них разом чи до будь-кого з них окремо.

Слід зазначити, що п. 1.3 Договору поруки Поручитель засвідчив, що з умовами «Угод 1, 2» ознайомлений. Отже, умовами Договору поруки передбачена зміна основного зобов'язання без отримання додаткового погодження з Поручителем.

За таких обставин, вимога позивача про солідарне стягнення з відповідачів 1, 2 суми заборгованості за тілом кредиту в розмірі 438107 грн. 61 коп., заборгованості за відсотками в розмірі 94987 грн. 87 коп., заборгованості по комісії в розмірі 2489 грн. 86 коп. та пені в розмірі 80005 грн. 68 коп. за Договором банківського обслуговування та Договором поруки є законною, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.ст. 7, 13 Господарського процесуального кодексу України правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин. Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст.ст. 73, 77 ГПК України).

Заперечення відповідача 2, викладені в відзиві на позовну заяву спростовуються матеріалами справи та вищевикладеним.

З урахуванням наведеного, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, заснованими на законі та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору в розмірі 9233 грн. 87 коп. покладаються на відповідачів.

Керуючись ст.ст. 42, 123, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", м. Київ до Товариства з обмеженою відповідальністю "Альтсервіс груп", м. Запоріжжя та ОСОБА_2, Дніпропетровська обл. задовольнити.

Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Альтсервіс груп" (69000 м. Запоріжжя, бул. Шевченка, буд. 18, ) та ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (01001 м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д; адреса для листування: 69065, м. Запоріжжя, пл. Інженерна, буд. 1, ) 438 107 (чотириста тридцять вісім тисяч сто сім) грн. 61 коп. заборгованості за тілом кредиту, 94 987 (дев'яносто чотири тисячі дев'яносто вісімдесят сім) грн. 87 коп. заборгованості за відсотками, 2 489 (дві тисячі чотириста вісімдесят дев'ять) грн. 86 коп. заборгованості по комісії, 80 005 (вісімдесят тисяч п'ять) грн. 68 коп. пені, 9 233 (дев'ять тисяч двісті тридцять три) грн. 87 коп. судового збору. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення оформлено та підписано 19.04.2019 р.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення розміщено в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою у мережі Інтернет за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя С.С. Дроздова