ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2019 року Справа № 915/1812/18

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Алексєєва А.П.,

при секретарі судового засідання Степановій І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: приватного акціонерного товариства Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат, 50064, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Рудна, 47 (),

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю Техноторг-Дон, 54025, м. Миколаїв, пр. Героїв Сталінграду, 113/1 (),

про: стягнення 270902,73 грн.,

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, адвокат, довіреність №14/1879 від 01.03.2019 року;

від відповідача: ОСОБА_2, адвокат, довіреність від 21.12.2018 року

СУТЬ СПОРУ.

18.12.2018 року приватне акціонерне товариство Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат звернулось до господарського суду Миколаївської області із позовом б/н від 16.11.2018 року до товариства з обмеженою відповідальністю Техноторг-Дон про стягнення грошових коштів у сумі 270902,73 грн., з яких:

- 232139,12 грн. сума попередньої оплати (курсової різниці),

- 8891,25 грн. 3% річних,

- 29872,36 грн. інфляційні втрати.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ПИТАННЯ.

Ухвалою суду від 27.12.2018 року позовну заяву залишено без руху у звязку з наявністю недоліків та зазначено, що строк для усунення недоліків не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Копію ухвали суду від 28.12.2018 року позивач отримав 15.01.2019 року, про що свідчить поштове повідомлення про вручення поштового відправлення.

Отже, строк на усунення недоліків закінчується 25.01.2019 року (включно).

25.01.2019 року позивачем надіслано до суду лист на виконання вимог ухвали суду від 28.12.2018 року, який надійшов на адресу суду 28.01.2019 року.

Відповідно до ч. 7 ст. 116 ГПК України строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами звязку.

Відповідно до ч. 3 ст. 174 ГПК України якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу.

Ухвалою суду від 04.02.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження, відкрито провадження у справі, підготовче засідання призначено на 05.03.2019 року.

05.03.2019 року у підготовчому засіданні оголошено перерву до 26.03.2019 року.

26.03.2019 року підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.

26.03.2019 року судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

22.02.2019 року до суду від відповідача надійшов відзив (а.с. 118-121).

13.03.2019 року до суду від позивача надійшла відповідь на відзив.

20.03.2019 року до суду від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ.

09.06.2016 року між приватним акціонерним товариством Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат, як покупцем та товариством з обмеженою відповідальністю Техноторг-Дон, як постачальником укладено договір поставки №2824-08 (далі Договір), відповідно до п. 1.1 якого постачальник зобовязується передати, а покупець прийняти і оплатити обладнання згідно специфікації (далі обладнання) на умовах, передбачених даним Договором (а.с. 70-75).

Відповідно до п. 2.1 Договору кількість, номенклатура обладнання вказуються в специфікаціях до цього Договору, які є його невід'ємною частиною.

Відповідно до п. 3.3 Договору строки поставки обладнання вказується у специфікаціях.

Відповідно до п. 4.1 Договору поставка обладнання здійснюється за цінами, які визначені відповідно до умов поставки, вказані в специфікаціях і включають в себе всі податки, збори та інші обов'язкові платежі, а також вартість тари, упаковки маркування та інші витрати постачальника, пов'язані з постачанням обладнання.

Відповідно до п. 4.2 Договору ціна на обладнання може бути змінена тільки за взаємною згодою сторін шляхом внесення змін в цей Договір. Зміна ціни після оплати обладнання не допускається.

Відповідно до п. 5.1 Договору оплата покупцем обладнання здійснюється в національній валюті України шляхом перерахунку грошових коштів на поточний рахунок постачальника, який зазначений у Договорі.

Відповідно до п. 5.2. Договору оплата за поставлене обладнання буде проводитися протягом строку, зазначеного в специфікації, який обчислюється з моменту поставки обладнання.

Відповідно до п. 5.7 Договору (в редакції, погодженій у протоколі розбіжностей до Договору) постачальник зобовязаний перерахувати грошові кошти, надмірно отримані від покупця, на поточний рахунок покупця негайно, але не пізніше трьох банківських днів з моменту відповідної вимоги покупця.

Відповідно до п. 10.5 Договору даний Договір діє до 10.06.2018 року. Закінчення строку дії даного Договору не звільняє сторони від виконання взятих на себе зобовязань (в тому числі гарантійних) за даним Договором.

25.05.2017 року сторонами була підписана специфікація №6 (а.с. 85), згідно з якою відповідач зобов'язався здійснити поставку обладнання загальною вартістю 2796798,91 грн. з ПДВ на склад позивача протягом 50 днів від дати підписання специфікації.

Відповідно до п. 5 специфікації №6, умова оплати обладнання: за фактом приймання на складі покупця, до моменту відвантаження.

Відповідно до п. 10 специфікації №6, умова ціни: вартість ТМЦ вказана у гривневому еквіваленті по курсу НБУ 0,46695 на 28.02.2017 року. У випадку, якщо офіційний курс НБУ дня оплати ТМЦ зміниться відносно курсу рубля більш ніж на +/- 3%, вартість поставленого товару підлягає перерахунку пропорційно такій зміні курсу. При цьому сторони в якості єдиного джерела інформації використовують сайт http://minfin.com.ua/currency/nbu/.

Позивачем, згідно рахунку на оплату по замовленню №241023 від 21.06.2017 року (а.с. 86), на рахунок відповідача було перераховано:

- 2370920,06 грн. з ПДВ, що підтверджується платіжним дорученням № від 12.07.2017 року (а.с. 88) (курс НБУ станом на 12.07.2017 року 0,42760 грн. за 1 рубль РФ);

- 425878,85 грн. з ПДВ, що підтверджується платіжним дорученням № від 14.07.2017 року (а.с. 87) (курс НБУ станом на 14.07.2017 року 0,43149 грн. за 1 рубль РФ).

17.07.2017 року передбачене Договором та специфікацією №6 обладнання було поставлено позивачу, що підтверджується видатковою накладною №Д-214937 від 17.07.2017 року (а.с. 89).

На момент здійснення передплати вартість обладнання, згідно даних сайту http://minfin.com.ua/currency/nbu/, змінилася більш ніж на +/-3% вартості цього Обладнання.

Тобто, ціна товару за курсом НБУ на момент узгодження Специфікації складала 2796798,91 грн., але на момент оплати обладнання курс рубля по відношенню до гривні був знижений більш ніж на 3%, тому замість 0,46695 за 1 рубль РФ був встановлений курс 0,42760 за 1 рубль РФ та 0,43149 грн. за 1 рубль РФ, а отже, вартість обладнання складає не 2796798,91 грн., а 2564659,79 грн.

Отже, курсова різниця за поставлене обладнання складає 232139,12 грн. (2796798,91 - 2564659,79) Детальний розрахунок наявний у матеріалах справи (а.с. 68).

01.08.2017 року позивачем було направлено відповідачу лист № 08/6975 від 28.07.2017 року (а.с. 90-93) щодо повернення грошових коштів у сумі 232139,12 грн.

Зазначений лист відповідач отримав 03.08.2017 року, про що свідчить роздруківка з офіційного сайту Укрпошта (а.с. 94-95).

Відповідач в своїй відповіді №2562 від 31.07.2017 року зазначив, що він не вбачає підстав для зміни ціни на вже поставлений товар (а.с. 96).

Оскільки відповідачем грошові кошти в сумі 232139,12 грн. не повернуті, позивач звернувся з даним позовом до суду.

АРГУМЕНТИ СТОРІН.

Як на підставу свого позову позивач посилається в тому числі на неналежне виконання відповідачем умов договору поставки №2824-08 від 09.06.2016 року щодо своєчасного повернення зайво сплачених коштів.

Відповідач в обґрунтування заперечень проти позову зазначає, що сторони за Договором виконали взяті на себе зобовязання: постачальник поставив обладнання, а покупець сплатив за нього обумовлену Договором вартість. Отже, зобовязання є припиненими, а тому відсутні підстави для перегляду ціни товару.

ВИСНОВКИ СУДУ.

На підставі ст. ст. 11, 202, 509 ЦК України між сторонами на підставі договору виникло господарське зобовязання, яке в силу ст. ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

Відповідно до приписів ст. 524 ЦК України зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті.

Згідно частин 1, 2 ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Відповідно до ст.ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Враховуючи, що сторони у Договорі погодили повернення курсової різниці у випадку її зміни більш ніж на 3% на дату оплати товару, вимога позивача про стягнення з відповідача грошових коштів у сумі 232139,12 грн. є обґрунтованою.

Щодо вимоги про стягнення 3% річних у сумі 8891,25 грн. та інфляційних втрат у сумі 29872,36 грн., слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем нараховано відповідачу 3% річних за період з 08.08.2017 року по 16.11.2018 року в сумі 8891,25 грн. та інфляційні втрати за зазначений період в сумі 29872,36 грн. Детальний розрахунок 3% річних та інфляційних втрат наявний у матеріалах справи (а.с. 69).

Як зазначено вище, пунктом 10 специфікації №6 сторони погодили перерахунок вартості товару у випадку зміни курсу рубля на день оплати товару більш ніж на 3% від курсу на момент укладення Договору.

Пунктом 5.7 Договору погоджено, що постачальник зобовязаний перерахувати грошові кошти, надмірно отримані від покупця, на поточний рахунок покупця негайно, але не пізніше трьох банківських днів з моменту відповідної вимоги покупця.

Вимогу щодо повернення грошових коштів у сумі 232139,12 грн. відповідач отримав 03.08.2017 року, про що свідчить роздруківка з офіційного сайту Укрпошта (а.с. 94-95).

Отже, відповідно до п. 5.7 Договору відповідач мав перерахувати позивачу грошові кошти у строк до 08.08.2017 року включно.

Таким чином, право на нарахування 3% річних та інфляційних втрат виникло у позивача з 09.08.2017 року.

Судом за допомогою програми Законодавство здійснено перерахунок 3% річних за період з 09.08.2017 року по 16.11.2018 року включно, розмір яких склав 8872,17 грн.

Також за допомогою програми Законодавство судом здійснено перерахунок інфляційних втрат за період з серпня 2017 року по листопад 2018 року, розмір яких є більшим ніж заявлений позивачем.

Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню:

- 232139,12 грн. сума курсової різниці по оплаті за договором,

- 8872,17 грн. 3% річних,

- 29872,36 грн. інфляційні втрати.

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 232, 233, 237, 238, 241 ГПК України

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю Техноторг-Дон (54025, м. Миколаїв, пр. Героїв Сталінграду, 113/1, ) на користь приватного акціонерного товариства Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат (50064, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Рудна, 47, ):

- 232139,12 грн. сума курсової різниці по оплаті за договором,

- 8872,17 грн. 3% річних,

- 29872,36 грн. інфляційні втрати,

- 4063,55 грн. судовий збір.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

3. У задоволенні позовних вимог щодо стягнення 3% річних у сумі 19,08 грн. відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Південно-Західного апеляційного господарського суду в порядку визначеному главою 1 розділу 4 ГПК України із врахуванням його перехідних положень.

Рішення набирає законної сили згідно положень ст. 241 ГПК України.

Повний текст рішення складено і підписано 18.04.2019 року.

Суддя А.П. Алексєєв