ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" квітня 2019 р. Справа№ 910/14947/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Верховця А.А.

суддів: Грека Б.М.

Дикунської С.Я.

За участю секретаря судового засідання Берегової Н.М.

та представників сторін:

від ПАТ "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Юніті": Мелькевич А.В. довіреність №б/н від 15.04.19.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві на постанову Господарського суду міста Києва від 19.12.2018

у справі №910/14947/18 (суддя Івченко А.М.)

за заявою Публічного акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Юніті"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Постановою Господарського суду міста Києва від 19.12.2018 у справі №910/14947/18 Публічне акціонерне товариство "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Юніті" визнано банкрутом; відкрито відносно нього ліквідаційну процедуру; ліквідатором призначено арбітражного керуючого Бурцеву І.Ю.; вирішено інші процедурні питання.

Не погоджуючись із зазначеною постановою місцевого господарського суду, ГУ ДФС у м. Києві звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати постанову Господарського суду міста Києва від 19.12.2018 у даній справі та прийняти нове рішення, яким припинити провадження у справі.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.01.2019 (колегією суддів у складі: головуючий суддя - Остапенко О.М., судді: Отрюх Б.В., Грек Б.М.) апеляційну скаргу ГУ ДФС у місті Києві на постанову Господарського суду міста Києва від 19.12.2018 у справі №910/14947/18 залишено без руху (у зв'язку з неподанням документів, які підтверджують відправлення іншим учасникам копії цієї скарги і доданих до неї документів), з визначенням строку для усунення недоліків апеляційної скарги.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.02.2019 колегією суддів у складі: головуючий суддя - Остапенко О.М., судді: Отрюх Б.В., Грек Б.М. апеляційну скаргу ГУ ДФС у місті Києві на постанову Господарського суду міста Києва від 19.12.2018 у справі №910/14947/18 апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві на постанову Господарського суду міста Києва від 19.12.2018 у справі №910/14947/18 повернуто скаржнику на підставі ч. 3 ст. 258 ГПК України.

28.02.2019 ГУ ДФС у м. Києві повторно звернулося до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на постанову Господарського суду міста Києва від 19.12.2018 у справі №910/14947/18, в якій просить скасувати постанову Господарського суду міста Києва від 19.12.2018 у даній справі та прийняти нове рішення, яким припинити провадження у справі.

В обґрунтування доводів викладених в апеляційній скарзі скаржник посилається на те, що оскаржувана постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, без з'ясування всіх обставин справи.

Так апелянт зазначає наступне:

- в матеріалах справи відсутні докази звернення ГУ ДФС у місті Києві з кредиторськими вимогами до боржника на суму 15 895 607,71 грн;

- у боржника відсутні відкриті рахунки в установі банку;

- відсутні докази надання головою ліквідаційної комісії до органів доходів і зборів, Пенсійного фонду України та фондів соціального страхування документів підприємства, у тому числі, первинних документів, регістрів бухгалтерського та податкового обліку, для проведення відповідних перевірок та визначення наявності або відсутності заборгованості зі сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та страхових коштів;

Таким чином скаржник стверджує, що ліквідаційною комісією не було дотримано приписів ст. 111 ЦК України щодо добровільної ліквідації боржника.

Згідно Витягу з протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів від 05.03.2019 апеляційна скарга Головного управління ДФС у м. Києві у справі №910/14947/18 передана на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Верховець А.А., судді Дикунська С.Я., Грек Б.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.03.2019 апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві на постанову Господарського суду міста Києва від 19.12.2018 року у справі №910/14947/18 залишено без руху на підставі ч. 3 ст. 260 ГПК України у зв'язку з її поданням після закінчення строків, встановлених статтею 256 ГПК України та без клопотання про поновлення цих строків.

Після усунення недоліків апеляційної скарги, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.04.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві на постанову Господарського суду міста Києва від 19.12.2018 у справі №910/14947/18; справу призначено до розгляду на 23.04.2019.

22.04.2019 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів від арбітражного керуючого Бурцевої І.Ю. надійшов відзив на апеляційну скаргу ГУ ДФС у місті Києві, згідно якого арбітражний керуючий заперечувала проти доводів апеляційної скарги, просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, постанову Господарського суду міста Києва від 19.12.2018 залишити без змін.

23.04.2019 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів від ГУ ДФС у місті Києві надійшло клопотання відповідно до якого скаржник просить суд розглядати справу без участі представника апелянта за наявними матеріалами справи.

В судовому засіданні 23.04.2019 представник боржника заперечував проти доводів викладених у апеляційній скарзі, просив суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржувану ухвалу без змін.

Відповідно до ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Статтею 271 ГПК України передбачено, що апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон).

В судовому засіданні 23.04.2019, згідно ст. 240 Господарського процесуального кодексу (далі за текстом - ГПК) України, оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши думку представника боржника, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали норм матеріального та процесуального законодавства, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, колегія суддів дійшла висновку, що вимоги апеляційної скарги Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві підлягають задоволенню, а постанова Господарського суду міста Києва від 19.12.2018 - скасуванню з прийняттям нового рішення про закриття провадження у справі про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Юніті" з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, в листопаді 2018 року голова ліквідаційної комісії Публічного акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Юніті" звернувся до суду з заявою про порушення справи про банкрутство у зв'язку з виявленням в ході ліквідаційної процедури кредиторської заборгованості, активи для погашення якої відсутні.

Відповідно до ст. 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", якщо вартості майна боржника - юридичної особи, щодо якого прийнято рішення про ліквідацію, недостатньо для задоволення вимог кредиторів, така юридична особа ліквідується в порядку, передбаченому цим Законом. У разі виявлення зазначених обставин ліквідатор (ліквідаційна комісія) зобов'язаний звернутися до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство такої юридичної особи.

Неможливість боржника задовольнити вимоги кредиторів у повному обсязі під час ліквідації боржника не у зв'язку з процедурою банкрутства є ознаками неоплатності боржника та підставою для ініціювання перед господарським судом процедури банкрутства боржника, що ліквідується власником, згідно зі статтею 95 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Особлива процедура, що передбачена статтею 95 Закону, випливає з процедури добровільної ліквідації юридичної особи, тобто ліквідації юридичної особи за рішенням її учасників (власників) або органу, уповноваженого на це установчими документами.

У зв'язку з цим, необхідними передумовами для звернення із заявою про порушення провадження у справі про банкрутство боржника в порядку статті 95 Закону є дотримання вимог цивільного та господарського законодавства щодо добровільної ліквідації юридичної особи.

Такі передумови полягають у наступному: прийняття рішення власником майна (або органом, уповноваженим управляти майном) боржника про звернення боржника до господарського суду із заявою; проведення аналізу активів боржника у вигляді проведення інвентаризації наявного майна (у тому числі переданого у заставу майна), його належної оцінки та оцінки грошових коштів на рахунках боржника; аналіз пасивів боржника шляхом публікації оголошення згідно з вимогами частин 1, 5, 6 статті 105 Цивільного кодексу України; проведення аналізу активів та пасивів боржника, що є підставою складення проміжного ліквідаційного балансу, який додається до заяви боржника відповідно до пункту 3 статті 11 Закону; повідомлення органу державної податкової служби про ліквідацію підприємства відповідно до частини 7 статті 111 Цивільного кодексу України.

Враховуючи вимоги частин 1, 4, 8 статті 111 Цивільного кодексу України, ліквідаційна комісія (ліквідатор) зобов'язана вжити всіх необхідних заходів щодо стягнення дебіторської заборгованості юридичної особи, що ліквідується, та письмово повідомити кожного з боржників про припинення юридичної особи в установлені цим Кодексом строки; вжити заходів щодо інвентаризації майна юридичної особи, що припиняється, а також майна її філій та представництв, дочірніх підприємств, господарських товариств, а також майна, що підтверджує її корпоративні права в інших юридичних особах, виявити та вжити заходів щодо повернення майна, яке перебуває у третіх осіб; після закінчення строку на пред'явлення вимог кредиторами скласти проміжний ліквідаційний баланс, що включає відомості про склад майна юридичної особи, що ліквідується, перелік пред'явлених кредиторами вимог та результат їх розгляду.

Дотримання зазначених вимог та сукупність вказаних дій із доданням відповідних доказів їх проведення є підставою для звернення ліквідатора (ліквідаційної комісії) із заявою про порушення справи про банкрутство в порядку статті 95 Закону, а докази на підтвердження всіх цих передумов для порушення провадження у справі в порядку даної статті подаються саме на момент звернення боржника із відповідною заявою.

Судом встановлено, що Публічне акціонерне товариство "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Юніті" зареєстроване як юридична особа 12.11.2012 про що у Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесені відомості за №1 018315; перебуває на обліку ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві; місцезнаходження підприємства станом на час розгляду справи є: 03680, м. Київ, вул. Фізкультури, 28-Д.

22.04.2016 єдиним учасником боржника - ПАТ «Юніті» було прийнято рішення №3 про ліквідацію юридичної особи, призначено ліквідаційну комісію, встановлено строк заявлення кредиторами вимог - до 29.06.2016.

Повідомлення про здійснення ліквідаційної процедури ПАТ «Юніті» розміщене головою ліквідаційної комісії в Бюлетені «Відомості Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку» №83 від 29.04.2016.

Після публікації оголошення про припинення підприємницької діяльності ліквідаційною комісією було встановлено, що загальна сума кредиторської заборгованості боржника складає 15 895 607,71 грн (пеня за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, виявлена в ході проведення ГУ ДФС у м. Києві документальної позапланової виїзної перевірки здійсненої у зв'язку з прийняттям рішення про припинення юридичної особи) та 274,25 (заборгованість по договору з дипозитарієм).

Відповідно до матеріалів справи, дебіторська заборгованість у ПАТ "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Юніті" відсутня.

Судом встановлено, що боржник не є засновником/учасником інших господарських товариств, не створювало дочірні підприємства.

Частиною 3 статті 111 ЦК України передбачено, що під час проведення заходів щодо ліквідації юридичної особи до завершення строку пред'явлення вимог кредиторів ліквідаційна комісія (ліквідатор) закриває рахунки, відкриті у фінансових установах, крім рахунка, який використовується для розрахунків з кредиторами під час ліквідації юридичної особи.

Так, в матеріалах справи наявні докази звернення голови ліквідаційної комісії ПАТ "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Юніті" до фіскальної служби для отримання інформації про відкриті рахунки в установах банків.

За даними ГУ ДФС у м. Києві (лист від 18.09.2018 №65625/10/26-15-08-01-22) у ПАТ «Юніті» наявний відкритий рахунок у цінних паперах у АТ «ОТП БАНК» номер рахунку 300137-UA (а.с. 113,т.1). інших рахунків товариство не має.

Разом з тим слід зауважити, що рахунки у цінних паперах - це рахунки, що ведуться зберігачами для власників цінних паперів та депозитаріями для зберігачів, емітентів та інших депозитаріїв щодо обслуговування операцій з цінними паперами, а відтак не можуть використовуватись для розрахунків з кредиторами під час ліквідації юридичної особи.

Таким чином, головою ліквідаційної комісії не було дотримано вимог частини 3 статті 111 ЦК України, щодо наявності поточного рахунку у ПАТ «Юніті» який мав би використовуватись для проведення ліквідаційної процедури.

Згідно з нормами ч. 4 ст. 111 ЦК України, ліквідаційна комісія (ліквідатор) вживає заходів щодо інвентаризації майна юридичної особи, що припиняється, а також майна її філій та представництв, дочірніх підприємств, господарських товариств, а також майна, що підтверджує її корпоративні права в інших юридичних особах, виявляє та вживає заходів щодо повернення майна, яке перебуває у третіх осіб.

У випадках, установлених законом, ліквідаційна комісія (ліквідатор) забезпечує проведення незалежної оцінки майна юридичної особи, що припиняється.

На підставі наказу №1 від 07.09.2018 на підприємстві проведено інвентаризацію, про що 07.09.2018 складено інвентаризаційні описи №№1,2,3,4,5,6. За результатами інвентаризації надлишків та нестачі не виявлено, майнових активів не виявлено.

Також головою ліквідаційної комісії вживалися заходи щодо розшуку майна боржника шляхом направлення відповідних запитів до реєструючих органів, внаслідок чого була встановлена відсутність у товариства будь - якого майна.

Даний факт підтверджується, зокрема, довідками регіонального сервісного центру МВС України в м. Києві №31/26-17495 від 04.09.2018; регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській області №50-06-4184 від 28.08.2018; Виконавчого органу Київської міської ради департаменту міського благоустрою №064-6439 від 30.08.2018, тощо.

Крім того факт відсутності зареєстрованого за ПАТ "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Юніті" нерухомого майна підтверджується також Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, сформованою 06.09.2018 за №136762586.

Частиною 7 статті 111 ЦК України передбачено, що для проведення перевірок та визначення наявності або відсутності заборгованості із сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових коштів до Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування ліквідаційна комісія (ліквідатор) забезпечує своєчасне надання органам доходів і зборів та Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування документів юридичної особи (її філій, представництв), у тому числі первинних документів, регістрів бухгалтерського та податкового обліку.

До моменту затвердження ліквідаційного балансу ліквідаційна комісія (ліквідатор) складає та подає органам доходів і зборів, Пенсійного фонду України та фондів соціального страхування звітність за останній звітний період.

Відповідно до змісту наявного в матеріалах справи Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 24.09.2018, боржник - ПАТ "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Юніті" не підлягає постановці на облік в Пенсійному фонді України у зв'язку з прийняттям Закону України від 04.07.2013 року №406-VII „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з проведенням адміністративної реформи". Зазначене свідчить про відсутність обов`язку у боржника подання до фонду визначених законодавством документів.

В свою чергу, як було зазначено вище, у зв'язку з ліквідацією підприємства ГУ ДФС у м. Києві з 06.07.2016 по 26.07.2016 було проведено документальну позапланову виїзну перевірку ПАТ "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Юніті".

Отже, доводи апеляційної скарги стосовно відсутні у матеріалах справи доказів надання головою ліквідаційної комісії до органів доходів і зборів, Пенсійного фонду України та фондів соціального страхування документів підприємства, у тому числі, первинних документів, регістрів бухгалтерського та податкового обліку, для проведення відповідних перевірок та визначення наявності або відсутності заборгованості зі сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та страхових коштів є необґрунтованими.

За змістом ч. 8 ст. 111 ЦК України, ліквідаційна комісія (ліквідатор) після закінчення строку для пред'явлення вимог кредиторами складає проміжний ліквідаційний баланс, що включає відомості про склад майна юридичної особи, що ліквідується, перелік пред'явлених кредиторами вимог та результат їх розгляду.

Проміжний ліквідаційний баланс затверджується учасниками юридичної особи, судом або органом, що прийняв рішення про ліквідацію юридичної особи.

Так, рішенням учасника ПАТ "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Юніті" (№7 від 14.09.2018) був затверджений проміжний ліквідаційний баланс боржника станом на 10.09.2018 (а.с. 121,т.1).

Як вбачається із балансу та розшифровки рядків проміжного ліквідаційного балансу, станом на 10.09.2018 боржник має поточні зобов'язання в сумі 15 895 333,46 грн (кредиторська заборгованість зі сплати податків та зборів) та 274,25 грн (кредиторська заборгованість за товари, роботи, послуги). При цьому, вартість активів товариства становить 0,0 грн.

Враховуючи відсутність майна та коштів у боржника для задоволення вимог кредиторів рішенням учасника ПАТ "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Юніті" від 14.09.2018 було прийнято рішення про звернення до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство на підставі ст. 95 Закону про банкрутство.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.11.2018 відкрито провадження у справі про банкрутство ПАТ "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Юніті"; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів відповідно до ст. 19 Закону про банкрутство; вирішено інші процедурні питання.

Постановою Господарського суду міста Києва від 19.12.2018, серед іншого, визнано ПАТ "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Юніті" банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Бурцеву І.Ю.

Визнаючи боржника банкрутом, суд першої інстанції виходив з того, що майна боржника недостатньо для погашення наявної кредиторської заборгованості у розмірі 15 895 607,71 грн, а головою ліквідаційної комісії належним чином здійснено заходи досудової процедури ліквідації боржника.

Однак колегія суддів не погоджується з даним висновком місцевого господарського суду, оскільки за наслідками перегляду в апеляційному порядку законності винесення оскаржуваної постанови встановлено наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 95 Закону про банкрутство до боржника, що ліквідується власником застосовується особливий порядок провадження у справі. Головною умовою порушення провадження у справі про банкрутство за цією статтею є стан неоплатності боржника, що встановлюється ліквідатором (ліквідаційною комісією) боржника за наслідками аналізу його пасиву та активу.

При зверненні до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство голова ліквідаційної комісії ПАТ "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Юніті" вказав на наявність кредиторської заборгованості перед ГУ ДФС у м. Києві в сумі 15 895 333,46 грн та перед ПАТ «Національний депозитарій України» у сумі 274,25 грн.

Втім доказів звернення із заявою з кредиторськими вимогами ГУ ДФС у м. Києві та ПАТ «Національний депозитарій України», як під час добровільної ліквідації боржника, так і під час судової процедури банкрутства в порядку ст. 95 Закону про банкрутство, матеріали справи не містять.

Оскільки кредитори наділені саме правом, а не обов'язком звернення до боржника з кредиторськими вимогами (відповідний порядок звернення кредитора у порядку добровільної ліквідації за нормами Цивільного законодавства та під час провадження у справі про банкрутство передбачає таке звернення), встановлені обставини дають підстави дійти висновку про небажання кредиторів отримати повернення своїх коштів, відтак ставлять під сумнів підставність звернення ПАТ "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Юніті" до суду в порядку спрощеного провадження у справі про банкрутство через відсутність волевиявлення кредиторів та недостовірності встановлення пасиву у проміжному ліквідаційному балансі боржника (аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 14.03.2018 року у справі №927/557/17).

Разом з тим, колегія суддів зауважує, що імперативними приписами ч. 4 ст. 11 Закону про банкрутство встановлено додаткову вимогу щодо заяви боржника у разі ініціювання ним провадження у справі про власне банкрутство - обов'язкову наявність у такого заявника майна, достатнього для покриття судових витрат, пов'язаних із здійсненням провадження у справі про банкрутство. У визначенні таких витрат слід враховувати, зокрема, оплату винагороди арбітражному керуючому у мінімальному розмірі не менше ніж за дванадцять місяців його роботи, відшкодування витрат на публікацію оголошень у справі, судового збору, сплаченого кредиторами тощо.

У разі відсутності майна, достатнього для покриття судових витрат, господарський суд повинен повернути заяву боржника про порушення провадження у справі про банкрутство у зв'язку з тим, що заява не відповідає вимогам, зазначеним у Законі.

Зазначеною нормою фактично передбачено обов'язок боржника довести факт наявності у останнього майна, достатнього для покриття судових витрат у справі про банкрутство.

Як було встановлено та вбачається із матеріалів справи, в порушення названих норм, головою ліквідаційної комісії ПАТ "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Юніті" при зверненні до суду із заявою про порушення провадження у даній справі не надано доказів наявності майна, достатнього для покриття судових витрат, пов'язаних із здійсненням провадження у справі про банкрутство.

При цьому, судом першої інстанції було встановлено наявність кредиторської заборгованості ПАТ "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Юніті" в розмірі 15 895 607,71 грн та відсутність будь-яких активів у Боржника. Отже, зазначений обсяг активів (їх відсутність) виключає можливість покриття ПАТ "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Юніті" судових витрат у даній справі про банкрутство.

Відтак, відсутність у боржника майна, достатнього для покриття судових витрат, виключає можливість здійснення судом провадження у справі про його банкрутство в силу імперативних приписів ч. 4 ст. 11 Закону про банкрутство.

Підсумовуючи наведене слід зауважити, що відсутність у боржника майна, достатнього для покриття судових витрат у справі про банкрутство, відсутність відкритого рахунку у фінансових установах, який повинен використовуватись для розрахунків з кредиторами під час ліквідації юридичної особи та відсутність доказів звернення до боржника та до суду визначених боржником кредиторів, виключає можливість здійснення судом провадження у справі про його банкрутство в порядку ст. 95 Закону про банкрутство.

Усі вищезазначені обставини, які свідчать про безпідставність здійснення провадження у даній справі про банкрутство, в порушення вимог ст.ст. 13, 236 ГПК України, не були враховані судом першої інстанції, як під час порушення провадження у даній справі так і під час винесення постанови про визнання боржника банкрутом.

За наведеного Господарський суд міста Києва дійшов помилкового висновку про визнання ПАТ "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Юніті" банкрутом за ст. 95 Закону про банкрутство, оскільки, ліквідаційною комісією ПАТ "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Юніті" не дотримано в повному обсязі вимог цивільного та господарського законодавства щодо добровільної ліквідації юридичної особи, що є порушенням вимог ст. 95 Закону про банкрутство, з огляду на що апеляційна скарга підлягає задоволенню, оскаржувана постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю у зв'язку з безпідставним порушенням.

Згідно з частиною 1 статті 25 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі щодо провадження у справах про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, прийнятих відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Відтак, колегія суддів вважає за необхідне зобов'язати державного реєстратора за адресою місцезнаходження боржника внести до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запис про скасування постанови Господарського суду міста Києва від 19.12.2018 та закриття провадження у справі №910/14947 про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Юніті", у зв'язку з прийняттям даної постанови Північним апеляційним господарським судом.

У зв'язку з тим, що заявник апеляційної скарги не поніс судових витрат при зверненні до апеляційного господарського суду, розподіл таких витрат не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 231, 269, 275, 278, 282 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві на постанову Господарського суду міста Києва від 19.12.2018 у справі №910/14947/18 задовольнити.

2. Постанову Господарського суду міста Києва від 19.12.2018 у справі №910/14947/18 скасувати.

3. Провадження у справі №910/14947/18 про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Юніті" (03680, м. Київ, вул. Фізкультури, буд. 28 Д, ) закрити.

4. Копію постанови надіслати учасникам провадження у справі та державному реєстратору за місцем знаходження боржника.

5. Матеріали справи №910/14947/18 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Cторони мають право оскаржити постанову до Верховного суду в порядку, передбаченому ст.ст. 286-291 ГПК України.

Повний текст постанови складено 25.04.2019.

Головуючий суддя А.А. Верховець

Судді Б.М. Грек

С.Я. Дикунська