УХВАЛА

18.04.2019Справа № 910/1920/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Щербакова С.О., за участю секретаря судового засідання Бородині В.В., розглянувши заяву Державної авіаційної служби України про відстрочення виконання рішення у господарській справі

за позовом Антимонопольного комітету України

до Державної авіаційної служби України

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - 1) Міністерство юстиції України,

2) Міністерство інфраструктури України

про зобов'язання виконати рішення

Представники:

від позивача (стягувач): Миргородська О.С.;

від відповідача (боржник): Кравченко О.К.;

від третьої особи-1: не з'явився;

від третьої особи-2: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Антимонопольний комітет України (далі - позивач) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Державної авіаційної служби України (далі - відповідач) про зобов'язання виконати рішення Антимонопольного комітету України №526-р від 06.12.2016.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Державною авіаційною службою України не виконано зобов'язання щодо розроблення та затвердження в установленому порядку нормативно-правового акту, встановленого рішенням Антимонопольного комітету України №526-р від 06.12.2016.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.06.2018 (суддя Картавцева Ю.В.) позов задоволено повністю. Зобов'язано Державну авіаційну службу України (01135, м. Київ, проспект Перемоги, 14; ідентифікаційний код: 37536026) виконати п. 73 резолютивної частини рішення Антимонопольного комітету України від 06.12.2016 №526-р, а саме: розробити та затвердити в установленому порядку нормативно-правовий акт, який має встановити чіткі, прозорі, належні та об'єктивні критерії на недискримінаційних умовах доступу на конкурентних засадах суб'єктів господарювання на ринки послуг з наземного обслуговування в аеропортах. Стягнуто з Державної авіаційної служби України (01135, м. Київ, проспект Перемоги, 14; ідентифікаційний код: 37536026) на користь Антимонопольного комітету України (03035, м. Київ, вул. Митрополита Василя Липківського, 45; ідентифікаційний код: 00032767) судовий збір у розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп.

24.07.2018 на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 19.06.2018 у справі № 910/1920/18 видано накази.

28.03.2019 через відділ автоматизованого документообігу суду від Державної авіаційної служби України надійшла заява, в якій заявник просить суд відстрочити виконання рішення Господарського суду міста Києва від 19.06.2018 у справі № 910/1920/18.

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду міста Києва від 28.03.2019 № 05-23/678 у зв'язку відпусткою судді Картавцевої Ю.В., проведено повторний автоматичний розподіл скарги, за результатами якого скаргу передано на розгляд судді Щербакова С.О.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.04.2019 заяву Державної авіаційної служби України про відстрочення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 19.06.2018 у справі № 910/1920/18 призначено до розгляду у судовому засіданні на 11.04.2019, зокрема зобов'язано Антимонопольний комітет України (позивача) надати суду письмові пояснення на заяву про відстрочення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 19.06.2018 у справі № 910/1920/18.

У судовому засіданні 11.04.2019 оголошено перерву до 18.04.2019.

17.04.2019 через відділ автоматизованого документообігу суду від Державної авіаційної служби України надійшла заява, в якій відповідач просить суд відстрочити виконання рішення Господарського суду міста Києва від 19.06.2018 у справі № 910/1920/18 до 19.06.2019.

У даному судовому засіданні представник відповідача підтримав подану заяву про відстрочення виконання рішення суду.

Представник позивача не заперечив проти задоволення даної заяви.

Представник третіх осіб у судове засідання не з'явилися, причин неявки суду не повідомили, однак про час та місце розгляду заяви були повідомлені належним чином, що підтверджується розпискою про оголошення перерви та рекомендованим повідомлення про вручення поштових відправлень.

Розглянувши подану Державною авіаційною службою України заяву про відстрочення виконання рішення суду, суд відзначає наступне.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до частин 2, 3, 4 статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Обов'язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Згідно ч.ч. 1-2 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Заява обгрунтована тим, що Державіаслужбою було розроблено в установленому порядку проект нормативно-правового акту, який встановлює чіткі, прозорі, належні та об'єктивні критерії на недискримінаційних умовах доступу на конкурентних засадах суб'єктів господарювання на ринки послуг з наземного обслуговування в аеропортах, а саме проект наказу «Про затвердження Авіаційних правил України «Доступ на ринок послуг з наземного обслуговування в аеропортах», який був погоджений Антимонопольним комітетом України листом від 26.09.2018 № 130-29/02-12624, однак відповідно до вимог законодавства останній потребує обов'язкового погодження з усіма заінтересованими органами виконавчої влади, що в свою чергу потребує додаткового часу.

Частиною 3 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Згідно ч. 4 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. При відстроченні або розстроченні виконання судового рішення суд може вжити заходів щодо забезпечення позову (ч.ч. 5-6 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ст.ст. 74, 76 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Частиною 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Господарського суду міста Києва від 19.06.2018 було зобов'язано Державну авіаційну службу України виконати п. 73 резолютивної частини рішення Антимонопольного комітету України від 06.12.2016 №526-р, а саме: розробити та затвердити в установленому порядку нормативно-правовий акт, який має встановити чіткі, прозорі, належні та об'єктивні критерії на недискримінаційних умовах доступу на конкурентних засадах суб'єктів господарювання на ринки послуг з наземного обслуговування в аеропортах.

Постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.1992 № 731 затверджено Положення про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств, інших органів виконавчої влади (далі Положення).

Відповідно до підпункту «б» пункту 4 Положення, державній реєстрації підлягають нормативно-правові акти будь-якого виду (постанови, накази, інструкції тощо), якщо в них є одна або більше норм, що мають міжвідомчий характер, тобто є обов'язковими для інших міністерств, органів виконавчої влади, а також органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій, що не входять до сфери управління органу, який видав нормативно-правовий акт.

Процедура подання наказу на державну реєстрацію встановлена Порядком подання нормативно-правових актів на державну реєстрацію до Міністерства юстиції та проведення їх державної реєстрації, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 12.04.2005 № 345 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 15.05.2015 № 883/5).

Тож, на виконання рішення суду, Державіаслужбою було розроблено в установленому порядку проект нормативно-правового акту, який встановлює чіткі, прозорі, належні та об'єктивні критерії на недискримінаційних умовах доступу на конкурентних засадах суб'єктів господарювання на ринки послуг з наземного обслуговування в аеропортах, а саме проект наказу «Про затвердження Авіаційних правил України «Доступ на ринок послуг з наземного обслуговування в аеропортах», який був погоджений Антимонопольним комітетом України листом від 26.09.2018 № 130-29/02-12624.

Крім того, листом від 05.10.2018 № 11211/09/10-18 Міністерством інфраструктури України також було погоджено без зауважень проект наказу Державної авіаційної служби України «Про затвердження Авіаційних правил України «Доступ на ринок послуг з наземного обслуговування в аеропортах».

Разом з тим, Державною регуляторною службою України було прийнято рішення № 559 від 21.12.2018 про відмову в погодженні проекту наказу Державної авіаційної служби України «Про затвердження Авіаційних правил України «Доступ на ринок послуг з наземного обслуговування в аеропортах».

В свою чергу, як вбачається з матеріалів справи, листом від 25.01.2019 № 1.19/523-19 відповідач повторно направив Державній регуляторній службі України для розгляду та погодження проекту наказу Державної авіаційної служби України «Про затвердження Авіаційних правил України «Доступ на ринок послуг з наземного обслуговування в аеропортах».

Не отримавши від Державної регуляторної служби України відповіді, листом від 27.02.2019 № 1.1-1360-16 відповідач повторно звернувся до Державної регуляторної служби України, в якому просив прискорити погодження вищезазначеного проекту наказу.

Проте, 26.02.2019 Державною регуляторною службою України прийнято рішення № 89, яким повторно відмовлено в погоджені проекту наказу Державної авіаційної служби України «Про затвердження Авіаційних правил України «Доступ на ринок послуг з наземного обслуговування в аеропортах».

Тож, як зазначає заявник, станом на 26.03.2019 проект наказу знаходиться на доопрацюванні в Державній авіаційній службі України та після усунення отриманих зауважень, буде втретє направлений на погодження Державній регуляторній службі України.

Так, пунктом 7.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 жовтня 2012 року N 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» роз'яснено, що підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Таким чином, приймаючи до уваги наведене, враховуючи що розроблений Державною авіаційною службою України проект наказу «Про затвердження Авіаційних правил України «Доступ на ринок послуг з наземного обслуговування в аеропортах» потребує погодження органами виконавчої влади, зокрема Державною регуляторною службою України неодноразово відмовлено у погодженні вказаного проекту, у зв'язку з необхідністю його доопрацювання, суд визнає заяву відповідача (боржника) обґрунтованою та такою що підлягає задоволенню, зокрема відстрочує виконання судового акту до 19.06.2019.

Відповідно до ч. 7 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України, про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена. У необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю, приватному виконавцю.

Керуючись ст.ст. 232-235, 331 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Заяву Державної авіаційної служби України про відстрочення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 19.06.2018 у справі № 910/1920/18 - задовольнити.

2. Відстрочити виконання рішення Господарського суду міста Києва від 19.06.2018 у справі № 910/1920/18 до 19.06.2019 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення.

Дата складання та підписання повного тексту ухвали: 23.04.2019.

Відповідно до ч. 1 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України, ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку, протягом десяти днів з дня її проголошення, з урахуванням вимог ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Щербаков С.О.