АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2019 року м. ОдесаСправа № 923/883/18
Південно-західного апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Аленіна О.Ю.
суддів: Лавриненко Л.В., Філінюка І.Г.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1
на рішення Господарського суду Херсонської області від 14.12.2018
у справі №923/883/18
за позовом Управління поліції охорони в Херсонській області
до ІНФОРМАЦІЯ_1
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Військова прокуратура південного регіону
про стягнення 61946,14 грн.

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2018 року Управління поліції охорони в Херсонській області звернулось до Господарського суду Херсонської області із позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про стягнення з ІНФОРМАЦІЯ_1 на їхню користь суму боргу у розмірі 61 946, 14 грн.
В обґрунтування позовних вимог, Управління поліції охорони в Херсонській області посилається на те, що між Управлінням поліції охорони в Херсонській області та ІНФОРМАЦІЯ_2 було укладено договір №1/136 Хн від 20.02.2018 року, відповідно до якого позивач мав виконати послуги, пов`язані з особистою безпекою у період з 01.01.2018 по 31.12.2018 року, які позивачем сумлінно були виконані, а відповідачем ІНФОРМАЦІЯ_2 не здійснюється своєчасна оплата наданих послуг, чим було порушено двосторонню домовленість про порядок та строки розрахунків за надані послуги. У зв`язку з чим і утворилась відповідна заборгованість у розмірі 61946,14 грн.
Рішенням Господарського суду Херсонської області від 14 грудня 2018 позовні вимоги Управління поліції охорони в Херсонській області задоволені повністю та стягнуто з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Управління поліції охорони в Херсонській області заборгованість за договором № 1/136 Хн про закупівлю послуг за державні кошти від 20.02.2018 року, за період січень-лютий 2018 року у розмірі 61946,14 грн., та судовий збір у розмірі 1762,00 грн.
В мотивах оскаржуваного рішення судом першої інстанції зазначено, що позовні вимоги заявлені правомірно та є обґрунтованими, з огляду на що дійшов висновку про стягнення з відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Управління поліції охорони в Херсонській області заборгованості за договором №1/136 Хн від 20.02.2018 року.
Не погодившись із вказаним судовим рішенням, ІНФОРМАЦІЯ_3 звернувся до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права просить скасувати рішення Господарського суду Херсонської області від 14.12.2018 по справі №923/883/18 повністю.
Звертаючись з апеляційною скаргою апелянт посилається на те, що суд першої інстанції під час винесення оскаржуваного судового рішення не врахував те, що позивачем Управління поліції охорони в Херсонській області до ІНФОРМАЦІЯ_4 не направлялися акти приймання-передачі послуг.
Також, апелянтом в апеляційній скарзі зазначається, що суд першої інстанції не взяв до уваги той факт, що акти приймання-передачі послуг повинні були укладатися між позивачем Управлінням поліції охорони в Херсонській області та відповідачем ІНФОРМАЦІЯ_2 та повинні були направлятися саме йому.
Скаржником в апеляційній скарзі зазначається, що судом першої інстанції безпідставно було зроблено висновок, що відсутність бюджетних призначень на оплату послуг з охорони не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язання.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.02.2019 відкрито апеляційне провадження у справі №923/883/18 за апеляційною скаргою ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Господарського суду Херсонської області від 14.12.2018 та розгляд апеляційної скарги ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Господарського суду Херсонської області від 14.12.2018 вирішено здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
12.03.2019 року на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду від Управління поліції охорони в Херсонській області надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення Господарського суду Херсонської області від 14.12.2018 по справі №923/883/18 залишити без змін, а апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без задоволення.
В обґрунтування відзиву Управління поліції охорони в Херсонській області посилається на те, що подана апеляційна скарга ІНФОРМАЦІЯ_1 не підлягає задоволенню, оскільки мотиви та аргументи, зазначені в даній скарзі щодо скасування рішення Господарського суду Херсонської області від 14.12.2018 по справі №923/883/18 є безпідставними та необґрунтованими та зазначає, що рішення суду першої інстанції постановлено у відповідності до вимог чинного законодавства, вірно застосовано як норми процесуального так і матеріального права, в повному обсязі з`ясовано обставини, що мають значення для правильного вирішення господарського спору, доведено та всебічно обгрунтовано їх в своєму рішенні, надано належну оцінку всім доказам, ґрунтуючись на повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності.
Також, Управлінням поліції охорони в Херсонській області у відзиві зазначається, що судом першої інстанції встановлено та відповідачем не спростовано, що він неодноразово письмово підтверджував наявність заборгованості у вказаній сумі перед позивачем та намір погашення заборгованості, а також факт отримання відповідачем претензії за №2112/43/41/10/01-2018 від 21.05.2018 року та претензії за №2600/43/41/10/01-2018 від 20.06.2018 року з доданими актами наданих послуг та копією листа-гарантії щодо погашення заборгованості.
Крім того, позивачем у відзиві вказується, що твердження відповідача щодо того, що він не отримував на свій розрахунковий рахунок бюджетних коштів для сплати послуг з охорони є такими, що судом не повинні прийматися до уваги, оскільки ні Законами України «Про охоронну діяльність» та «Про Національну поліцію», ні Інструкцією про організацію службової діяльності поліції охорони з питань забезпечення фізичної охорони об`єктів, затвердженої наказом МВС України від 07.07.2017 року №577 не передбачено жодного обмеження щодо надання послуг у разі відсутності коштів на зазначені цілі.
Згідно з ч.13 ст.8 ГПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Статтею 270 ГПК України визначено, що у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.
Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених частиною десятою цієї статті та частиною другою статті 271 цього Кодексу.
Приписами частини 10 статті 270 ГПК України визначено, що апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч.7 ст.252 ГПК України, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.
Згідно з ч.2 ст.270 ГПК України, розгляд справ у суді апеляційної інстанції починається з відкриття першого судового засідання або через п`ятнадцять днів з дня відкриття апеляційного провадження, якщо справа розглядається без повідомлення учасників справи.
Як вбачається з долучених до матеріалів справи рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення, копію вищевказаної ухвали суду від 22.02.2019 позивачем Управлінням поліції охорони в Херсонській області було отримано 28.02.2019, а відповідачем ІНФОРМАЦІЯ_2 було отримано 28.02.2019.
Однак станом на до суду не надійшло клопотань від учасників справи про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. За таких обставин, не вбачаючи підстав для розгляду апеляційної скарги в даній справі у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи з власної ініціативи, колегія суддів дійшла висновку про розгляд апеляційної скарги в порядку спрощеного письмового провадження, в межах встановленого чинним процесуальним законодавством строку, без проведення судового засідання.
В ході апеляційного розгляду даної справи Південно-західним апеляційним господарським судом, у відповідності до п.4 ч.5 ст.13 ГПК України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строку, встановленого ч. 1 ст. 273 ГПК України.
Відповідно до приписів ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції у відповідності до вимог ст.282 ГПК України, зазначає, що встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини даної справи є наступними.
Як вбачається з матеріалів справи, Наказом Міністерства оборони України № 304 від 10.06.2016 року, у редакції змін згідно наказу № 734 від 28.12.2016 року, військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 уповноважено на підписання від імені Міністерства оборони України договорів (додаткових угод) про надання послуг у сфері громадського порядку та громадської безпеки, системи безпеки, відповідно до бюджетних асигнувань за бюджетною підпрограмою КПКВ 2101020/18 «Охорона військових об`єктів», а також здійснення інших дій та правочинів, пов`язаних з їх виконанням (а.с. 176-178).
Матеріали справи свідчать, що відповідачем ІНФОРМАЦІЯ_2 09.02.2018 року оприлюднено оголошення про проведення процедури закупівлі, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 35 Закону України Про публічні закупівлі, шляхом застосування переговорної процедури закупівлі, розміщено повідомлення про намір до 31.12.2018 року, укласти договір щодо проведення охорони будівлі ДК 021:2015:79710000-4 - Охоронні послуги на загальну суму 483959,00 грн. із Управління поліції охорони в Херсонській області (а.с. 119-120,34).
За результатами проведення публічної закупівлі, 20.02.2018 року, між Військовою прокуратурою південного регіону (третя особа, отримувач), ІНФОРМАЦІЯ_2 (відповідач, платник) та Управлінням поліції охорони в Херсонській області (позивач, охорона) було укладено договір № 1/136 ХН про закупівлю послуг за державні кошти (далі Договір) (а.с. 79-88).
За умовами вищезазначеного Договору, відповідно до п.1.1. Договору, охорона зобов`язалась у період з 01.01.2018 року по 31.12.2018 року надати отримувачу послуги, зазначені у п. 1.2. Договору, а платник прийняти і оплатити такі послуги.
Згідно п. 1.2. визначено, що найменування послуг послуги, пов`язані з особистою безпекою (код ДК 021:2015-79710000-4 Охоронні послуги), а саме: послуги з прийняття відокремлених приміщень (будівель), земельних ділянок згідно переліку у дислокації постів по охороні Військова прокуратура Херсонського гарнізону підрозділами УПО Херсонської області (додатки № 1, № 1.1. до даного Договору, які є його невід`ємною частиною) під технічну та озброєну фізичну охорону, здійснення заходів, спрямованих на забезпечення схоронності та цілісності об`єкта отримувача, шляхом відвернення безпосередніх посягань на нього, припинення несанкціонованого отримувачем доступу сторонніх осіб до переданого під охорону майна на об`єкті, його збереження і забезпечення здійснення отримувачем всіх належних йому повноважень щодо об`єкта.
Відповідно до Додатку №1.1. до договору визначено, що кількість послуг 1 (один) стаціонарний пост, з 08:00 до 20:00 годин щоденно, 7 днів на тиждень (додаток № 1 до Договору), спостереження за допомогою ПЦС з 20:00 до 08:00 години, щоденно, 7 днів на тиждень та обслуговування засобів ОПС.
Згідно з п. 1.4. Договору система охорони об`єкта визначається і узгоджується і отримувачем за підсумками обстеження об`єкта, про що сторонами складається акт обстеження об`єкта.
Пунктами 1.7, 1.8. договору визначено, що вид охорони об`єкта обирається отримувачем за погодженням з охороною, виходячи із принципу надійності охоронних послуг та функцій охорони, які покладаються отримувачем на охорону. Охорона об`єкта здійснюється у дні і години, вказані у дислокації.
У п. 3.1. Договору сторони визначили, що його ціна становить 483958,80 грн., згідно розрахунку вартості охорони (додатки № 2 та 2.1. до Договору, які є його невід`ємною частиною).
Відповідно до п. 3.3. Договору вартість охоронних послуг за Договором на кожний окремий місяць розраховується сторонами на підставі дислокації та розрахунку, відповідно до кількості годин, наданих послуг в кожному окремому місяці та їх вартості.
У розділі 4 сторони узгодили порядок здійснення оплати. Так, відповідно до п. 4.1. Договору порядок здійснення оплати по факту надання послуг згідно рахунку та акту виконаних робіт при умові надходження бюджетних коштів на розрахунковий рахунок платника на відповідну мету.
Пунктами 4.2, 4.3. Договору визначено, що до рахунку додається акт виконаних робіт. Розмір рахунка визначається згідно з п. 3.3. Договору.
Згідно з п. 4.4. Договору платник протягом 5 календарних днів від дати отримання акту приймання-передачі послуг розглядає та направляє один примірник підписаного акту охороні.
Підпунктами 6.1.1., 6.1.2 Договору визначено, що платник зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати за надані послуги. Платник зобов`язаний приймати надані послуги згідно з актом приймання-передачі-послуг.
Договір укладено на період з 01.01.2018 року по 31.12.2018 року (п. 5.1., 10.1, 10.2. Договору).
Згідно дислокації об`єкта (додатки № 1 та № 1.1.) (а.с. 89, 90) об`єктом, який передається під охорону є Військова прокуратура Херсонського гарнізону, що розташована за адресою: м. Херсон, пров. Портовий, 1.
У додатку № 1 визначено вид охорони поліція, у робочі, передвихідні, вихідні, передсвяткові, святкові з 08.00 до 20.00.
Згідно додатку № 2 для об`єкта також визначено вид охорони технічна охорона, у робочі, передвихідні, вихідні, передсвяткові, святкові з 20.00 до 08.00.
У додатках № 2, 2.1 Договору Розрахунок (а.с. 91,92) сторони визначили, що середньомісячна вартість фізичної охорони поліція складає 39421,86 грн., а середньомісячна вартість технічної охорони 1015,75 грн. на місяць.
Також, матеріали справи свідчать про те, що 20.02.2018 року, сторонами Договору, підписано Протокол узгодження договірної ціни за здійснення заходів охорони (додаток № 3) (а.с. 93), у якому узгоджено, що вартість охорони кожним працівником поліції охорони складає 107,71 грн.; вартість спостереження одного об`єкта за допомогою ПЦС за одну годину становить 1,80 грн.; вартість обслуговування і умовної установки сигналізації в рік 300,00 грн.
За фактом надання послуг, обумовлених Договором, Управлінням поліції охорони в Херсонській області складено акт прийому-здачі виконаних робіт № 001-064137 за січень-лютий 2018 року за послуги охорони у розмірі 2031,50 грн., та акт прийому-здачі виконаних робіт № 001-068414 за січень-лютий 2018 року за послуги з поліцейської охорони у розмірі 76258,68 грн. (а.с. 96,99). На підставі вказаних актів виставлено рахунки-фактури № 4/1/136Хн на суму 2031,50 грн. та № 4/1/136Хн на суму 76258,68 грн. Загальна сума послуг за січень-лютий 2018 року 78290,18 грн. (а.с. 94, 97).
Проте, з матеріалів справи вбачається, що відповідачем ІНФОРМАЦІЯ_2 акти не були підписані, та за надані, протягом січня-лютого 2018 року, охоронні послуги не розрахувався. У зв`язку із цим, у Відповідача, перед Позивачем, з урахування переплати, здійсненої за попереднім договором про закупівлю послуг за державні кошти № 95Хн від 26.06.2017 року (а.с. 103-118,139,140-141), у розмірі 16344,04 грн., утворилася заборгованість у сумі 61946,14 грн.
Також, матеріали справи свідчать про те, що з метою досудового врегулювання спору, позивач 21.05.2018 року та 20.06.2018 року, звертався до відповідача із претензіями за вих. № 2112/43/41/10/01-2018 та № 2600/43/41/10/01-2018 про сплату заборгованості у вищевказаній сумі (а.с. 100,179,180). До претензії від 20.06.2018 року позивачем повторно надані акти за січень-лютий 2018 року та копія листа-гарантії Відповідача від 28.02.2018 року, у якому останній зобов`язався погасити існуючу заборгованість (а.с. 102).
Проте, з наявного в матеріалах справи листа за вих. № 2748 від 24.07.2018 року (а.с. 101) відповідач повідомив про відсутність підстав для задоволення претензії, із посиланням на відсутність у них договору та не підтвердження позивачем факту надання Херсонському ОВК охоронних послуг.
Проаналізувавши матеріали справи, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду приходить до наступних висновків.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Статтею 173 ГК України передбачено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.
Колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду зазначає, що за своєю правовою природою, укладений між Позивачем, Відповідачем та Третьою особою договір, є договором про надання послуг правовідносини за яким врегульовані главою 63 ЦК України.
Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.
Приписами ст. 903 ЦК України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
За змістом положень статті 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Аналогічні положення міститься й у статтях 525, 526 ЦК.
Згідно зі статтею 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до положень статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
За змістом ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
За таких обставин, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо того, що позивачем доведено обставини, на які він посилається як на підставу для задоволення позовних вимог про стягнення із відповідача 61946,14 грн. боргу за договором № 1/136 ХН.
Доводи апелянта щодо того, що суд першої інстанції не взяв до уваги той факт, що акти приймання-передачі послуг повинні були укладатися між позивачем Управлінням поліції охорони в Херсонській області та відповідачем ІНФОРМАЦІЯ_2 та повинні були направлятися саме йому, колегією суддів апеляційної інстанції до уваги не приймаються, з огляду на наступне.
Так, факт надання позивачем послуг та виконання договірних зобов`язань в частині складення та направлення Відповідачу актів прийому-здачі виконаних робіт та рахунків про сплату послуг підтверджується наступним.
Відповідно до претензії від 20.06.2018, №2600/43/11/10/01-2018 Управління поліції охорони в Херсонській області повідомило Військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 Будника І.Л. про заборгованість за надані послуги охорони у розмірі 61946, 14 грн. за січень-лютий 2018 року, що підтверджується актами (додаток №1).
Тобто, фактично вказана претензія підтверджує той факт, що на адресу Військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 Будника І.Л. направлялися акти надання послуг.
Відповідно до листа ІНФОРМАЦІЯ_1 від 24.07.2018, №2748, який було подано на претензію Управління поліції охорони в Херсонській області від 20.06.2018, №2600/43/11/10/01-2018 вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_3 не заперечує щодо отриманих актів надання послуг за січень-лютий 2018 року.
Крім того, листом ІНФОРМАЦІЯ_1 за вих. № 6/1/143 від 28.02.2018 року у якому останній підтвердив як факт надання Позивачем, протягом січня-лютого 2018 року послуг із охорони за спірним договором, так і факт виникнення заборгованості за вказаний період, що пов`язано із відсутністю бюджетних призначень на вказані цілі (а.с. 102).
Доводи апелянта, якими останній доводить відсутність обов`язку щодо оплати через відсутність бюджетних коштів колегією суддів не приймаються до уваги з огляду на таке.
Згідно з частиною першою статті 96 ЦК юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями, а статтями 525, 526 ЦК і статтею 193 ГК встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною 2 ст. 218 ГК України та ст. 617 ЦК України прямо передбачено, що відсутність у боржника необхідних коштів не вважається обставиною, яка є підставою для звільнення від відповідальності.
Чинним законодавством не передбачена залежність відшкодування оплати вартості послуг охорони приміщень військової прокуратури органами поліції охорони від фактичного фінансування видатків на здійснення заходів із виконання державних програм охорони військових об`єктів відповідно до бюджетних асигнувань за бюджетною підпрограмою «Охорона військових об`єктів».
Разом з тим, згідно з ч. 1 ст. 96 ЦК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями.
Відсутність у боржника необхідних коштів, а також порушення зобов`язань контрагентами правопорушника не вважається обставинами, які є підставою для звільнення боржника від господарсько-правової відповідальності (ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України).
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях від 29.06.2004 у справі "Войтенко проти України" та від 18.10.2005 у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Юліус проти України" вказав, що відсутність відповідних асигнувань у Державному бюджеті не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.
На підставі ч. 2 ст. 617 ЦК України, ч. 2 ст. 218 ГК України та рішення Європейського суду з прав людини у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Юліус проти України" від 18.10.2005 відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках Державного бюджету України на відповідний рік, не виправдовує бездіяльність органу державної влади і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення грошового зобов`язання (постанова від 15.05.2012 у справі №11/446 за позовом ТОВ "Компанія "Тітал" до Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи).
Отже, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду приходить до висновку, що у відповідності до вимог підпункту 6.1.1. пункту 6 Договору, згідно якого платних, тобто апелянт у справі зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати за надані послуги, що в свою чергу ІНФОРМАЦІЯ_2 виконано не було, про що свідчать матеріали справи.
Судова колегія не вбачає будь-яких передбачених ст. ст. 277-279 ГПК України правових підстав для скасування рішення місцевого суду.
Статтею 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду вважає, що оскаржуване рішення Господарського суду Херсонської області від 14.12.2018 по справі №923/883/18 є обґрунтованим та таким, що прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права та приходить до висновку, що підстави для його скасування відсутні.
Зважаючи на те, що апеляційну скаргу залишено без задоволення, витрати по сплаті судового збору за перегляд рішення місцевого господарського суду в апеляційному порядку, у відповідності до ст. 129 ГПК України покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 129, 232, 233, 236, 240, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд
П О С Т А Н О В И В:

Рішення Господарського суду Херсонської області від 14.12.2018 у справі №923/883/18 - залишити без змін.
Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 - залишити без задоволення.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у строки, передбачені статтею 288 ГПК України.
Датою ухвалення та складання повного судового рішення є 23.04.2019.

Головуючий суддя Аленін О.Ю.

Суддя Лавриненко Л.В.

Суддя Філінюк І.Г.