ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

23 квітня 2019 року Справа № 915/1112/19

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Ржепецького В.О., розглянувши матеріали

за позовом: Приватного акціонерного товариства «Миколаївське обласне підприємство автобусних станцій» (ПрАТ «МОПАС»), юридична адреса: пр. Центральний, 26Б, м. Миколаїв, 54029, фактична адреса: пр. Богоявленський, 21, м. Миколаїв, 54034,

до відповідача: «Миколаївська обласна спілка споживчих товариств» Спілка споживчих товариств, вул. Велика Морська, 49, м. Миколаїв, 54001 ,

третя особа-1: Виконавчий комітет Миколаївської міської ради, вул. Адміральська, 20, м. Миколаїв, 54001,

третя особа-2: Адміністрація Інгульського району Миколаївської міської ради, пр. Богоявленський, 1, м. Миколаїв, 54003

про: усунення перешкод у користуванні підземною кабельною лінією шляхом зобов’язання знести об’єкти самочинного будівництва та заборони здійснювати будівництво, -

в с т а н о в и в:

18.04.2019 Приватне акціонерне товариство “Миколаївське обласне підприємство автобусних станцій” (ПрАТ «МОПАС») звернулось до господарського суду Миколаївської області з позовною заявою №172 від 18.04.2019 до відповідача про:

1) усунення перешкоди у праві користування Приватним акціонерним товариством “Миколаївське обласне підприємство автобусних станцій”, підземною кабельною лінією 6 кВ на ділянці від ПС “Нова” до ТП-606, що проходить по вул. Будівельників, пр.Миру та пр. Богоявленському м. Миколаєва шляхом зобов'язання відповідача – «Миколаївська обласна спілка споживчих товариств» Спілка споживчих товариств знести за власний рахунок об'єкти самочинного будівництва, розташовані по вул.Будівельників, пр.Миру та пр.Богоявленському м.Миколаєва;

2) заборонити відповідачу - «Миколаївська обласна спілка споживчих товариств» Спілка споживчих товариств здійснювати будівництво, встановлювати будь-які споруди по вул. Будівельників, пр.Миру та пр.Богоявленському м.Миколаєва від ПС “Нова” до ТП-606 в межах охоронної зони підземних кабельних ліній електропередач 6 кВ, а саме земельної ділянки обмеженої вертикальними площинами, що віддалені по обидві сторони лінії від крайніх кабелів на відстань 1 метра;

3) заборонити відповідачу - «Миколаївська обласна спілка споживчих товариств» Спілка споживчих товариств без письмової згоди та присутності представників Приватного акціонерного товариства “Миколаївське обласне підприємство автобусних станцій” виконувати земляні, будівельні та інші роботи по вул. Будівельників, пр. Миру та пр. Богоявленському м.Миколаєва від ПС “Нова” до ТП-606, в межах охоронної зони підземної кабельної лінії 6 кВ, а саме земельної ділянки, обмеженої вертикальними площинами, що віддалені по обидві сторони лінії від крайніх кабелів на відстань 1 метра.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.04.2019, справі присвоєно єдиний унікальний номер 915/1112/19 та визначено головуючим у справі суддю Ржепецького В.О

Дослідивши матеріали позовної заяви та додані до неї документи, суд дійшов висновку, що позовна заява не відповідає вимогам глави 1 розділу ІІІ Господарського процесуального кодексу України з наступних підстав.

Як визначено ст. 2 ГПК України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов’язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Суд та учасники судового процесу зобов’язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Судочинство в господарських судах здійснюється на засадах змагальності і диспозитивності. Це означає, зокрема, що обов’язок доказування тих чи інших обставин лежить на стороні, а суд, крім випадків, встановлених цим Кодексом, не зобов’язаний збирати докази. (ч. 3 ст. 2, ч. 3 ст. 13, ч. 1 ст. 14 ГПК України)

Сприяння своєчасному, всебічному, повному та об’єктивному встановленню всіх обставин справи, подання всіх наявних доказів в порядку та строки, встановлені законом, віднесено статтею 42 ГПК України до обов’язку учасників справи.

В той же час, згідно ч. 2 ст. 14 ГПК України, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, і відповідно до ч. 4 ст. 13 ГПК України, несе ризик настання наслідків, пов’язаних з вчиненням чи невчиненням тих чи інших процесуальних дій.

Згідно приписів ч. 3 ст. 162 ГПК України, позовна заява повинна містити:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім’я (прізвище, ім’я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців); відомі номери засобів зв’язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти;

3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов’язковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв’язку із розглядом справи;

10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 164 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують:

1) відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів;

2) сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивач зобов’язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно ч.1 ст.172 Господарського процесуального кодексу України, позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов’язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Відповідно до п. 8 ч. 3 ст. 162 ГПК України, позовна заява повинна містити зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою.

Відповідно до ч. 3 ст. 164 ГПК України, у разі необхідності до позовної заяви додається клопотання про призначення експертизи, витребування доказів тощо.

Як витікає з системного аналізу наведених норм, позивач зобов’язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги. У разі неможливості подати ті чи інші докази, позивач зобов’язаний зазначити про це в позові та заявити клопотання про їх витребування.

Позивачем не дотримано приписів п. п. 7, 8, 10 ч. 3 ст. 162 ГПК України, зокрема,

- відсутні відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

- відсутнє зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

- відсутнє підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Позивачем, в порушення приписів п. 5 ч. 3 ст. 162 ГПК України, у позовній заяві не зазначено обставин та не додано доказів на підтвердження позовних вимог щодо знесення об’єктів самочинного будівництва «Миколаївська обласна спілка споживчих товариств» Спілка споживчих товариств, що розташовані по вул.Будівельників, пр.Миру та пр.Богоявленському м.Миколаєва; щодо встановлення факту самочинного будівництва «Миколаївська обласна спілка споживчих товариств» Спілка споживчих товариств об’єктів, розташованих по вул.Будівельників, пр.Миру та пр.Богоявленському м.Миколаєва; на підтвердження права власності (користування) Приватного акціонерного товариства “Миколаївське обласне підприємство автобусних станцій” на кабельну лінію 6 кВ на ділянці від ПС “Нова” до ТП-606.

Крім того, за приписами ч. 1 ст. 3 Закону України “Про судовий збір” за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством, справляється судовий збір.

Статтею 4 Закону України “Про судовий збір” встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, – у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України “Про Державний бюджет України на 2019 рік” установлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб з 1 січня 2019 року - 1921 гривня.

За подання до господарського суду позовної заяви не майнового характеру сплачується 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб (становить 1921,00 грн.).

У позовній заяві міститься три позовні вимоги не майнового характеру, отже судовий збір має бути сплачений у розмірі 5763,00 грн. (1921,00 грн. х 3).

Як вбачається з доданого позивачем до позовної заяви платіжного доручення №1320 від 11.04.2019 ним сплачено судовий збір в розмірі 1921,00 грн.

Таким чином позивачем не надано суду доказів сплати судового збору у встановленому розмірі, що є порушенням п.2 ч. 1 ст. 164 ГПК України.

Суд звертає увагу позивача на те, що у відповідності до ч.ч.2, 5 ст. 91 ГПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Копії письмових доказів, які подаються до суду, оформлюються відповідно до вимог п.5.27 “Національного стандарту України. Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлювання документів. ДСТУ4163-2003”, затвердженого наказом Держспоживстандарту України №55 від 07.04.2003. Відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів “Згідно з оригіналом”, назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

Додані позивачем до позовної заяви копії письмових доказів не засвідчені належним чином.

Також суд зазначає, що позивачем у позовній заяві зазначено третіми особами Виконавчий комітет Миколаївської міської ради та Адміністрацію Інгульського району Миколаївської міської ради, однак позовна заява не містить відповідного клопотання про залучення зазначеної особи до участі у справі як третьої особи та статусу третьої особи.

Крім того, відділом документального забезпечення Господарського суду Миколаївської області складено акт б/н від 18.04.2019, яким встановлено, що в п.5 переліку додатків не вірно вказано дату документа, а саме: зазначено « 21.11.2015», а фактично документ датовано 23.11.2015.

Зазначені вище недоліки позовної заяви слід усунути шляхом подання до суду заяви про усунення недоліків позовної заяви, що містить: відомості у відповідності до приписів п. п. 7, 8, 10 ч. 3 ст. 162 ГПК України, зазначення обставин та надання відповідних доказів на підтвердження позовних вимог щодо знесення об’єктів самочинного будівництва, а також надати належні та допустимі докази на підтвердження сплати судового збору у встановленому розмірі, належним чином засвідчені копії доданих до позовної заяви письмових доказів, клопотання про залучення третіх осіб та їх статусу.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позивачем не виконано вимоги ст. ст. 162, 164, 172 Господарського процесуального кодексу України, що відповідно до ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення позовної заяви без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

Відповідно до приписів ст. 174 ГПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п’яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Керуючись ст. ст. 162, 164, 172, 174, 232, 234, 235 ГПК України, господарський суд –

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Миколаївське обласне підприємство автобусних станцій» №172 від 18.04.2019 – залишити без руху.

2. Встановити позивачу 10-денний строк з дня вручення даної ухвали для усунення недоліків позовної заяви, зазначених у мотивувальній частині ухвали.

3. Роз'яснити позивачу, що при невиконанні вимог даної ухвали, позовна заява вважається неподаною та повертається заявнику.

4. Надіслати позивачу акт відділу документального забезпечення Господарського суду Миколаївської області від 18.04.2019.

5. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню.

Суддя В.О.Ржепецький