ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.04.2019м. ДніпроСправа № 904/1060/19
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфа Сінержи", м. Дніпро

до Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод", м. Дніпро

про стягнення 238 423,49 грн.

Суддя Євстигнеєва Н.М.

Секретар судового засідання Чернявська Е.О.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1, ордер серія ДП№3834/029 від 08 квітня 2019 року, адвокат, діє на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №3834 від 17 серпня 2018 року

Від відповідача: не з'явився

С У Т Ь С П О Р У:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Альфа Сінержи" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом, яким просить стягнути з Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" заборгованість у розмірі 238 423,49 грн., з яких:

- основний борг у розмірі 232 101,60 грн.;

- пеня у розмірі 1 100,69 грн.;

- штраф у розмірі 5 221,20 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки №18047т від 03 травня 2018 року в частині повної та своєчасної оплати за поставлений товар.

На підставі пункту 10.3 договору позивач нарахував пеню за порушення строків оплати за поставлений товар у розмірі 1 100,69 грн. за загальний період з 08.12.2018 по 15.03.2019 та штраф у розмірі 5 221,20 грн.

Відповідач, Приватне акціонерне товариство "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод", проти позову заперечує, зазначає, що не отримував від позивача рахунку на оплату, а оскільки, відповідно до умов договору оплата здійснюється на підставі рахунку, відповідач вважає вимоги позивача передчасними, у звязку з тим, що строк оплати не настав. Враховуючи, що не настав строк оплати за основним зобовязанням, вимоги про стягнення штрафних санкцій задоволенню не підлягають.

У відповіді на відзив позивач не погоджується із запереченнями відповідача та зазначає, що разом із товаром передав відповідачу повний пакет товаросупровідних документів, в тому числі і рахунок на оплату. Жодної вимоги відповідачем щодо некомплектності товару з моменту останньої поставки, а також щодо надання рахунку від відповідача не надходило. Підписання відповідачем видаткової накладної є підставою для виникнення обов'язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської від 21.03.2019 відкрито провадження у справі, ухвалено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження, призначено перше судове засідання на 15.04.2019.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке отримане відповідачем 27.03.2019.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч.1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України).

Зважаючи на належне повідомлення відповідача про дату та час судового засідання, враховуючи наявний у справі відзив на позов, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи.

У судовому засіданні 15.04.2019 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

03 травня 2018 року між Приватним акціонерним товариством "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Альфа Сінержи" (постачальник) укладений договір поставки №18047т, відповідно до п.1.1 якого постачальник зобовязується поставити і передати у власність замовника товар, вказаний у Специфікації (Додаток №1), що є невідємною частиною цього договору, а замовник зобовязується прийняти та оплатити поставлений товар на умовах даного договору.

Найменування товару: електрообладнання до тепловозів 2ТЕ116 (п.1.2 договору).

Умови поставки: поставка товару здійснюється на умовах СРТ відповідно до Міжнародних правил тлумачення термінів "Інкотермс-2010" (п.1.3 договору).

Згідно з п. 1.4 договору право власності на товар, а також ризик випадкової загибелі або ушкодження товару переходить від постачальника до замовника у момент, коли товар поставлений відповідно до умов договору.

Якість товару, що поставляється, повинна відповідати державним стандартам і технічним умовам на даний товару. Найменування державних стандартів і технічних умов, інші вимоги, яким повинна відповідати якість товару, вказуються в Специфікації. Кількість та асортимент товару зазначаються в Специфікації (Додаток №1), яка є невідємною частиною договору (п.п.2.1 ,3.1 договору).

Відповідно до п. 5.1 договору поставка товару здійснюється упродовж 5 днів з моменту узгодження поставки сторонами. Кількість та асортимент товару у кожній партії визначається в заявці замовника.

Замовник сплачує за товар за цінами, вказаними у Специфікації. Загальна сума договору складає 4 210 366,00 грн., крім того ПДВ 20% - 842 073,20 грн. Всього 5 052 439,20 грн. (п.п.6.1, 6.2 договору).

У пункті 7.1 договору сторони обумовили, що розрахунки за договором проводяться у безготівковому порядку на рахунок постачальника, вказаний у договорі, в національній валюті України гривні. Замовник здійснює оплату поставленого товару протягом 30 банківських днів з дня поставки та на підставі отриманого від постачальника рахунку. Допускається попередня оплата очікуваної поставки.

У випадку порушення замовником строків розрахунків за договором замовник сплачує постачальнику пеню у розмірі 0,01% від несплаченої суми за кожен день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі 5% від несплаченої суми за кожен день прострочення, починаючи з 31 дня (п.10.3 договору).

Згідно з п. 14.1 в редакції додаткової угоди №1 від 19.12.2018, договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін і діє до 30.06.2019, але в будь-якому разі до повного та належного виконання сторонами своїх зобовязань за цим договором.

Сторонами підписано Специфікацію №1 до договору на загальну суму 5052439, 20 грн. (а.с.15-17).

На виконання умов договору та Специфікації, позивачем поставлено відповідачу товар на загальну суму 252974,40 грн., що підтверджується видатковими накладними №64 від 19.10.2018 на суму 20872,80 грн., №66 від 26.10.2018 на суму 36180,00 грн., №67 від 05.11.2018 на суму 18 492,00 грн., №70 від 06.11.2018 на суму 17520,00 грн., №72 від 14.11.2018 на суму 32232,00 грн., №77 від 28.12.2018 на суму 29256,00 грн., №1 від 23.01.2019 на суму 98 421,60 грн.

Товар, поставлений за вказаними видатковими накладними, отриманий представником відповідача ОСОБА_2 на підставі довіреностей.

Разом із видатковими накладними позивачем надані товарно-транспортні накладні №А2610-01 від 26.10.2018, №А0511-01 від 05.11.2018, №А0611-01 від 06.11.2018, №А1411-01 від 14.11.2018, №А2301-01 від 23.01.2019.

Також позивачем виставлені на оплату рахунки-фактури №1019-02 від 19.10.2018 на суму 20 872,80 грн., №1026 від 26.10.2018 на суму 36 180,00 грн., №1105-01 від 05.11.2018 на суму 18492,00 грн., №0611-01 від 06.11.2018 на суму 17520,00 грн., №1114-01 від 1411.2018 на суму 32 232,00 грн., №1228-03 від 28.12.2018 на суму 29 256,00 грн., №0123-01 від 23.01.2019 на суму 98 421,60 грн.

Відповідач свої зобов'язання за договором в частині повної та своєчасної оплати у повному обсязі не виконав. Згідно з банківською випискою сплатив лише 20872,80 грн. (а.с.45).

09.03.2019 позивач звертався до відповідача із вимогою, відповідно до якої вимагав перерахувати суму боргу в розмірі 232 101,60 грн. протягом 3 календарних днів від дня отримання претензії.

Матеріали справи не містять відповіді на вказану вимогу.

Позивач зазначає, що відповідач не виконав свої зобов'язання із оплати вартості поставленого товару, у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість у розмірі 232101,60 грн., проти чого заперечує відповідач, що і стало причиною виникнення спору.

За договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 265 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Приписами ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Як вбачається із умов договору строк оплати за поставлений товар є таким, що настав.

Доказів оплати заборгованості за поставлений товар у розмірі 232 101,60 грн. відповідач не надав, доводів, наведених позивачем в обґрунтування позові не спростував.

Заперечення відповідача, викладені у відзиві на позов не приймаються судом з наступних підстав.

За положеннями ст. 16 Цивільного кодексу України та ст. 20 Господарського України держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб'єктів господарювання та споживачів, зокрема, шляхом присудження до виконання обов'язку в натурі, стягнення збитків та застосування штрафних санкцій.

Приписами статей 73, 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статей 76-79 74 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Первинний документ це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення (стаття 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні").

Відповідно до п. 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 р. № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 р. за № 168/704, первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Відповідно до п. 2.4 Положення, первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Залежно від характеру операції та технології обробки даних до первинних документів можуть бути включені додаткові реквізити: ідентифікаційний код підприємства, установи з Державного реєстру, номер документа, підстава для здійснення операцій, дані про документ, що засвідчує особу-одержувача тощо.

Згідно з абз. 1 п. 2.5 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку визначено, зокрема, що документ має бути підписаний особисто, а підпис може бути скріплений печаткою.

У відповідності з п. 2.15 Положення первинні документи підлягають обов'язковій перевірці (в межах компетенції) працівниками, які ведуть бухгалтерський облік, за формою і змістом, тобто перевіряється наявність у документі обов'язкових реквізитів та відповідність господарської операції чинному законодавству у сфері бухгалтерського обліку, логічна ув'язка окремих показників.

Як зазначено у ч. 4 п. 1 Інформаційного листа Вищого господарського суду України № 01-06/928/2012 від 17.07.2012, підписання покупцем видаткової накладної, яка є первинним обліковим документом у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" і яка відповідає вимогам, зокрема, статті 9 названого Закону і Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку та фіксує факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, є підставою виникнення обов'язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар і строк виконання відповідного грошового зобов'язання визначається за правилами, встановленими частиною першою статті 692 ЦК України.

З позовної заяви вбачається, що сторонами укладено договір поставки.

Відповідно до видаткових накладних, які підписані представником відповідача відбулися поставки товару.

Строк оплати заборгованості за поставлений товар, відповідно до умов договору (п. 7.1 договору строк оплати поставленого товару (30 банківських днів) саме з дати поставки товару, а не отримання рахунку) є таким, що настав.

Підписавши видаткові накладні відповідач своїми діями підтвердив отримання товару. Здійснивши часткову оплату за товар відповідач визнав належну поставку товару та настання строків оплати. Суд звертає увагу, що про розмір суми, яку відповідач мав оплатити за товар, він був обізнаний підписавши видаткову накладну та, оскільки строк оплати визначений у договорі протягом 30 банківських днів з дати поставки товару, отримання рахунку не є визначальним для виконання обовязку щодо своєчасної оплати.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у розмірі 232 101,60 грн. підлягають задоволенню.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України).

Порушенням зобов'язання, відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У звязку із простроченням виконання позивачем зобовязання зі сплати основного боргу за поставлений товар, позивач на підставі пункту 10.3 договору нарахував пеню за порушення строків оплати за поставлений товар у розмірі 1 100,69 грн. за загальний період з 08.12.2018 по 15.03.2019 та штраф у розмірі 5 221,20 грн.

Згідно з ч.1 ст. 199 Господарського кодексу України виконання господарських зобовязань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобовязань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ст. 548 Цивільного кодексу України). Виконання зобовязань може забезпечуватись згідно договору неустойкою (штрафом, пенею). Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 Цивільного кодексу України).

Перевіркою правильності розрахунків пені судовим виявлено допущення позивачем арифметичних помилок при підрахунку, а тому вимога про стягнення пені підлягає частковому задоволенню у розмірі 1077,49 грн. При перевірці розрахунку штрафу помилок не виявлено, а тому вимога про стягнення штрафу у розмірі 5 221,20 грн. підлягає задоволенню повністю.

За викладеного, з відповідача підлягає стягненню 238 400,29 грн., з яких 232 101,60 грн. - основний борг, 1 077,49 грн. - пеня та 5 221,20 грн. - штраф.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати щодо судового збору у справі покладаються на відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 3 576,00 грн.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфа Сінержи" до Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" про стягнення 238 423,49 грн. задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" (49038, м. Дніпро, вул. Академіка Белелюбського, буд. 7, ідентифікаційний код 00659101) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфа Сінержи" (49000, м. Дніпро, вул. Свердлова, буд. 10Б/184, ідентифікаційний код 39414945) заборгованість у розмірі 232 101 (двісті тридцять дві тисячі сто одну) грн. 60 коп., пеню у розмірі 1 077 (одна тисяча сімдесят сім) грн. 49 коп., штраф у розмірі 5 221 (пять тисяч двісті двадцять одна) грн. 20 коп. та витрати, повязані зі сплатою судового збору у розмірі 3 576 (три тисячі пятсот сімдесят шість) грн. 00 коп., про що видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили у відповідності до ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 17.04.2019

Суддя Н.М. Євстигнеєва