ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

23.04.2019м. Дніпро№ 904/1639/19

Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Новікова Р.Г., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Болид К", м. Дніпро про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "АТБ - Маркет", смт. Слобожанське заборгованості за договором поставки у розмірі 141118грн.83коп.

ВСТАНОВИВ:

22.04.2019р. на адресу Господарського суду Дніпропетровської області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Болид К" про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "АТБ - Маркет" заборгованості за договором поставки у розмірі 141118грн.83коп.

Судом перевірено зазначене у заяві місцезнаходження боржника за відомостями, внесеними до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. За результатами такої перевірки встановлено, що заява про видачу судового наказу підсудна Господарському суду Дніпропетровської області.

Водночас, розглянувши заяву та подані Товариство з обмеженою відповідальністю "Болид К" докази, суд приходить до висновку про необхідність відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу з таких підстав.

Частинами 1, 2 ст. 147 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги.

Відповідно до ст. 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ може бути видано тільки про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Грошовим, за змістом ст. ст. 524, 533-535, 625 Цивільного кодексу України, є виражене в грошових одиницях (національній валюті України чи в грошовому еквіваленті в іноземній валюті) зобов'язання сплатити гроші на користь іншої сторони, яка, відповідно, має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зокрема, грошовим зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона зобов'язана оплатити поставлену продукцію, виконану роботу чи надану послугу в грошах, а друга сторона вправі вимагати від першої відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору.

Статтею 150 Господарського процесуального кодексу України наведено вимоги щодо форми і змісту заяви про видачу судового наказу, зокрема, пунктами 3, 4 ч. 3 зазначеної статті передбачено, що до заяви про видачу судового наказу додаються: копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред'явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

В обґрунтування заявлених вимог Товариство з обмеженою відповідальністю "Болид К" посилається на порушення Товариством з обмеженою відповідальністю "АТБ - Маркет" умов договору поставки №13/09-16 від 13.09.2016р. (далі - договір), в частині розрахунків за поставлений товар.

Як вбачається з умов пункту 3.3 договору, сплата вартості товару за цим договором здійснюється покупцем в порядку, зазначеному у відповідній специфікації.

На підтвердження поставки товару заявник посилається на видаткову накладну №РН-0000054 від 30.07.18р., рахунок-фактуру №СФ-0000060 від 25.07.18р., товарно-транспортну накладну №190 від 30.07.2018р., довіреність №К-1005 від 27.07.18р., податкову накладну №10 від 30.07.2018р., видаткову накладну №РН-000061 від 21.08.18р., рахунком-фактуру №СФ-000070 від 20.08.18р., довіреність №К-1082 від 20.08.18р., товарно-транспортну накладну №191 від 21.08.2018р., податкову накладну №6 від 21.08.2018р.

З наведеного вбачається, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Болид К" не надано специфікації до договору, яка б визначала порядок оплати поставленого товару.

Договором поставки №13/09-16 від 13.09.2016р. строки виконання зобов'язань з оплати поставленого товару не визначені.

Частиною 1 ст. 509 Цивільного кодексу України визначено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ч.2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього кодексу, зокрема, з договорів.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч.1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст. 74 Господарського процесуально кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуально кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з статтею 79 Господарського процесуально кодексу України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно п.1, п.8 ч.1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо: заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу; із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

З огляду на надані заявником документи, у суду відсутня можливість встановити строк виникнення у Товариства з обмеженою відповідальністю "АТБ - Маркет" зобов'язань з оплати поставленого товару на суму 141118грн.83коп.

Таким чином, заявником не доведено належними та допустимими доказами існування у Товариства з обмеженою відповідальністю "АТБ - Маркет" заборгованості за договором поставки №13/09-16 від 13.09.2016р. у розмірі 141118грн.83коп. перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Болид К".

Керуючись статтями 150, 152 - 154, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Болид К" у задоволенні заяви про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "АТБ - Маркет" заборгованості за договором поставки у розмірі 141118грн.83коп.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 23.04.2019р.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала набрала законної сили 23.04.2019р. та відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI «Перехідні положення» ГПК України може бути оскаржена в апеляційному порядку до Центрального апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня набрання нею законної сили.

Суддя ОСОБА_1