ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

24 січня 2019 р. Справа № 903/17/17

Господарський суд Волинської області у складі судді Слободян О.Г., за участю секретаря судового засідання Лівандовського Т.Г.,

представника позивача: ОСОБА_1,

представників відповідача: ОСОБА_2, ОСОБА_3

представника третьої особи на стороні позивача: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Публічного акціонерного товариства БАНК ФОРУМ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Завод Галичина

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю Золотий Екватор,

Мале приватне підприємство ВК Імпекс

про звернення стягнення на предмет іпотеки

встановив: позивач - ПАТ БАНК ФОРУМ звернувся до Господарського суду Волинської області з позовною заявою до ТОВ Завод Галичина, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, на стороні відповідача - ТОВ Золотий Екватор та МПП ВК Імпекс, про звернення стягнення на предмет іпотеки, що належить ТОВ Завод Галичина, переданий іпотекодержателю згідно іпотечного договору №1-0216/13/23-ІР від 05.06.2013р., посвідченого приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області ОСОБА_5 та зареєстрованого в реєстрі за №1668, а саме:

- автозаправну станцію №7, розташовану за адресою: Львівська область, Яворівський район, с/рада Рясне-Руське, АЗС, дорога Львів-Яворів, км 9+100 м.(ліворуч), а саме: АЗС (літ. А-1) загальною площею 108,8 кв.м.; матеріали стін цегла, навіс Б.

- рухоме майно (основні засоби - обладнання), що є невід'ємною складовою частиною (приналежністю) вказаного нерухомого майна, пов'язане з ним спільним призначенням та використовується для його обслуговування, розташоване за адресою: Львівська область, Яворівський район, с/рада Рясне-Руське, АЗС, дорога Львів-Яворів, км 9+100 м.(ліворуч), а саме: колонки паливороздавальні, колонки паливороздавальні, лічильник електричний АСЕ-5000, грозозахист, АГЗП, іміджева Стела, пожежна сигналізація, металоконструкція складу для АЗС, рукав ВТ зливний, рукав ВТ зливний, паливо-роздаточна колонка MZ6065-4 двостороння, паливо-роздаточна колонка MZ, паливо-роздаточна колонка MZ, бюро оператора, водопровід питний 87 м/п, дощова каналізація 96 м/п, електричні мережі, побутова каналізація 28 м/п, резервуар палива, резервуар палива, резервуар палива, резервуар палива, рекламна стела, технологічні колодязі, технологічні колодязі, технологічні колодязі, технологічні колодязі, технологічні трубопроводи, дизель генератор G-15L, дод система контролю 4-х резервуарів, сепаратор з технологічної каналізації, трансформаторна підстанція, мережа живл. ПТК і ПРК, для задоволення вимог Публічного акціонерного товариства "Банк Форум" за кpедитними договорами №1-0020/13/30-KL від 29.03.2013р. та №1-0021/13/30-KL від 29.03.2013р. в сумі 42042325,07 доларів США, що в гривневому еквіваленті, згідно курсу НБУ станом на 12.12.2016р. становить ,51 грн., яка складається з:

1) заборгованості за кредитним договором №1-0020/13/30-KL від 29.03.2013р., яка становить 32196663,07 дол. США, що в гривневому еквіваленті складає 833228873,40 грн. та складається з:

- простроченої заборгованості по поверненню кредитних коштів - 31310736,48 США, що в гривневому еквіваленті складає 810301664,68 грн.;

-простроченої заборгованості за нарахованими процентами - 885926,59 дол. США, що в гривневому еквіваленті складає 22927208,73 грн.;

2) заборгованості за кредитним договором №1-0021/13/30-KL від 29.03.2013р. яка, становить 9845662 дол. США, що в гривневому еквіваленті складає 254799382,11 грн. та складається з:

-простроченої заборгованості по поверненню кредитних коштів - 9707831,47 дол. США, що в гривневому еквіваленті складає 251232416,89 грн.;

-простроченої заборгованості за нарахованими процентами - 137830,53 дол. США, що в гривневому еквіваленті складає 3566965,22 грн.. Просять визначити спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів. Також просять встановити початкову ціну продажу предмета іпотеки на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, про суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна проведення виконавчих дій. Додатково просять покласти на відповідача судові витрати по справі.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що 29.03.2013 року між ПАТ "Банк Форум" як кредитором та ТОВ "Золотий екватор" як позичальником було укладено кредитний договір № 1-0020/13/30-KL.

Також, 29.03.2013 року між ПАТ "Банк Форум" як кредитором та МПП ВК Імпекс як позичальником було укладено кредитний договір № 1-0021/13/30-KL.

На забезпечення виконання зобовязань за вказаними кредитними договорами 05.06.2013 року між ПАТ "Банк Форум" як іпотекодержателем та ТОВ "Завод "Галичина" як іпотекодавцем було укладено іпотечний договір №1-0216/13/23-ІР.

У зв'язку з тим, що позичальники протягом строку дії кредитних договорів систематично допускали порушення виконання своїх зобов'язань щодо сплати кредиту та процентів, що в свою чергу призвело до виникнення заборгованості, ПАТ "Банк Форум" звернулось до господарського суду за захистом своїх прав шляхом подання позову про звернення стягнення на предмет іпотеки, що належить ТОВ Завод Галичина.

Також, позивач вказує на те, що наявність судового рішення про стягнення з боржника на користь кредитора заборгованості за кредитним договором не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобовязання та не позбавляє кредитора прав на отримання грошових сум шляхом звернення стягнення на передане в іпотеку нерухоме майно. Таким чином, банк, як кредитор, у звязку із неналежним виконанням основного зобовязання, має беззаперечне право на задоволення своїх кредиторських вимог за рахунок предмету забезпечення.

Відповідач у відзиві та в додаткових поясненнях проти позову заперечує посилаючись на те, що боржниками (ТОВ «Золотий Екватор» та МПП «ВК Імпекс») здійснюється своєчасне, в добровільному порядку, погашення заборгованості за кредитними договорами, згідно затверджених судами графіків розстрочки виконання рішення суду у справах №918/1930/14 та №918/1959/17.

Відповідач також зазначає, що відповідно до листа ВСУ «ОСОБА_4 судової практики застосування судами законодавства, яке регулює іпотеку як заставу нерухомого майна» від 01.02.2015р. одночасне стягнення суми боргу з боржника та звернення стягнення на предмет іпотеки, що належить майновому поручителю, у рахунок погашення зазначеного боргу призводить до стягнення на користь кредитора однієї й тієї самої суми заборгованості одночасно як з боржника, так і з майнового поручителя за рахунок належного йому майна. За такої ситуації відбувається фактичне подвоєння суми заборгованості, яка належить до виплати кредиторові. Таким чином, одночасне звернення стягнення заборгованості зі зверненням стягнення на предмет іпотеки в будь-якому випадку є неправильним. Також, у вказаному листі зазначено, що суди повинні мати на увазі, що наявність судового рішення про стягнення з боржника на користь кредитора заборгованості за кредитним договором не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум шляхом звернення стягнення на передане боржником в іпотеку нерухоме майно. Разом із тим задоволення подібних позовних вимог можливе лише у разі, коли суду надані беззаперечні докази того, що попередні заходи не призвели до належного виконання зобов'язання. Оскільки позичальниками було допущено порушення виконання зобовязань за кредитними договорами, банк скористався наданим йому правом на захист та звернувся до суду з відповідними позовними заявами, що мало наслідком позитивний результат, судові рішення в добровільному порядку виконуються божниками, а тому звернення стягнення на предмет іпотеки є передчасним, та призведе до подвійного стягнення заборгованості як з позичальників, так і з іпотекодавця, що є неприпустимим; інших доказів вчинення банком заходів по стягненню заборгованості з позичальників, що залишилися безрезультатними позивач не наводить.

Третя особа на стороні позивача повністю підтримує позицію позивача та вважає, що позовні вимоги є обгрунтованими, а позов підлягає до задоволення.

Треті особи на стороні відповідача вважають позовні вимоги безпідставними, оскільки позичальники в добровільному порядку погашають заборгованість згідно затверджених судами графіків.

Згідно ухвали суду від 17.05.2018р. за клопотанням позивача, відповідача та третьої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб провадження у справі №903/17/17 було зупинено до закінчення перегляду в касаційному порядку ОСОБА_6 Палатою Верховного Суду судового рішення у подібних правовідносинах у справі № 921/107/15-г/16.

Ухвалою суду від 03.12.2018р. провадження у справі поновлено у зв'язку з закінченням перегляду в касаційному порядку ОСОБА_6 Палатою Верховного Суду судового рішення у справі №921/107/15-г/16. Підготовче засідання призначено на 17.12.2018р.

Ухвалою суду від 17.12.2018р. постановлено закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою від 17.01.2019р. розгляд справи по суті відкладено на 24.01.2019р.

Представник позивача в судовому засіданні 24.01.2019р. та у письмових поясненнях посилається на висновки ОСОБА_6 Верховного Суду, викладені у рішеннях, та зазначає, що наявність судового рішення про стягнення заборгованості з боржника, яке ним виконується на підставі ухвали про розстрочку, не позбавляє кредитора права задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Не є подвійним стягненням заборгованості звернення кредитора до майнового поручителя у випадку наявності порушення основного зобовязання боржником та відсутності доказів з приводу повного виконання або припинення такого правочину; наявність судового рішення про задоволення вимоги банку до боржника, яким передбачене відстрочення або розстрочення виконання, не є перешкодою для здійснення продажу такої вимоги на виконання ст.51 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Крім того, представник позивача посилається на постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі №903/13/17, в якій зазначено, що відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суди обох інстанцій невірно застосували положення статті 33 Закону України "Про іпотеку"; з огляду на відсутність доказів виконання боржниками зобов'язань за кредитними договорами, наявність судових рішень про стягнення заборгованості, розстрочених у зв'язку з неможливістю їх негайного виконання, висновок господарських судів попередніх інстанцій про відсутність підстав для задоволення позову іпотекодержателя про звернення стягнення на предмет іпотеки є неправильним та таким, що зроблений без урахування фактичних обставин справи та положень чинного законодавства.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задоволити.

Представник відповідача у судовому засіданні та у додаткових поясненнях щодо висновків ОСОБА_6 Верховного Суду по справі 921/107/15-г/16, до розгляду якої зупинялося провадження у даній справі, зазначає наступне.

У справі, що розглядається, кредитор звернувся з вимогою про звернення стягнення на майно за договором іпотеки до іпотекодавця, чия особа не збігається з особою боржника, за наявності чинного рішення про стягнення з боржника заборгованості за кредитним договором. Відтак, враховуючи наведені обставини та обґрунтування вищевказаного висновку, відсутні підстави вважати, що позиція Верховного Суду України, викладена у рішеннях від 09.09.2014 року у справі № 3-71гс14 та від 03.02.2016 року у справі № 6-1080цс15, розповсюджувалася і на ситуації, коли боржник та іпотекодавець були різними особами, та за наявного чинного рішення про стягнення з основного боржника заборгованості за кредитним договором.

Представник відповідача вважає, що оскільки зобовязання за кредитним договором ТОВ «Золотий екватор» та МПП «ВК Імпекс» припинилося, відносини сторін перейшли у площину виконання рішення суду; застосування розстрочки виконання рішення суду ТОВ «Золотий екватор» від 06.10.2015р. №918/1930/14 має наслідком сплату заборгованості за кредитним договором у визначеному постановою від 11.04.2017р. порядку, щомісячними платежами згідно затвердженого графіку до 2021р. та відповідно обовязок МПП «ВК Імпекс» визначений в ухвалі від 22.03.2017р. №918/1959/14 щодо сплати заборгованості за кредитним договором згідно затвердженого графіку до лютого 2022р. Таким чином, застава (іпотека) є похідним зобовязанням відносно основного кредитного договору та застосовується лише у випадку невиконання зобовязання за кредитним договором. Виконання основного зобовязання виключає можливість задоволення вимог за рахунок забезпечувального зобовязання.

Щодо питання строків розстрочки та ліквідації банку, то відповідач вказує, що ліквідаційна процедура передбачає продаж майна банку, зокрема відповідно до статті 51 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», наявність судового рішення про задоволення вимоги банку до боржника, яким передбачене відстрочення або розстрочення виконання, не є перешкодою для здійснення продажу такої вимоги.

З огляду на зазначене, відповідач вважає, що позов не підлягає задоволенню у звязку із наявністю судових рішень від 06.10.2015р. №918/1930/14 та від 09.10.2015р. №918/1959/14 про стягнення заборгованості з позичальників, затверджених постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 11.04.2017р. №918/1930/14 та ухвалою Господарського суду Рівненської області від 22.03.2017р. №918/1959/14 про розстрочку виконання вказаних рішень та своєчасного здійснення боржниками платежів згідно затверджених графіків розстрочки.

Представник відповідача в судовому засіданні 24.01.2019р. просив відмовити ПАТ «Банк Форум» в задоволенні позову, оскільки, в даному випадку, звернення стягнення на предмет іпотеки є неправильним та суперечить чинному законодавству.

Третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб в письмових та додаткових поясненнях, а також її представник в судовому засіданні посилається на ч.1 п.4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 24.11.2014р. №1 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з кредитних договорів», згідно якої, у разі якщо право звернення стягнення на майно пов'язане з невиконанням зобов'язання, забезпеченого іпотекою, судам слід встановлювати загальний розмір вимог кредитора та виходити з того, що обов'язковою передумовою звернення стягнення на предмет іпотеки є встановлення судом факту невиконання основного зобов'язання. Зазначає, що саме судовими рішеннями у справах №918/1930/14 та №918/1959/14 і встановлено факт неналежного виконання ТОВ «Золотий екватор» та МПП «ВК Імпекс» умов кредитних договорів, що є достатньою підставою для реалізації права іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за вищевказаними договорами.

В той же час, наявність розстрочення виконання рішень судів тільки підтверджує обставини, що на час розгляду даної справи зобовязання за кредитними договорами не виконані. В матеріалах справи наявні докази того, що попередні заходи (рішення судів про стягнення боргу) не призвели до належного виконання зобовязання. Окрім цього, до матеріалів справи долучено виписки по рахунках боржників та розрахунки заборгованості на підтвердження того, що нарахування по кредитним зобовязанням продовжується, і що зобовязання не припинені виконанням.

У своїх поясненнях щодо висновків ОСОБА_6 Верховного Суду у справі №921/107/15-г/16, представник Фонду гарантування вкладів фізичних осіб зазначає, що у постанові від 18.08.2018р. ОСОБА_6 Верховного Суду дійшла висновку, що наявність самого судового рішення про стягнення з боржника на користь кредитора заборгованості за кредитним договором не є підставою для припинення грошового зобов'язання боржника і припинення іпотеки та не позбавляє кредитора права задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у спосіб, передбачений законодавством; застосування кредитором іншого законного засобу для захисту свого порушеного та не поновленого боржником належним чином права не є подвійним стягненням заборгованості.

З огляду на вищезазначене, представник Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в судовому засіданні 24.01.2019р. просив задовольнити повністю позов ПАТ «Банк Форум» щодо кожної із заявлених позовних вимог.

Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ТОВ "Золотий Екватор" в своїх письмових поясненнях зазначає, що згідно із затвердженим судом графіком розстрочки платежів ТОВ «Золотий Екватор» зможе в повному обсязі сплатити заборгованість за кредитним договором №0020/13/30-KL від 29.03.2013р. та рішенням Господарського суду Рівненської області від 06.10.2015р. по справі №918/1930/14 до серпня 2021 року. ТОВ "Золотий Екватор" вчасно здійснюються платежі на виконання затвердженої розстрочки рішення Господарського суду Рівненської області від 06.10.2015р. по справі №918/1930/14.

Крім того, третя особа - ТОВ "Золотий Екватор" вказує, що станом на 01.01.2019р. на виконання затвердженого постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 11.04.2017р. графіку розстрочки виконання рішення Господарського суду Рівненської області від 06.10.2015р. по справі №918/1930/14 сплачено грошові кошти на загальну суму 50 840 251,03грн. Залишок коштів, що підлягають сплаті на користь ПАТ «Банк Форум», згідно затвердженого графіку розстрочки та буде сплачено до серпня 2021р., складає 464 476 341,70грн.

Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору МПП «ВК Імпекс» в своїх письмових поясненнях зазначає, що згідно із затвердженим судом графіком розстрочки платежів МПП «ВК Імпекс» зможе в повному обсязі сплатити заборгованість за кредитним договором №0021/13/30-KL від 29.03.2013р. та рішенням Господарського суду Рівненської області від 09.10.2015р. по справі №918/1959/14 до лютого 2022 року. МПП «ВК Імпекс» вчасно здійснюються платежі на виконання затвердженої розстрочки рішення Господарського суду Рівненської області від 09.10.2015р. по справі №918/1959/14.

МПП «ВК Імпекс» вказує, що станом на 01.01.2019р. на виконання затвердженого ухвалою Господарського суду Рівненської області від 22.03.2017р. графіку розстрочки виконання рішення Господарського суду Рівненської області від 09.10.2015р. по справі №918/1959/14 сплачено грошові кошти на загальну суму 12 420 000,00грн. Залишок коштів, що підлягають сплаті на користь ПАТ «Банк Форум» та будуть сплачені до лютого 2022р., складає 145 354 565,79грн.

Представники третіх осіб на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - ТОВ "Золотий екватор" та МПП «ВК Імпекс» в судове засідання 24.01.2019р. не зявилися, хоча належним чином були повідомлені про розгляд справи в суді, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення.

Згідно п.2 ч. 3 ст. 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Крім цього, явка представників сторін в судове засідання обовязковою не визнавалась.

З огляду на зазначене та з врахуванням строків розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи по суті за відсутності представників третіх осіб на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.

Дослідивши наявні у справі письмові докази, заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, господарський суд встановив наступне.

29 березня 2013 року між Публічним акціонерним товариством "Банк Форум" (кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЗОЛОТИЙ ЕКВАТОР" (позичальник) укладено кредитний договір №1-0020/13/30-KL.

23 травня 2013р. між ПАТ "Банк Форум" та ТОВ "ЗОЛОТИЙ ЕКВАТОР" укладено додатковий договір №1 до кредитного договору №1-0020/13/30-KL від 29.03.2013р., відповідно до якого сторони дійшли згоди внести зміни та доповнення до статей кредитного договору без внесення змін в преамбулу та додатки, шляхом його викладення в новій редакції.

Пунктом 1.1. кредитного договору №1-0020/13/30-KL від 29.03.2013р. (в редакції додаткового договору №1 від 23.05.2013р.) сторони погодили, що кредитор, на умовах, визначених цим договором, відкриває позичальнику невідновлювальну кредитну лінію, в рамках якої надає останньому кредитні кошти (надалі кредит) окремими частинами (надалі вибірки), на засадах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання, в межах визначеної цим договором (п.1.2) граничної суми коштів (надалі за текстом кредитний ліміт), а позичальник зобов'язується вчасно погашати кредитору заборгованість за кредитом, а також сплачувати на користь кредитора проценти та комісії в розмірі, в строки (терміни) та на умовах, визначених цим договором.

Максимальна заборгованість позичальника за цим договором (загальна сума усіх вибірок) не може перевищувати кредитний ліміт в сумі 50285457,34 доларів США, з урахуванням наступних сублімітів: субліміт-1 - 7185457,34 доларів США - для вибірок, наданих до 23 травня 2013 року; субліміт-2 - 43100000,00 доларів США - для вибірок, наданих, починаючи з 23 травня 2013 року (п.п.1.2.1-1.2.2 п.1.2 кредитного договору).

Згідно п.1.4 кредитного договору кінцевий термін, до настання якого (включно) має бути повністю погашена заборгованість за кредитом встановлюється: для вибірок, наданих в рамках субліміту-1 - не пізніше 31 травня 2013 року; для вибірок, наданих в рамках субліміту-2 - не пізніше 31 грудня 2013 року. Кінцевий термін, до якого має бути повністю погашена заборгованість у разі настання відкладальних обставин - 31 грудня 2019р.

Пунктом 1.5 кредитного договору сторони погодили, що надання кредиту/вибірок буде здійснюватися виключно в межах суми вільного (невикористаного) залишку кредитного ліміту відповідно до умов цього договору з встановленням графіку погашення Кредиту, але, в будь-якому випадку, заборгованість за кредитом має бути повністю погашена не пізніше кінцевого терміну, як він визначений згідно з п. 1.4 цього договору.

Підпунктами 1.5.1-1.5.3 пункту 1.5 кредитного договору сторонами погоджено графік погашення кредиту наданого в межах сублімітів-1, 2.

Пунктом 3.2 кредитного договору передбачено, що за користування кредитом позичальник сплачує проценти за фіксованою процентною ставкою, яка встановлюється на весь період дії цього договору в розмірі: 0,01% річних - для вибірок, наданих в рамках субліміту-1 згідно п. 1.2.1 цього договору; 10,5% річних - для вибірок, наданих в рамках субліміту-2 згідно п. 1.2.2 цього договору.

Підпунктом 3.4.1 кредитного договору сторони погодили: у разі порушення (невиконання або неналежного виконання) позичальником будь-якого з своїх платіжних зобов'язань за цим договором (зокрема, не здійснення погашення заборгованості, несплати процентів та/або комісії, можливої неустойки (штрафа, пені)), розмір процентної ставки, встановлений згідно з п. 3.2 цього договору, збільшується на 12,99% річних та становить 13% річних - для вибірок, наданих в рамках субліміту-1, та збільшується на 2,5% річних та становить 13% річних - для вибірок, наданих в рамках субліміту-2.

Згідно п.п.5.2.2 кредитного договору позичальник зобов'язаний забезпечувати своєчасне погашення заборгованості за кредитом в сумі, на яку така заборгованість перевищуватиме кредитний ліміт, встановлений для відповідного періоду його дії згідно з графіком, вказаним в п. 1.5 цього договору, та в повному обсязі погасити заборгованість за кредитом не пізніше кінцевого терміну, зазначеного в п. 1.4 цього договору, здійснювати сплату процентів та комісій, а також можливої неустойки (штрафу, пені) та відшкодування збитків, завданих, зокрема, внаслідок невиконання (неналежного виконання) позичальником своїх обов'язків за цим договором.

Відповідно до п.п.7.2.1 кредитного договору (зі зміна від 23.05.2013р.) при настанні випадку порушення зобов'язань кредитор на свій розсуд має право: вимагати дострокового погашення заборгованості за кредитом, сплати процентів та/або комісій, можливої неустойки (штрафу, пені), відшкодування документально підтверджених збитків тощо протягом 7 робочих днів від дати отримання позичальником відповідного письмового повідомлення.

Пунктом 8.1 кредитного договору передбачено, що за невиконання або неналежне виконання взятих на себе зобов'язань за цим договором сторони несуть відповідальність у порядку та на умовах, визначених цим договором та чинним законодавством України.

Цей договір набирає чинності з моменту його укладення сторонами та діє до повного остаточного виконання сторонами своїх зобов'язань за цим договором (п.10.7 кредитного договору.

29 серпня 2013р. між Публічним акціонерним товариством "Банк Форум" (кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Золотий Екватор" (позичальник) було укладено договір про внесення змін №2 до кредитного договору №1-0020/13/30-KL від 29.03.2013р., згідно якого сторони домовилися викласти п.п.5.2.12 кредитного договору №1-0020/13/30-KL від 29.03.2013р. у новій редакцій, а саме п.п.5.2.12. щоквартально протягом дії цього Договору, починаючи з 01 липня 2013 року, забезпечити проведення операцій ОСОБА_7 з купівлі-продажу іноземної валюти через Кредитора в розмірі щонайменше еквівалент 12000000,00 дол. США. Контроль за виконанням даного зобов'язання здійснюється Кредитором щоквартально. При перерахунку суми операцій з купівлі-продажу іноземної валюти буде застосовуватись офіційний курс обміну валют, встановлений Національним банком України станом на перший календарний день звітного місяця.

30 вересня 2013р. між Публічним акціонерним товариством "Банк Форум" (Кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЗОЛОТИЙ ЕКВАТОР" (ОСОБА_7) було укладено договір про внесення змін №3 до кредитного договору №1-0020/13/30-KL від 29.03.2013р., відповідно до якого сторони домовилися викласти п.п.5.2.12 кредитного договору №1-0020/13/30-KL від 29.03.2013р. у новій редакцій, а саме п.п.5.2.12 щоквартально протягом дії цього Договору, починаючи з 01 липня 2013 року, забезпечити проведення операцій ОСОБА_7 та/або будь-якої юридичної особи, що виступає поручителем ОСОБА_7 згідно з п, 1.6. цього Договору, з купівлі-продажу іноземної валюти через Кредитора в загальному розмірі щонайменше еквівалент 12000000,00 доларів США Контроль за виконанням даного зобов'язання здійснюється Кредитором щоквартально. При перерахунку суми операцій з купівлі-продажу іноземної валюти буде застосовуватись офіційний курс обміну валют, встановлений Національним банком України станом на перший календарний день звітного місяця.

27 грудня 2013р. між кредитором та позичальником укладено договір про внесення змін №4 до кредитного договору № 1-0020/13/30-KL від 29.03.2013р., в п.2 якого сторони підтвердили, що в рамках кредитного договору, протягом періоду з дати укладення кредитного договору до дати укладення цього договору про внесення змін:

- позичальник отримав від кредитора кредит в рамках субліміту-1 в сумі 7185457,34 доларів США та здійснив погашення такого кредиту в рамках субліміту-1 в сумі 7185457,34 доларів США;

- позичальник отримав від кредитора кредит в рамках субліміту-2 в сумі 43033526,01 доларів США та здійснив погашення частини такого кредиту в рамках субліміту-2 в сумі 10250000,00 доларів США, внаслідок чого фактична заборгованість позичальника за кредитом по кредитному договору станом на дату укладення цього договору про внесення змін становить 32783526,01 доларів США в рамках субліміту-2 та 0,00 доларів США в рамках субліміту-1.

03 лютого 2014р. між Публічним акціонерним товариством "Банк Форум (Кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЗОЛОТИЙ ЕКВАТОР" (ОСОБА_7) було укладено договір про внесення змін №5 до кредитного договору №1-0020/13/30-KL від 29.03.2013р., яким сторони погодили викласти в новій редакції підпункти 1.6.2.14., 1.6.2.28., 1.6.2.29., 1.6.2.30 та 1.6.2.33 підпункту 1.6.2 пункту 1.6. кредитного договору №1-0020/13/30-KL від 29.03.2013р., які стосуються забезпечення виконання зобовязань позичальника.

29 березня 2013 року між Публічним акціонерним товариством "Банк Форум" (Кредитор) та Малим приватним підприємством "ВК Імпекс" (ОСОБА_7) був укладений кредитний договір №1-0021/13/30-KL.

23 травня 2013р. між Публічним акціонерним товариством Банк Форум (кредитор) та Малим приватним підприємством ВК Імпекс (позичальник) укладено додатковий договір №1 до кредитного договору №1-0021/13/30-KL від 29.03.2013р., відповідно до якого внесено зміни та доповнення до статей кредитного договору без внесення змін в преамбулу та додатки, шляхом його викладення в новій редакції.

В п.1.1 погоджено, що Кредитор, на умовах, визначених цим договором, відкриває позичальнику невідновлювальну кредитну лінію, в рамках якої надає останньому кредитні кошти (надалі кредит) окремими частинами (надалі вибірки), на засадах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання, в межах визначеної цим договором (п.1.2) граничної суми коштів (надалі за текстом кредитний ліміт), а позичальник зобов'язується вчасно погашати кредитору заборгованість за кредитом, а також сплачувати на користь кредитора проценти та комісії в розмірі, в строки (терміни) та на умовах, визначених цим договором.

Максимальна заборгованість позичальника за цим договором (загальна сума усіх вибірок) не може перевищувати кредитний ліміт в сумі 18000000,00 доларів США, з урахуванням наступних сублімітів: субліміт-1 - 1000000,00 доларів США - для вибірок, наданих до 23 травня 2013 року; субліміт-2 - 17000000,00 доларів США - для вибірок, наданих, починаючи з 23 травня 2013 року (п.п.1.2.1-.1.2.2 п.1.2 кредитного договору).

Як встановлено п.1.4 кредитного договору, кінцевий термін, до настання якого (включно) має бути повністю погашена заборгованість за кредитом встановлюється: для вибірок, наданих в рамках субліміту-1 - не пізніше 31 травня 2013 року; для вибірок, наданих в рамках субліміту-2 - не пізніше 31 грудня 2013 року. Кінцевий термін, до якого має бути повністю погашена заборгованість у разі настання відкладальних обставин - 31 грудня 2019р.

Підпунктами 1.5.1-1.5.3 п. 1.5 кредитного договору визначено погоджений сторонами графік погашення кредиту наданого в межах сублімітів-1, 2.

Пунктом 3.2 кредитного договору передбачено, що за користування кредитом позичальник сплачує проценти за фіксованою процентною ставкою, яка встановлюється на весь період дії цього договору в розмірі: 0,01% річних - для вибірок, наданих в рамках субліміту-1 згідно п. 1.2.1 цього договору; 10,5% річних - для вибірок, наданих в рамках субліміту-2 згідно п. 1.2.2 цього договору.

Підпунктами 3.4.1. та 3.4.2. п. 3.4. Додаткового договору-1 сторони погодили, що у разі порушення (невиконання або неналежного виконання) ОСОБА_7 будь-якого з своїх платіжних зобов'язань за цим Договором (зокрема, не здійснення погашення заборгованості, несплати процентів та/або комісії, можливої неустойки (штрафу, пені), розмір процентної ставки, встановлений згідно з п. 3.2. цього Договору, збільшується на 12, 99% річних та становить 13% річних - для Вибірок, наданих в рамках Субліміту-1, та збільшується на 2,5% річних та становить 13% річних - для Вибірок, наданих в рамках Субліміту-2. У разі невиконання зобов'язань, передбачених п. п. 5.5. та/або 5.6. та/або 5.7. Договору, розмір процентної ставки, встановлений згідно з п. 3.2. цього Договору, збільшується на 6,5% річних та становить 6,51% річних - для Вибірок, наданих в рамках Субліміту-1, та збільшується на 1,25% річних та становить 11,75% річних - для Вибірок, наданих в рамках Субліміту-2.

Сторони погодили п.п.5.2.2 кредитного договору, що позичальник зобов'язаний забезпечувати своєчасне погашення заборгованості за кредитом в сумі, на яку така заборгованість перевищуватиме кредитний ліміт, встановлений для відповідного періоду його дії згідно з графіком, вказаним в п.1.5 цього договору, та в повному обсязі погасити заборгованість за кредитом не пізніше кінцевого терміну, зазначеного в п. 1.4 цього договору, здійснювати сплату процентів та комісій, а також можливої неустойки (штрафу, пені) та відшкодування збитків, завданих, зокрема, внаслідок невиконання (неналежного виконання) позичальником своїх обов'язків за цим договором.

Як встановлено п.п.7.2.1 кредитного договору при настанні випадку порушення зобов'язань кредитор на свій розсуд має право: вимагати дострокового погашення заборгованості за кредитом, сплати процентів та/або комісій, можливої неустойки (штрафу, пені), відшкодування документально підтверджених збитків тощо протягом 7 робочих днів від дати отримання позичальником відповідного письмового повідомлення.

Пунктом 8.1 кредитного договору передбачено, що за невиконання або неналежне виконання взятих на себе зобов'язань за цим договором сторони несуть відповідальність у порядку та на умовах, визначених цим договором та чинним законодавством України.

Цей договір набирає чинності з моменту його укладення сторонами та діє до повного остаточного виконання сторонами своїх зобов'язань за цим договором (п.10.7 кредитного договору).

27 грудня 2013 року між Банком та МПП "ВК Імпекс" було укладено Договір про внесення змін № 2 до Кредитного Договору.

Пунктом 2 Договору про внесення змін-2 сторони підтвердили, що Кредитним договором 2 встановлено Кредитний Ліміт в сумі 18 000 000,00 доларів США; в рамках Кредитного Ліміту протягом періоду з дати укладення Кредитного договору до дати укладення цього Договору про внесення змін ОСОБА_7 отримав Кредит в рамках Субліміту-2 в сумі 10 000 000,00 доларів США та не здійснював погашення такого Кредиту в рамках Субліміту-2; станом на дату укладення цього Договору про внесення змін строк одержання Кредиту в рамках Субліміту-1 в сумі 1 000 000,00 доларів США сплив, та Кредит в рамках Субліміту-1 не надавався.

Сторони підтвердили, зокрема, що відповідно до умов Кредитного договору та з урахуванням того, що кредитна лінія за Кредитним договором є невідновлювальною, доступний (не використаний) кредитний ліміт станом на дату укладення цього Договору про внесення змін становить 7 000 000,00 доларів США.

З урахуванням вищевикладеного, фактична заборгованість позичальника за кредитним договором станом на дату укладення цього договору про внесення змін становить 10000000,00 доларів США в рамках субліміту-2 та 0,00 доларів США в рамках субліміту-1.

03 лютого 2014р. Публічним акціонерним товариством "Банк Форум (Кредитор) та Малим приватним підприємством ВК Імпекс (позичальник) укладено договір №3 до кредитного договору №1-0021/13/30-KL від 29.03.2013р., (т.1; арк.справи 61), яким сторони домовились викласти в новій редакції підпункти 1.6.2.14., 1.6.2.28., 1.6.2.29., 1.6.2.30 та 1.6.2.33 підпункту 1.6.2 пункту 1.6. кредитного договору №1-0020/13/30-KL від 29.03.2013р., які стосуються забезпечення виконання зобовязань позичальника.

Кредитні договори №1-0020/13/30-KL від 29.03.2013р. та №1-0021/13/30-KL від 29.03.2013р., договори про внесення змін до них підписані і скріплені печатками сторін без жодних зауважень.

В забезпечення виконання зобовязань за вказаними кредитними договорами, 05.06.2013р. між ПАТ "Банк Форум (Іпотекодержатель) та ТОВ Завод "Галичина" (Іпотекодавець) укладено іпотечний договір №1-0216/13/23-ІР, посвідчений приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу ОСОБА_5 та зареєстровано в реєстрі за №1668.

У відповідності до п.1.1 р. 1 Іпотечного договору іпотека, що встановлюється згідно з цим договором, забезпечує виконання:

1.1.1. ТОВ "Золотий Екватор" (надалі - Боржник-1) зобов'язань, що випливають з укладеного між ним та Іпотекодержателем Кредитного договору № 1-0020/13/30-KL від 29 березня 2013 року, включаючи всі дійсні та/або можливі зміни та/або доповнення, внесені та/або такі, що можуть бути внесені в майбутньому (надалі за текстом разом - Основний договір-1), за умовами якого Боржник 1 зобов'язаний повернути Іпотекодержателю кредит в сумі 50 285 457,34 доларів США з кінцевим терміном повернення 31.12.2019 року, сплачувати нараховані проценти за користування кредитом в розмірі 10,5% річних з можливим збільшенням їх розміру до 13% річних без укладення відповідного договору про внесення змін у випадках, передбачених Основним договором 1, зокрема, внаслідок порушення Боржником 1 відповідних своїх обов'язків за Основним договором 1, сплачувати комісії та можливу неустойку (штраф, пеню) в розмірах та у випадках, передбачених Основним договором 1, а також відшкодування витрат, пов'язаних з пред'явленням вимог за Основним договором 1 та збитків, завданих його порушенням.

1.1.2 МПП "ВК Імпекс" (надалі Боржник-2), зобов'язань, що випливають з укладеного між ним та Іпотекодержателем Кредитного договору № 1-0021/13/30-KL від 29 березня 2013 року, включаючи всі дійсні та/або можливі зміни та/або доповнення, внесені та/або такі, що можуть бути внесені в майбутньому (надалі за текстом разом - Основний договір-2), за умовами якого Боржник 2 зобов'язаний повернути Іпотекодержателю кредит в сумі 18 000 000 доларів США з кінцевим терміном повернення 31.12.2019 року, сплачувати нараховані проценти за користування кредитом в розмірі 10,5% річних з можливим збільшенням їх розміру до 13% без укладення відповідного договору про внесення змін у випадках, передбачених Основним договором 2, зокрема, внаслідок порушення Боржником 2 відповідних своїх обов'язків за Основним договором 2, сплачувати комісії та можливу неустойку (штраф, пеню) в розмірах та у випадках, передбачених Основним договором 2, а також відшкодування витрат, пов'язаних з пред'явленням вимог за Основним договором 2 та збитків, завданих його порушенням.

Згідно п. 1.2 р. 1 Іпотечного договору Предметом іпотеки є наступне нерухоме майно: автозаправна станція №7, розташована за адресою: Львівська область, Яворівський район, с/рада Рясне-Руське, АЗС, дорога Львів-Яворів, км 9+100 м. (ліворуч), а саме: АЗС (літ. А-1) загальною площею 108,8 кв.м.; матеріали стін цегла, навіс Б (предмет Іпотеки).

Нерухоме майно передається в іпотеку разом з рухомим майном (основними засобами - обладнанням), що є невід'ємною складовою частиною (приналежністю) вказаного нерухомого майна, пов'язане з ним спільним призначенням та використовується для його обслуговування, розташоване за адресою: Львівська область, Яворівський район, с/рада Рясне-Руське, АЗС, дорога Львів-Яворів, км 9+100 м (ліворуч), та зазначене нижче в цьому пункті Договору:

колонки паливороздавальні, колонки паливороздавальні, лічильник електричний АСЕ-5000, грозозахист, АГЗП, іміджева Стела, пожежна сигналізація, металоконструкція складу для АЗС, рукав ВТ зливний, рукав ВТ зливний, паливо-роздаточна колонка MZ6065-4 двостороння, паливо-роздаточна колонка MZ, паливо-роздаточна колонка MZ, бюро оператора, водопровід питний 87 м/п, дощова каналізація 96 м/п, електричні мережі, побутова каналізація 28 м/п, резервуар палива, резервуар палива, резервуар палива, резервуар палива, рекламна стела, технологічні колодязі, технологічні колодязі, технологічні колодязі, технологічні колодязі, технологічні трубопроводи, дизель генератор G-15L, дод система контролю 4-х резервуарів, сепаратор з технологічної каналізації, трансформаторна підстанція, мережа живл. ПТК і ПРК. Всього балансовою вартістю 346595,91грн.

Згідно п.1.2.1 Іпотечного договору Предмет іпотеки належить Іпотекодавцю на праві власності на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна, серія та номер 2245, виданий 22.03.2006р., видавник: приватний нотаріус Луцького міського нотаріального окуругу ОСОБА_8 Право власності на предмет Іпотеки зареєстроване 08.04.2013р. ОСОБА_5, приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального окуругу Волинської області згідно з Витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реалізацію права власності (індексний номер 2120140), сформованим 08.04.2013р. ОСОБА_5, приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального окуругу Волинської області, реєстраційнимй номер предмета іпотеки: 8.

Рухоме майно (основні засоби-обладнання), що є невідємною складовою частиною (приналежністю) Предмета іпотеки, повязане з ним спільним призначенням та використовується для його обслуговування та передається разом з ним в заставу (іпротеку), є власністю Іпотекодавця, що підтверджується договорами купівлі-продажу, постачання тощо та обліковується на балансі Іпотекодавця, що підтверджується довідкою Іпотекодавця №143 від 05.06.2013р., і немає жодних договірних змін строків позовної давності щодо правочинів, на підставі яких Іпотекодавець набув право власності на вказане рухоме майно.

Сторони визначають вартість Предмета іпотеки за ринковою вартістю, що становить 17833650грн., що за курсом НБУ станом на дату укладення Договору становить 2231158,51 доларів США (п.1.3 Іпотечного договору).

Згідно п.п. 1.3.1 п. 1.3 р. 1 Іпотечного договору вартість рухомого майна (основних засобів-обладнання), що є невід'ємною складовою частиною (приналежністю) Предмета іпотеки, визначається згідно з довідкою Іпотекодавця №143 від 05.06.2013 року за балансовою вартістю, що становить 346595,91грн., що за курсом НБУ станом на дату укладення Договору становить 43362,43 доларів США.

Відповідно до п. 3.4.1, 3.4.2. р. 3 Іпотечного договору Іпотекодержатель має право у разі невиконання або неналежного виконання Боржником зобов'язань за Основним договором та/або "Іпотекодавцем" будь-якого з обов'язків за цим договором задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на Предмет іпотеки в один із способів, передбачених цим договором та чинним законодавством України; у випадках, передбачених Основним договором, цим договором та/або чинним законодавством України вимагати дострокового виконання забезпеченого іпотекою зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на Предмет іпотеки.

У п. 8.3 р. 8 Іпотечного договору вказано, що цей договір набирає чинності з моменту його нотаріального посвідчення і діє до повного виконання зобов'язань за Основним договором, враховуючи можливу наявність додаткових угод (договорів про внесення змін та/або доповнень) до нього, в тому числі про пролонгацію строку кредиту, відстрочення кінцевого терміну його погашення тощо.

На виконання кредитного договору №1-0020/13/30-KL від 29.03.2013р. та №1-0021/13/30-KL від 29.03.2013р. позивач протягом всього строку дії кредитних договорів належним чином виконував взяті на себе зобовязання щодо надання кредитних коштів ТОВ ЗОЛОТИЙ ЕКВАТОР та МПП ВК Імпекс, що підтверджується заявками на видачу коштів та меморіальними ордерами.

У звязку з неналежним виконанням позичальниками своїх зобовязань згідно кредитних договорів, позивач 19.11.2014р. звернувся до ТОВ "Золотий Екватор" та МПП "ВК Імпекс" з вимогами №14567/3.1, №14594/3.1 про дострокове виконання зобовязання, посилаючись на п.п. 7.1.1 та 7.2.1 Кредитних договорів, що підтверджується описом вкладення у цінний лист та поштовим повідомленням про вручення відправлення, копії яких знаходяться в матеріалах справи.

Також, 19.11.2014р. позивач надіслав відповідачу, як Іпотекодавцю в порядку ст.35 Закону України "Про іпотеку" вимоги №14558/3.1 та №14546/3.1 про усунення порушення. Банк вимагав в 30-денний строк виконати вимоги про дострокове виконання зобов'язань і сплатити суму заборгованості за Кредитними договорами, в іншому випадку банк повідомив, що буде змушений звернути стягнення на Предмет іпотеки, що підтверджується описом вкладення у цінний лист та поштовим повідомленням про вручення відправлення, копії яких знаходяться в матеріалах справи.

Вказані вимоги позивача були залишені позичальниками та відповідачем без розгляду та задоволення.

Оскільки, ТОВ "Золотий екватор" та МПП "ВК Імпекс", як позичальники, не виконали своїх зобовязань за кредитними договорами щодо своєчасної сплати кредиту та процентів, ПАТ "Банк Форум" звернувся з позовами до суду про стягнення заборгованості.

Рішенням господарського суду Рівненської області від 06.10.2015 року у справі №918/1930/14 позов задоволено частково: постановлено стягнути з ТОВ "Золотий Екватор" на користь ПАТ "Банк Форум" заборгованість за кредитним договором від 29 березня 2013 року № 1-0020/13/30-KL по поверненню кредитних коштів у розмірі 31 825 694, 54 дол. США, що еквівалентно 500 003 971 грн. 04 коп. та нарахованих процентів за користування кредитом в розмірі 974 661, 90 дол. США, що еквівалентно 15 312 621 грн. 69 коп.

Рішенням господарського суду Рівненської області від 09.10.2015р. у справі №918/1959/14, зміненим постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 30.11.2015р., постановлено стягнути з МПП ВК Імпекс на користь ПАТ "Банк Форум" 9 707 831 доларів США 47 центів заборгованості по поверненню кредитних коштів за кредитним договором від 29 березня 2013 року № 1-0021/13/30-KL та 297 302 долари США 33 центи простроченої заборгованості за нарахованими процентами, що разом еквівалентно 157 774 656 грн. 79 коп.

Відповідно до ч.4 ст.75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 11.04.2017р., яка залишена без змін постановою Вищого господарського суду України від 19.06.2017 р. у справі №918/1930/14 клопотання ТОВ "Золотий Екватор" про розстрочку виконання рішення суду від 06 жовтня 2015 року по справі № 918/1930/14, задоволено: постановлено розстрочити виконання рішення суду від 06 жовтня 2015 року по справі № 918/1930/14 на загальну суму заборгованості в розмірі 502 636 341 грн. 72 коп. на п'ять років, шляхом щомісячної сплати боржником заборгованості за наступним графіком:

перший рік : 30.09.2016 - 760000 грн. 00 коп.; 31.10.2016 - 760000 грн. 00 коп.; 30.11.2016 - 760000 грн. 00 коп.; 31.12.2016 - 760000 грн. 00 коп.; 31.01.2017 - 760000 грн. 00 коп.; 28.02.2017 - 1000000 грн. 00 коп. 31.03.2017 - 1000000 грн. 00 коп.; 30.04.2017 - 1000000 грн. 00коп.; 31.05.2017 - 1000000 грн. 00 коп.; 30.06.2017 - 1000000 грн. 00 коп.; 31.07.2017 - 1000000 грн. 00 коп.; 31.08.2017 - 1000000 грн. 00 коп. всього за рік: 10800000 грн. 00 коп.

другий рік: 30.09.2017 - 1520000 грн. 00 коп.; 31.10.2017 - 1520000 грн. 00 коп.; 30.11.2017 - 1520000 грн. 00 коп.; 31.12.2017 - 1520000 грн. 00 коп.; 31.01.2018 - 1520000 грн. 00 коп.; 28.02.2018 - 1520000 грн. 00 коп.; 31.03.2018 - 1520000 грн. 00 коп.; 30.04.2018 - 1520000 грн. 00 коп.; 31.05.2018 - 1520000 грн. 00 коп.; - 30.06.2018 - 1520000 грн. 00коп; 31.07.2018 - 1520000 грн. 00 коп.; 31.08.2018 - 1520000 грн. 00 коп. Всього за 2 рік: 18240000грн. 00 коп.

третій рік: 30.09.2018 - 2280000грн. 00 коп.; 31.10.2018 - 2280000грн. 00 коп.; 30.11.2018 - 2280000грн. 00 коп.; 31.12.2018 - 2280000грн. 00 коп.; 31.01.2019 - 2280000грн. 00коп.; 28.02.2019 - 228 000грн. 00 коп.; 31.03.2019 - 2280000грн. 00 коп.; 30.04.2019 - 2280000грн. 00 коп.; 31.05.2019 - 2280000 грн. 00коп.; 30.06.2019 - 2280000 грн. 00коп.; 31.07.2019 - 2280000грн. 00 коп.; 31.08.2019 - 2 280 000грн. 00 коп. Всього за 3 рік: 27360000грн. 00 коп.

четвертий рік: 30.09.2019 - 3800000грн. 00 коп.; 31.10.2019 - 3800000грн. 00коп.; 30.11.2019 - 3800000 грн. 00 коп.; 31.12.2019 - 3800000 грн. 00 коп.; 31.01.2020 - 3800000грн. 00 коп.; 28.02.2020 - 3800000 грн. 00 коп.; 31.03.2020 - 3800000грн. 00коп.; 30.04.2020 - 3800000 грн. 00 коп.; 31.05.2020 - 3800000 грн. 00 коп.; 30.06.2020 - 3800000грн.00 коп.; 31.07.2020 - 3800000 грн. 00 коп.; 31.08.2020 - 3 800 000 грн. 00коп. Всього за 4 рік : 45600000 грн. 00 коп.

п'ятий рік: 30.09.2020 - 33386361грн. 81коп.; 31.10.2020 - 33386361грн. 81коп.; 30.11.2020 - 33386361 грн. 81 коп.; 31.12.2020 - 33386361 грн. 81коп.;31.01.2021 - 33386361грн. 81коп.; 28.02.2021- 33386361грн. 81коп.; 31.03.2021- 33386361грн. 81коп.; 30.04.2021- 33386361грн. 81 коп.; 31.05.2021- 33386361грн. 81 коп.; 30.06.2021 - 33386361грн. 81 коп.; 31.07.2021- 3338 361 грн. 81 коп.; 31.08.2021 - 33386361 грн. 81 коп. Всього за 5 рік: 400636341грн. 72 коп. до повної сплати боргу.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 22.03.2017 у справі №918/1959/14, яка залишена без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 24.04.2017р. та постановою Вищого господарського суду України від 13.07.2017р., заяву МПП "ВК Імпекс" про розстрочку виконання рішення Господарського суду Рівненської області від 09.10.2015 року у справі № 918/1959/14, яке змінене постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 30.11.2015 року, задоволено: постановлено розстрочити виконання рішення Господарського суду Рівненської області від 09.10.2015 року у справі № 918/1959/14, яке змінене постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 30.11.2015 року, на загальну суму боргу в розмірі 153 034 656,79 грн., на п'ять років щомісячними платежами до повного його виконання таким чином:

перший рік: 31.03.2017 - 240000,00грн.; 30.04.2017 - 240000,00грн; 31.05.2017 - 240000,00грн.; 30.06.2017 - 240000,00грн. ;31.07.2017 - 240000,00грн.; 31.08.2017 - 240000,00грн.; 30.09.2017 - 240000,00грн.; 31.10.2017 - 240000,00грн.; 30.11.2017 - 240000,00грн.; 31.12.2017 - 240000,00грн.; 31.01.2018 - 240000,00грн.; 28.02.2018 - 240000,00грн.;

другий рік: 31.03.2018- 480000,00грн.;30.04.2018 - 480000,00грн.; 31.05.2018 - 480000,00грн.; 30.06.2018 - 480000,00грн.; 31.07.2018 - 480000,00грн.; 31.08.2018 - 480000,00грн.; 30.09.2018 - 480000,00грн.; 31.10.2018 - 480000,00грн.; 30.11.2018 - 480000,00грн.; 31.12.2018 - 480000,00грн.; 31.01.2019- 480000,00грн.; 28.02.2019 - 480000,00грн.;

третій рік: 31.03.2019 - 720000,00грн.; 30.04.2019- 720000,00грн.; 31.05.2019 - 720000,00грн.; 30.06.2019 - 720000,00грн.; 31.07.2019 - 720000,00грн.; 31.08.2019 - 720000,00грн.; 30.09.2019 - 720000,00грн.; 31.10.2019 - 720000,00грн.; 30.11.2019 - 720000,00грн.; 31.12.2019 - 720000,00грн.; 31.01.2020 - 720000,00грн.; 29.02.2020 - 720000,00грн;

четвертий рік: 31.03.2020 - 1200000,00грн.; 30.04.2020 - 1200000,00грн.; 31.05.2020 - 1200000,00грн.; 30.06.2020 - 1200000,00грн.; 31.07.2020 - 1200000,00грн.; 31.08.2020 - 1200000,00грн.; 30.09.2020 - 1200000,00грн.; 31.10.2020 - 1200000,00грн.; 30.11.2020 - 1200000,00грн.; 31.12.2020 - 1200000,00грн.; 31.01.2021 - 1200000,00грн.; 28.02.2021 - 1200000,00грн.;

п'ятий рік: 31.03.2021 - 10112887,90грн.; 30.04.2021- 10112887,90грн.; 31.05.2021 - 10112887,90грн.; 30.06.2021 - 10112887,90грн.; 31.07.2021 - 10112887,90грн.; 31.08.2021 - 10112887,90грн.; 30.09.2021 - 10112887,90грн.; 31.10.2021 - 10112887,90грн.; 30.11.2021 - 10112887,90грн.; 31.12.2021 - 10112887,90грн.; 31.01.2022 - 10112887,90грн.; 28.02.2022 - 10112889,90грн.

Судом встановлено та не заперечується учасниками справи, що зобовязання по розстрочених платежах згідно рішень суду виконуються третіми особами - ТОВ "Золотий Екватор" та МПП "ВК Імпекс" належним чином, в повному обсязі та у визначений строк. Водночас, позивач вважає, що на даний час не відбулось фактичного повернення позики, а відтак зобовязання за кредитними договорами не припинилися. Рішення судів у зазначених справах не виконані в повному обсязі у зв'язку з розстроченням платежів. Тому ПАТ "Банк Форум" має право на звернення стягнення на предмет забезпечення (предмет іпотеки) в рахунок погашення заборгованостя ТОВ "Золотий Екватор" та МПП "ВК Імпекс". Право на звернення стягнення на предмет іпотеки у разі неналежного виконання зобовязання передбачено в п.5.5 Іпотечного договору, зокрема, за рішеням суду.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Згідно статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості і стаття 627 ЦК України.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

В силу ст. 173 Господарського кодексу України та ст. 509 Цивільного кодексу України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Згідно ч.1, 7 ст.193 ГК України зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязань відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається.

Відповідно до ст.599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За приписами статті 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом; чинне законодавство (частина перша статті 598, статті 599 - 601, 604 - 609 ЦК України) не пов'язує припинення зобов'язання з прийняттям судового рішення.

Виконання зобовязання може забезпечуватися заставою (ч.1 ст.546 ЦК України).

Статтею 575 ЦК України визначено, що іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Згідно ч.1 ст.583 ЦК України заставодавцем може бути боржник або третя особа (майновий поручитель).

У разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором (ст.589 ЦК України).

Згідно ст. 1 Закону України "Про іпотеку" іпотека - це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст. 7 Закону України "Про іпотеку" за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобовязанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобовязання.

Згідно ч.1 та ч.3 ст.33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону; звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

У відповідності до ч.1 ст.35 Закону України "Про іпотеку" у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

У відповідності до ч.2 ст.35 Закону України "Про іпотеку" положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку.

Оскільки зобовязання щодо повернення кредиту в повному обсязі боржниками за кредитними договорами не виконані, іпотекодержатель реалізував своє право та звернувся до суду з вимогою про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Провадження у даній справі зупинялося судом до закінчення перегляду в касаційному порядку ОСОБА_6 Палатою Верховного Суду судового рішення у справі № 921/107/15-г/16, оскільки правовідносини, які досліджувались ОСОБА_6 Палатою Верховного Суду у справі №921/107/15-г/16 є подібними до правовідносин, які досліджуються у даній справі.

У постанові ОСОБА_6 Верховного Суду від 18.09.2018р. у справі № 921/107/15-г/16 суд дійшов наступних висновків:

- чинне законодавство не пов'язує припинення зобов'язання з прийняттям судового рішення (п.8.1);

- іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору відповідно до ч.5 ст.3 Закону України "Про Іпотеку" (п.8.3);

- наявність самого судового рішення про стягнення з боржника на користь кредитора заборгованості за кредитним договором не є підставою для припинення грошового зобов'язання боржника і припинення іпотеки та не позбавляє кредитора права задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у спосіб, передбачений законодавством (п.8.6);

- згідно із частиною першою статті 7 Закону України "Про іпотеку" за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання (п.8.7);

- неправильно застосувавши положення статті 33 Закону України "Про іпотеку", суди не врахували, що позивач звернувся до суду у цій справі не з вимогою про стягнення з відповідача цієї ж суми заборгованості, а саме для звернення стягнення на предмет іпотеки у межах забезпечення відповідачем виконання основного зобов'язання, для чого є необхідним судове рішення (п.8.10);

- застосування кредитором іншого законного засобу для захисту свого порушеного та не поновленого боржником належним чином права не є подвійним стягненням заборгованості (п.8.11);

- з огляду на відсутність доказів виконання боржниками зобов'язань за кредитними договорами, наявність судових рішень про стягнення заборгованості, розстрочених у зв'язку з неможливістю їх негайного виконання, висновок господарських судів попередніх інстанцій про відсутність підстав для задоволення позову іпотекодержателя про звернення стягнення на предмет іпотеки є неправильним та таким, що зроблений без урахування фактичних обставин справи та положень чинного законодавства (п.8.12).

Зазначена правова позиція відображена також у постанові Верховного Суду від 05.12.2018р. в аналогічній справі №903/13/17.

Позивач просить звернути стягнення на предмет іпотеки, що належить ТОВ Завод Галичина для задоволення вимог за кpедитними договорами №1-0020/13/30-KL від 29.03.2013р. та №1-0021/13/30-KL від 29.03.2013р. в сумі 42042325,07 доларів США, що в гривневому еквіваленті, згідно курсу НБУ станом на 12.12.2016р. становить ,51 грн.

Згідно Висновку експерта №1076, складеного 21.03.2018р. за результатами проведення судової оціночно-будівельної експертизи по господарській справі №903/17/17, здійсненої Львівським науково-дослідним інститутом судових експертиз, ринкова вартість автозаправної станції №7, розташованої за адресою: Львівська область, Яворівський район, с/рада Рясне-Руське, АЗС, дорога Львів-Яворів, км 9+100 м. (ліворуч), а саме: АЗС (літ. А-1) загальною площею 108,8 кв.м.; матеріали стін цегла, навіс Б, станом на дату проведення експертизи становить 9299316грн.

Відповідно до Висновку експерта №1077 судової товарознавчої експертизи по господарській справі №903/17/17, проведеної Львівським науково-дослідним інститутом судових експертиз, складеним 08.01.2019р., ринкова вартість рухомого майна (основні засоби - обладнання), що є невід'ємною складовою частиною (приналежністю) вказаного нерухомого майна, пов'язане з ним спільним призначенням та використовується для його обслуговування, розташованого за адресою: Львівська область, Яворівський район, с/рада Рясне-Руське, АЗС, дорога Львів-Яворів, км 9+100 м (ліворуч) складає 371900,24грн.

Загальна сума ринкової вартості нерухомого та рухомого майна, згідно іпотечного договору №1-0216/13/23-ІР від 05.06.2013р., за результатами проведених експертиз, становить 9671216,24грн.

Отже, відповідач (іпотекодавець) має відповідати за невиконання третіми особами (позичальниками) умов кредитних договорів виключно в межах вартості предмету іпротеки, яка є значно меншою від суми боргу за кредитними договорами.

З огляду на зазначене та враховуючи те, що на день розгляду спору заборгованість за рішеннями суду у справах №918/1930/14 та №918/1959/14 не погашена, зобовязання за кредитними договорами позичальниками не виконані в повному обсязі, позов про звернення стягнення на предмет іпотеки, що належить ТОВ Завод Галичина для задоволення вимог за кpедитними договорами №1-0020/13/30-KL від 29.03.2013р. та №1-0021/13/30-KL від 29.03.2013р. є підставним та обгрунтованим.

Як вбачається з пояснень та доказів, наданих ТОВ "Золотий екватор", станом на 01.01.2019р. на виконання затвердженого графіку розстрочки виконання рішення Господарського суду Рівненської області від 06.10.2015р. у справі №918/1930/14, останнім сплачено грошові кошти на загальну суму 50840251,03грн. Залишок коштів, що підлягає сплаті на користь ПАТ "Банк Форум" складає 464476341,70грн. та буде сплачено до серпня 2021р.

МПП "Імпекс" у поясненнях також вказує, що станом на 01.01.2019р. згідно графіку розстрочки виконання рішення Господарського суду Рівненської області від 09.10.2015р. у справі №918/1959/14 сплачено грошових коштів на загальну суму 12420000грн. Залишок коштів, що підлягає перерахунку на користь ПАТ "Банк Форум" буде сплачено до лютого 2022р. та складає 145354656,79грн.

Сплата заборгованості ТОВ "Золотий екватор" та МПП "Імпекс" по кредитних договорах та на виконання рішень суду про розстрочку підтверджується платіжними дорученнями, копії яких містяться в матеріалах справи. В платіжних дорученнях про оплату в графі "призначення платежу" зазначено: на виконання рішень суду, постанови суду, погашення заборгованості за кридитними договорами.

Водночас, відповідно до Довідки ПАТ "Банк Форум" про суми коштів, що надійшли в рахунок погашення заборгованості за кредитними договорами (вх.№01-57/602/19 від 16.01.2019р.) з дати подання позовної заяви до суду ТОВ "Золотий Екватор" в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №1-0020/13/30-KL від 29.03.2013р. сплачено 1327053,55 дол. США; МПП "ВК Імпекс" в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №1-0021/13/30-KL від 29.03.2013р. сплачено 311631,36 дол. США.

Проте, позивачем не надано суду доказів оплати та розрахунку таких проплат третіми особами. А тому суд приймає до уваги суму здійсних платежів третіми особами, що підтверджується платіжними дорученнями, копії яких містяться в матеріалах справи.

Судом встановлено, що на день розгляду спору, позичальником ТОВ "Золотий Екватор" сплачено грошові кошти на загальну суму 50840251,03грн., МПП "ВК Імпекс" - 12420000грн., всього сплачено коштів на суму 63260251,03грн.

Пунктами 4.3 кредитних договорів №1-0020/13/30-KL та №1-0021/13/30-KL зі змінами та доповненнями встановлено, що погашення вимог кредитора за цими договорами, незалежно від призначення платежу, визначеного ОСОБА_7 у відповідному розрахунковому документі, здійснюється в наступній черговості: прострочені проценти, прострочені комісії, прострочена заборгованість за кредитом, строкові проценти, строкові комісії, строкова заборгованість за кредитом, неустойка (штраф, пеня), інші вимоги кредитора (відшкодування завданих збитків, тощо). При надходженні до Кредитора коштів в якості погашення кредиту/договірному списанні коштів в якості дострокового погашення кредиту, Кредитор спрямовує такі кошти на погашення заборгованості у відповідності до графіку, встановленого згідно п.1.5 цих договорів, але в черговості згідно п. 4.3 цих договорів.

Отже, суд вважає за необхідне врахувати проплати ТОВ "Золотий Екватор" та МПП "ВК Імпекс" в першу чергу в рахунок погашення простроченої заборгованості за нарахованими процентами, в другу - в рахунок погашення заборгованості по поверненню кредитних коштів.

З урахуванням погашення простроченої заборгованості за нарахованими процентами та частково простроченої заборгованості по поверненню кредитних коштів, сума заборгованості по поверненню кредитних коштів становитиме:

- за кредитним договором №1-0020/13/30-KL від 29.03.2013р. - 782388622, 38грн. /810301664,68грн. - (50840251,03грн. - 22927208,73грн)/;

- за кредитним договором №1-0021/13/30-KL від 29.03.2013р. - 242379382, 11грн. /251232416,89грн. - (12420000грн. - 3566965,22грн.)/.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.231 ГПК України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Оскільки, існування предмета спору припинилось після відкриття провадження у справі, провадження у справі в частині звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості на суму 63260251,03грн. (50840251,03грн. + 12420000грн.) необхідно закрити.

Позивачем у даній справі було заявлено звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості в іноземній валюті доларах США.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі ст. 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" кошти є грошима в національній або іноземній валюті чи їх еквівалент; у статтях 47 та 49 цього Закону визначені операції банків із розміщення залучених коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик як кредитні операції, незалежно від виду валюти, яка використовується. Ці кредитні операції здійснюються на підставі банківської ліцензії та письмового дозволу.

Законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом (стаття 192 ЦК України).

Відповідно до статті 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Такий порядок встановлений Декретом Кабінету Міністрів України "Про систему валютного регулювання і валютного контролю" від 19.02.1993 № 15-93 (далі Декрет), статтею 5 якого визначено, що операції з валютними цінностями здійснюються на підставі генеральних та індивідуальних ліцензій НБУ. Операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральна ліцензія) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до пункту 2 статті 5 цього Декрету.

Верховний Суд України в постановах від 04.07.2011 у справі № 3-62гс11 та від 26.12.2011 у справі № 3-141гс11 вказав, що положення чинного законодавства хоч і визначають національну валюту України як єдиний законний платіжний засіб на території України, однак не містять заборони на вираження у договорі грошових зобов'язань в іноземній валюті, визначення грошового еквівалента зобов'язання в іноземній валюті, а також на здійснення перерахунку грошового зобов'язання у випадку зміни НБУ курсу національної валюти України по відношенню до іноземної валюти.

Як роз'яснено у пп. 8.1 п. 8 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань", положення частини другої статті 533 ЦК України та частини другої статті 198 ГК України містять однакові за змістом приписи про необхідність виконання грошового зобов'язання між резидентами України виключно у валюті України (валюта платежу), крім випадків отримання стороною цього зобов'язання відповідної ліцензії НБУ відповідно до вимог Декрету Кабінету Міністрів України від 19.02.1993 № 15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю".

У п. 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 № 14 "Про судове рішення у цивільній справі", роз'яснено, що у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим НБУ на день ухвалення рішення. Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті з правовідносин, які виникли при здійсненні валютних операцій, у випадках і в порядку, встановлених законом (частина друга статті 192 ЦК України, частина третя статті 533 ЦК України; Декрет Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю").

У постанові від 10.02.2016 у справі № 6-1680цс15 Верховний Суд України виклав правову позицію про те, що якщо в кредитному договорі виконання зобов'язання визначено у вигляді грошового еквіваленту в іноземній валюті (стаття 533 ЦК України), то за наявності хоча б в однієї зі сторін зобов'язання (у банку-отримувача або в ініціатора платежу) індивідуальної або генеральної ліцензії на використання іноземної валюти на території України (стаття 5 Декрету), суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті.

У зв'язку з наведеним вище слід дійти висновку про те, що не суперечить чинному законодавству України стягнення заборгованості за кредитним договором в іноземній валюті, якщо саме вона надавалась за договором і позивач просить стягнути суму у валюті. Разом зі стягненням заборгованості в іноземній валюті суд має право стягнути й проценти за кредитним договором в іноземній валюті, оскільки такий процент є не фінансовою санкцією, а платою за користування грошима.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 16.09.2015 у справі № 6-190цс15.

Отже, у разі пред'явлення банком позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті, суд має у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим НБУ на день ухвалення рішення.

Для розрахунку суми заборгованості при ухваленні рішення, судом прийнятий офіційний курс гривні НБУ щодо іноземних валют станом на 24.01.2019р., а саме: 100 дол. США - 2770,3713грн.

За таких обставин та за результатами здійсненого розрахунку, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають до задоволення частково, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, що належить ТОВ "Завод Галичина, переданий іпотекодержателю - ПАТ "Банк Форум" згідно іпотечного договору №1-0216/13/23-ІР від 05.06.2013р., укладеного між ПАТ "Банк Форум" та ТОВ Завод Галичина, посвідченого приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області ОСОБА_5 та зареєстрованого в реєстрі за №1668 для задоволення вимог ПАТ "Банк Форум" в рахунок погашення заборгованості за кpедитним договором №1-0020/13/30-KL від 29.03.2013р., укладеним між ПАТ "Банк Форум" та ТОВ "Золотий Екватор" та кpедитним договором №1-0021/13/30-KL від 29.03.2013р., укладеним між ПАТ "Банк Форум" та МПП "ВК Імпекс" в сумі 36995234,82 дол. США, що еквівалентно НОМЕР_1 грн. 49 коп., яка складається з:

- простроченої заборгованості по поверненню кредитних коштів за кредитним договором №1-0020/13/30-KL від 29.03.2013р. в розмірі 28245076,62 дол. США (двадцять вісім мільйонів двісті сорок пять тисяч сімдесят шість доларів США шістдесят два центи), що еквівалентно 782388622 грн. 38 коп. (сімсот вісімдесят два мільйони триста вісімдесят вісім тисяч шістсот двадцять дві гривні 38 коп.);

- простроченої заборгованості по поверненню кредитних коштів за кредитним договором №1-0021/13/30-KL від 29.03.2013р., в розмірі 8750158,20 дол. США (вісім мільйонів сімсот пятдесят тисяч сто пятдесят вісім доларів США двадцять центів), що еквівалентно 242379382 грн. 11 коп. (двісті сорок два мільйони триста сімдесят девять тисяч триста вісімдесят дві гривні 11 коп.).

Згідно ч. 1 ст. 41 Закону України "Про іпотеку" реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", з дотриманням вимог цього Закону.

У відповідності до ч. 1 ст. 39 Закону України "Про іпотеку" у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються, зокрема, початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Водночас, при винесенні рішення про задоволення позову щодо звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів, суд може не зазначати початкову ціну предмета іпотеки, вказавши, що остання визначається на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії проведення виконавчих дій. У випадку, якщо суд вирішить зазначити таку початкову ціну, чинне законодавство не вимагає проведення судової експертизи майна. При цьому, у разі непогодження іпотекодавця із визначеною судом початковою ціною предмета іпотеки (якщо така була зазначена), він має право заявляти клопотання про визначення вартості іпотечного майна на етапі проведення виконавчих дій.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 21 березня 2018 року у справі № 235/3619/15-ц.

Враховуючи, що висновок експертизи №1076 щодо ринкової вартості автозаправної станції №7, розташованої за адресою: Львівська обл., Яворівський р-н, с/рада Рясне-Руське, складений Львівським НДІСЕ ще 21.03.2018р., суд вважає за необхідне встановити спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом його продажу на прилюдних торгах із визначенням вартості майна у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Твердження ТОВ «Завод Галичина», ТОВ «Золотий Екватор» та МПП «ВК Імпекс» про безпідставність позовних вимог спростовуються висновками ОСОБА_6 Верховного Суду у постанові від 18.09.2018р. у справі № 921/107/15-г/16 та у постанові Верховного Суду від 05.12.2018р. по справі №903/13/17.

Наявність судових рішень про стягнення з боржників на користь кредитора заборгованості за кредитними договороми та про розстрочку виконання рішень суду у справах №918/1959/14 та №918/1930/14, не є підставою для припинення грошового зобов'язання боржників і припинення іпотеки та не позбавляє кредитора права задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у спосіб, передбачений законодавством. Застосування кредитором іншого законного засобу для захисту свого порушеного та не поновленого боржником належним чином права не є подвійним стягненням заборгованості.

Розстрочення виконання судового рішення є процесуальними діями, які стосуються порядку виконання судового рішення і не змінюють умов цивільно-правових зобовязань, що існують між учасниками спірних правовідносин. Наявність розстрочки чи відстрочки виконання рішення не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобовязання у строки, визначені у договорі.

Також, відповідач посилається на постанову ОСОБА_6 Верховного Суду від 31.10.2018 у справі №202/4494/16-ц та постанову Верховного Суду від 21.12.2018р. у справі №903/1302/14, вказуючи про подібність правовідносин у вказаних та у даній справах. Проте суд з цим не погоджується, оскільки правовідносини у вказаних справах склались на підставі кредитних договорів та договору поруки, тоді як предметом позову у даній справі є звернення стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки, а тому правовідносини не є подібними.

Позивач звернувся до суду не з вимогою про стягнення з відповідача суми заборгованості, яка стягнута в межах справ №918/1959/14 та №918/1930/14, а з вимогою звернення стягнення на предмет іпотеки у межах забезпечення відповідачем виконання основного зобовязання, для чого є необхідним судове рішення.

Отже, заперечення відповідача та третіх осіб є такими, що не спростовують позовних вимог.

Згідно із ч. 2-3 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи положення ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 233, 236-240 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

в и р і ш и в :

1. Позов задовольнити частково.

2. Звернути стягнення на предмет іпотеки, що належить ТОВ "Завод Галичина (), переданий іпотекодержателю - ПАТ "Банк Форум" () згідно іпотечного договору №1-0216/13/23-ІР від 05.06.2013р., укладеного між ПАТ "Банк Форум" та ТОВ Завод Галичина, посвідченого приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області ОСОБА_5 та зареєстрованого в реєстрі за №1668, а саме:

- автозаправну станцію №7, розташовану за адресою: Львівська область, Яворівський район, с/рада Рясне-Руське, АЗС, дорога Львів-Яворів, км 9+100 м. (ліворуч), а саме: АЗС (літ. А-1) загальною площею 108,8 кв.м.; матеріали стін цегла, навіс Б.

- рухоме майно (основні засоби - обладнання), що є невід'ємною складовою частиною (приналежністю) вказаного нерухомого майна, пов'язане з ним спільним призначенням та використовується для його обслуговування, розташоване за адресою: Львівська область, Яворівський район, с/рада Рясне-Руське, АЗС, дорога Львів-Яворів, км 9+100 м (ліворуч), а саме:

колонки паливороздавальні, колонки паливороздавальні, лічильник електричний АСЕ-5000, грозозахист, АГЗП, іміджева Стела, пожежна сигналізація, металоконструкція складу для АЗС, рукав ВТ зливний, рукав ВТ зливний, паливо-роздаточна колонка MZ6065-4 двостороння, паливо-роздаточна колонка MZ, паливо-роздаточна колонка MZ, бюро оператора, водопровід питний 87 м/п, дощова каналізація 96 м/п, електричні мережі, побутова каналізація 28 м/п, резервуар палива, резервуар палива, резервуар палива, резервуар палива, рекламна стела, технологічні колодязі, технологічні колодязі, технологічні колодязі, технологічні колодязі, технологічні трубопроводи, дизель генератор G-15L, дод система контролю 4-х резервуарів, сепаратор з технологічної каналізації, трансформаторна підстанція, мережа живл. ПТК і ПРК, для задоволення вимог ПАТ "Банк Форум" () в рахунок погашення заборгованості за кpедитним договором №1-0020/13/30-KL від 29.03.2013р., укладеним між ПАТ "Банк Форум" та ТОВ "Золотий Екватор" та кpедитним договором №1-0021/13/30-KL від 29.03.2013р., укладеним між ПАТ "Банк Форум" та МПП "ВК Імпекс" в сумі 36995234,82 дол. США (тридцять шість мільйонів девятсот девяносто пять тисяч двісті тридцять чотири долари США вісімдесят два центи), що еквівалентно НОМЕР_1 грн. 49 коп., (один мільярд двадцять чотири мільйони сімсот шістдесят вісім тисяч чотири гривні 49 коп.), яка складається з:

- простроченої заборгованості по поверненню кредитних коштів за кредитним договором №1-0020/13/30-KL від 29.03.2013р. в розмірі 28245076,62 дол. США (двадцять вісім мільйонів двісті сорок пять тисяч сімдесят шість доларів США шістдесят два центи), що еквівалентно 782388622 грн. 38 коп. (сімсот вісімдесят два мільйони триста вісімдесят вісім тисяч шістсот двадцять дві гривні 38 коп.);

- простроченої заборгованості по поверненню кредитних коштів за кредитним договором №1-0021/13/30-KL від 29.03.2013р., в розмірі 8750158,20 дол. США (вісім мільйонів сімсот пятдесят тисяч сто пятдесят вісім доларів США двадцять центів), що еквівалентно 242379382 грн. 11 коп. (двісті сорок два мільйони триста сімдесят девять тисяч триста вісімдесят дві гривні 11 коп.).

3. Встановити спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом його продажу на прилюдних торгах із визначенням вартості майна у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод Галичина () на користь Публічного акціонерного товариства "Банк Форум" () 206700грн. витрат по сплаті судового збору.

5. Закрити провадження у справі в частині звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості на суму 63260251грн. 03коп.

Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення.

Повне рішення складено 04.02.2019р.

Суддя О. Г. Слободян