ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2019 року           справа № 925/207/19

м. Черкаси

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Перший столичний хлібзавод"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Чорнобайпродсервіс"

про стягнення 365179,62 грн.

Суддя Дорошенко М.В.

Секретар судового засідання Рябенька Я.В.

Представники сторін:

від позивача: не явилися;

від відповідача: не явилися.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Перший столичний хлібзавод" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду Черкаської області із позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю "Чорнобайпродсервіс" (далі - відповідач) про стягнення 365179,62 грн. заборгованості за укладеним між сторонами договором купівлі – продажу черствих хлібобулочних виробів від 29.09.2016 №29/09-16, у тому числі: 268552,39 грн. основного боргу, 59704,76 грн. пені, 27943,53 грн. інфляційних нарахувань та 4978,94 грн. три проценти річних.

У позові позивач також просить господарський суд стягнути з відповідача на користь позивача 5477 грн. 69 коп. витрат на сплату судового збору.

В обґрунтування позову позивач вказав на неналежне виконання відповідачем грошових зобов’язань за укладеним між сторонами договором купівлі-продажу від 29.09.2016 №29/09-16 щодо оплати переданого йому позивачем у власність товару.

Ухвалою від 25.02.2019 Господарський суд Черкаської області прийняв позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Перший столичний хлібзавод" до розгляду, відкрив провадження у цій справі, призначив у ній за правилами загального позовного провадження підготовче засідання на 11 год. 00 хв. 21.03.2019 у приміщенні Господарського суду Черкаської області і встановив відповідачу строк для подання відзиву на позов.

Відзив на позов до господарського суду не надійшов.

Ухвалою від 21.03.2019 Господарський суд Черкаської області закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті у засіданні суду на 11 год. 00 хв. 16.04.2019 року в приміщенні Господарського суду Черкаської області.

19 березня 2019 року та 12 квітня 2019 року до господарського суду надійшли заяви від позивача про підтримку ним позову у повному обсязі і розгляд справи за відсутності його представника.

Відповідач був належним чином повідомлений господарським судом про дату, час і місце засідання суду, призначеного ухвалою від 21.03.2019 на 11 год. 00 хв. 16.04.2019, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення відповідачу 28.03.2019 поштового відправлення з вказаною ухвалою. Проте ні відповідач, ні його представник у це судове засідання не явилися і не повідомили суд про причини неявки.

Неявка сторін чи їх представників у судове засідання не перешкоджає вирішенню спору за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши наявні у справі письмові докази, Господарський суд Черкаської області

ВСТАНОВИВ:

29 вересня 2016 року позивач як продавець і відповідач як покупець уклали між собою договір купівлі – продажу №29/09-16 (а. с. 13-14, далі – договір №29/09-16), згідно з п. 1.1 якого продавець зобов’язався відпускати на умовах даного договору черстві хлібобулочні вироби (далі – товар) у відповідності з поданими покупцем замовленнями, а покупець зобов’язаний приймати товар та своєчасно сплачувати його вартість.

Пунктом 1.3 договору №29/09-16 передбачено, що право власності на поставлений товар переходить від продавця до покупця з моменту підписання сторонами належним чином оформленої товарно-транспортної накладної.

Відповідно до п. 2.1.1. договору №29/09-16 кількість товару визначається у замовленні покупця та підтверджується у товарно-транспортній накладній згідно з розділом 4 даного договору.

Пунктом 3.3. договору №29/09-16 встановлено, що ціна товару визначається у ТТН.

Відповідно до п. 3.4 договору №29/09-16 розрахунки за товар проводяться на умовах 100% попередньої оплати, в національній валюті України шляхом перерахування на банківський рахунок продавця, вказаний на товарно-транспортній накладній у безготівковому порядку та/або готівкою через ПАТ "Райффайзен банк Аваль".

Пунктом 5.1 договору №29/09-16 встановлено, що в разі невиконання зобов’язань сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством України. Покупець сплачує за вимогою продавця пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення платежу.

На виконання договору №29/09-16 позивач за видатковими накладними (а. с. 25-59) передав відповідачу, а останній прийняв у власність товар на загальну суму 387153,18 грн.

Відповідач своїх зобов’язання за договором №29/09-16 щодо оплати одержаного від позивача товару належним чином не виконав. Сума боргу відповідача перед позивачем за поставлений на виконання договору №29/09-16 товар становить 268552,39 грн., що підтверджується як розрахунком позивача так і підписаним обома сторонами актом звірки взаєморозрахунків станом на 22 січня 2019 року.

За період прострочення оплати товару з 04.09.2018 по 28.01.2019 позивач нарахував відповідачу до сплати 59704,76 грн. передбаченої п. 5.1 договору №29/09-16 пені, а також передбачені ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України інфляційні нарахування у сумі 27943,53 грн. і 4978,94 грн. три проценти річних.

На день прийняття Господарським судом Черкаської області цього рішення відповідач борг перед позивачем у сумі 268552,39 грн., пеню у сумі 59704,76 грн., інфляційні нарахування у сумі 27943,53 грн. та три проценти річних у сумі 4978 грн. 94коп. не сплатив.

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту.

Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі, якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.1 ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов’язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Статтею 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов’язковим для виконання.

Статтею 655 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

В силу приписів статей 691, 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу. Покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Відповідно до ч. 2 ст. 193, ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України порушення зобов'язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором; учасники господарських правовідносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Стаття 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у розумінні цього Кодексу визнає господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Частина 2 ст. 20 Господарського кодексу України передбачає право кожного суб’єкта господарювання на захист своїх прав і законних інтересів шляхом присудження до виконання обов’язку в натурі та застосування штрафних санкцій.

З огляду на викладені вище обставини та норми чинного законодавства Господарський суд Черкаської області дійшов до таких висновків.

Відповідач не виконав належним чином грошове зобов’язання за договором №29/09-16 щодо оплати купленого ним у позивача товару на суму 268552,39 грн., чим порушив право позивача на своєчасне одержання цієї суми коштів.

Отже, позивач в порядку захисту свого порушеного права вправі вимагати примусового виконання відповідачем грошових зобов’язань за договором №29/09-16 в натурі шляхом стягнення з нього на свою користь 268552,39 грн. основного боргу, а також передбаченої п. 5.1 договору №29/09-16 пені та передбачених ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України інфляційних нарахувань і 3% річних.

Стягувана сума основного боргу у розмірі 268552,39 грн. відповідає його фактичній сумі.

Стягувані суми пені, інфляційних нарахувань та 3% річних (59704,76 грн. + 27943,53 грн.+4978,94 грн. = 92627,23 грн.) нараховані позивачем у відповідності з умовами договору №29/09-16, фактичними обставинами його виконання сторонами та вимогами чинного законодавства, тобто нараховані правильно.

Разом з тим позивач у позові допустив помилку у підрахунку загальної суми заборгованості – 365179,62 грн., яка насправді становить 361179,62 грн. (268552,39 грн. + 59704,76 грн. + 27943,53 грн.+4978,94 грн.).

За таких обставин позов підлягає задоволенню в частині стягнення з відповідача на користь позивача 268552,39 грн. основного боргу, 59704,76 грн. пені, 27943,53 грн. інфляційних нарахувань і 4978,94 грн. 3% річних.

Позивач за платіжними дорученнями від 12.02.2019 №1055 при поданні позову сплатив 5477,69 грн. судового збору.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України пропорційно розміру задоволених позовних вимог позивачу за рахунок відповідача підлягають відшкодуванню витрати на сплату судового збору в сумі 5417,69 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Черкаської області

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Чорнобайпродсервіс" (вул. Шевченка, б. 274, корпус 5, смт. Чорнобай, Черкаська область, 19900, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Перший столичний хлібзавод" (вул. Соборна, буд. 85, с. Нові Петрівці, Вишгородський район, Київська область, 07354, ) – 268552,39 грн. основного боргу, 59704,76 грн. пені, 27943,53 грн. інфляційних нарахувань, 4978,94 грн. три проценти річних та 5417,69 грн. витрат на сплату судового збору.

У решті позову відмовити.

Це рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Це рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення.

Повне рішення складено 22.04.2019.

СУДДЯ М.В. Дорошенко