ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" квітня 2019 р. Справа №926/1571/18

м. Львів

Західний апеляційний господарський суд у складі:

головуючого судді - Плотніцького Б.Д.

суддів Кордюк Г.Т.

ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання: Михайлишин С.В.

та представників учасників судового процесу

від позивача (апелянта): не зявився;

від відповідача: не зявився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Капітал, б/н від 19.03.2019 (вх. № ЗАГС 01-05/1189/19 від 27.03.2019),

на ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 11.01.2019, суддя Гурин М.О. (повний текст складено та підписано 14.01.2019),

у справі №926/1571/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Капітал, м.Новодністровськ

до відповідача ОСОБА_2 міської ради, м. Новодністровськ

про визнання права та зобовязання вчинити дії, ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції

У вересні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю Капітал звернулось з позовом до ОСОБА_2 міської ради про зобовязання до укладення договору купівлі-продажу частини каркасної споруди другого модуля виробничого корпусу незавершеної будівництвом панчішно-шкарпеткової фабрики (вісь від 21-ї по 23-ю включно), площею 847,2 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Новодністровськ, м-н Дністер, буд. 1, корп. 3 (далі - приміщення незавершеного будівництва) та визнання права на приватизацію шляхом викупу даного приміщення.

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 19.03.2015 провадження у справі припинено у звязку з укладенням між сторонами мирової угоди. Однак, зобовязання, визначені моровою угодою, виконані не були, а саме: ОСОБА_2 міською радою не було надано згоди на приватизацію ТОВ Капітал шляхом викупу частини незавершеної будівництвом панчішно-шкарпеткової фабрики, що розташована за адресою м. Новодністровськ, 22 квартал м-н Дністер та не було укладено договору купівлі-продажу даного майна.

Водночас, 14 серпня 2015 року між сторонами було укладено новий договір оренди нерухомого майна № 45/15 строком дії до 14.07.2018 року.

Позивач зазначає, що протягом 2015-2017 років між сторонами велися перемовини щодо здійснення приватизації обєкта оренди, з огляду на що рішенням ОСОБА_2 міської ради № 6 від 01.02.2018 затверджено перелік обєктів комунальної власності територіальної громади міста ОСОБА_2, що підлягають приватизації в 2018 році. Пунктом 3 додатку № 1 до вказаного рішення передбачено приватизацію шляхом викупу обєкта: частини каркасної споруди другого модуля виробничого корпусу незавершеної будівництвом панчішно-шкарпеткової фабрики (вісь від 21-ї по 23-ю включно), площею 847,2 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Новодністровськ, м-н Дністер, буд. 1, корп. 3. Згідно рішення ОСОБА_2 міської ради № 6 від 01.02.2018 покупцем обєкта є ТОВ Капітал.

Проте, з моменту прийняття ОСОБА_2 міською радою даного рішення і по даний час договору купівлі-продажу між сторонами укладено не було, тому позивач просив суд зобовязати ОСОБА_2 міську раду укласти з ТОВ Капітал договір купівлі-продажу частини каркасної споруди другого модуля виробничого корпусу незавершеної будівництвом панчішно-шкарпеткової фабрики (вісь від 21-ї по 23-ю включно), площею 847,2 кв.м., що знаходиться за адресою м. Новодністровськ, м-н Дністер, буд. 1, корп. 3 (далі - приміщення незавершеного будівництва) та визнати право на приватизацію шляхом викупу даного приміщення.

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 11.01.2019 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Капітал залишено без розгляду.

Ухвала суду мотивована тим, зокрема, що судом було створено усі умови для реалізації позивачем його процесуальних прав, однак останній не зявився у судове засідання. Враховуючи неповідомлення позивачем про причини неявки у судові засідання та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, а також неможливість вирішення спору в судовому засіданні 11.01.2019 та відсутність строків для відкладення розгляду справи, позовна заява підлягає залишенню без розгляду на підставі імперативної норми частини 4 статті 202 Господарського процесуального кодексу України.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю Капітал подало апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 11.01.2019 скасувати, справу направити для подальшого розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на те, що судом не взято до уваги той факт, що представник позивача повідомляв суд у судовому засіданні 08.01.2019, про те що 11 січня 2019 року буде брати участь в іншому судовому засіданні, відтак може не встигнути на розгляд даної справи. Окрім того, зазначає, що така неявка до суду без своєчасного повідомлення була здійснена вперше і у суду був ще час для відкладення розгляду справи по суті для надання позивачу можливості подати додаткові пояснення на питання, поставлені судом у судовому засіданні 08.01.2019.

Таким чином, апелянт вважає, що суд першої інстанції не перевірив поважність причин неявки представника позивача в судове засідання.

Окрім того, зазначає, що суд, допустивши до участі у справі представником відповідача приватного юриста, порушив процесуальні норми закону щодо принципу рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом та принципу змагальності, оскільки відповідно до п.п. 11 п . 16-1 Перехідних положень Конституції України представництво виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року; а у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року.

Таким чином, представництво органів державної влади та органів місцевого самоврядування в судах виключно прокурорами або адвокатами здійснюється лише з 1 січня 2020 року.

Заперечення інших учасників справи

Відповідач відзиву на апеляційну скаргу не подав.

Стислий виклад встановлених судом першої інстанції та неоспорених обставин, а також обставин, встановлених судом апеляційної інстанції, і визначених відповідно до них правовідносин

Товариство з обмеженою відповідальністю Капітал звернулось з позовом до ОСОБА_2 міської ради про зобовязання до укладення договору купівлі-продажу частини каркасної споруди другого модуля виробничого корпусу незавершеної будівництвом панчішно-шкарпеткової фабрики (вісь від 21-ї по 23-ю включно), площею 847,2 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Новодністровськ, м-н Дністер, буд. 1, корп. 3 (далі - приміщення незавершеного будівництва) та визнання права на приватизацію шляхом викупу даного приміщення.

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 26.09.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 16.10.2018.

Підготовчі засідання неодноразово відкладались з підстав, викладених у відповідних ухвалах суду.

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 17.12.2018 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 08.01. 2019.

Зокрема, у вказаній ухвалі суду зазначено, що враховуючи те, що судом остаточно з'ясовано предмет спору та характер спірних правовідносин, позовні вимоги та склад учасників судового процесу; визначено обставини справи, які підлягають встановленню, та зібрано відповідні докази; вчинено усі дії з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті, суд дійшов висновку про закриття підготовчого провадження у справі та призначення справи до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні 08.01.2019 оголошено перерву до 11.01.2019 з підстав, викладених у відповідній ухвалі суду.

У судове засідання, призначене для розгляду справи по суті на 11.01.2019, позивач участі уповноваженого представника не забезпечив, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав.

Відтак, місцевий господарський суд, зважаючи на неповідомлення позивачем причин неявки у судове засідання, відсутність заяви про розгляд справи за відсутності його представника, дійшов висновку про те, що позовна заява підлягає залишенню без розгляду на підставі норми частини 4 статті 202 Господарського процесуального кодексу України.

Апеляційний господарський суд не погоджується з такими висновками місцевого господарського суду з огляду на наступне.

Мотиви та норми права, якими керується суд апеляційної інстанції

Відповідно до частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно зі статтею 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суд здійснює правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною першою статті 8 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Разом з тим, порядок звернення до господарського суду, а також здійснення судового провадження у справі регламентовано відповідним процесуальним законом - Господарським процесуальним кодексом України.

Відповідно до частин першої - четвертої статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з пунктом 2 частини першої та пунктом 3 частини другої статті 42 ГПК України учасники справи мають право, зокрема, брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом, і в той же час, учасники справи зобов'язані з'явитися за викликом суду в судове засідання, якщо їх явка визнана обов'язковою.

Відповідно до частини першої статті 120 ГПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов'язковою.

Разом з тим, у жодній з ухвал у цій справі судом не визнавалась обов`язковою участь учасників судового провадження у справі (як позивача, так і відповідача) в судових засіданнях.

Більше того, ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 17.12.2018 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Згідно з частиною 2 статті 182 Господарського процесуального кодексу України, у підготовчому засіданні суд, зокрема, з'ясовує, чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові і відзиві, а також докази, витребувані судом чи причини їх неподання; вирішує питання про проведення огляду письмових, речових і електронних доказів у місці їх знаходження; вирішує питання про витребування додаткових доказів та визначає строки їх подання, вирішує питання про забезпечення доказів, якщо ці питання не були вирішені раніше (п.7 ч.2 ст.182); вирішує заяви та клопотання учасників справи (п.10 ч.2 ст.182); встановлює строки для подання відповіді на відзив та заперечення (п.12 ч.2 ст.182); встановлює порядок з'ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та порядок дослідження доказів, якими вони обґрунтовуються під час розгляду справи по суті, про що зазначається в протоколі судового засідання (п.15 ч.2 ст.182); призначає справу до розгляду по суті, визначає дату, час і місце проведення судового засідання (декількох судових засідань - у разі складності справи) для розгляду справи по суті (п.18 ч.2 ст.182).

Згідно приписів статті 185 Господарського процесуального кодексу України у підготовчому засіданні суд постановляє ухвалу (ухвали) про процесуальні дії, що необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті. За результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про: 1) залишення позовної заяви без розгляду; 2) закриття провадження у справі; 3) закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Отже, ухвалою від 17.12.2018 суд першої інстанції, закриваючи підготовче провадження та призначаючи справу до розгляду по суті, без висновку про наявність підстав для залишення позову без розгляду та без встановлення додаткових вимог до сторін, визнав за можливе призначити справу до розгляду по суті, що свідчить про достатність матеріалів для її розгляду по суті.

Статтею 194 ГПК України регламентовано, що завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору, або позивач (його представник) не зявився у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його незявлення не перешкоджає вирішенню спору.

У даному випадку, місцевий господарський суд, приймаючи оскаржувану ухвалу, не обґрунтував, яким чином незявлення позивача в судове засідання перешкоджає вирішенню спору по суті за наявними у матеріалах справи доказами, не вказав, які вимоги суду не були виконані позивачем та не зясував причини їх невиконання і не обгрунтував чому неможливо розглянути спір за наявними в матеріалах справи доказами.

Положеннями частин 1, 2 статті 202 Господарського процесуального кодексу України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Колегія суддів зазначає, що наведені положення статтей 202, 226 ГПК України не пов'язують залишення позовної заяви без розгляду з необхідністю надання судом оцінки можливості вирішення спору за відсутності представника позивача, який не з'явився на виклик суду, не повідомив про причини неявки, був належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду. Наведене, однак, не стосується випадків, коли позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності і його нез'явлення не перешкоджає вирішенню спору. Тобто, оцінка можливості вирішення спору по суті за відсутності представника позивача має обов'язково надаватись судом у разі, якщо позивач не з'явився на виклик суду, однак звернувся з заявою про розгляд цієї справи за його відсутності.

Разом з тим, колегія суддів наголошує, що судом першої інстанції явка позивача в судове засідання обов`язковою не визнавалась.

Висновки суду

Таким чином, залишення позову без розгляду на підставі пункту 4 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України можливе за умови, якщо суд позбавлений можливості вирішити спір по суті з вини позивача, який не подав без поважних причин витребувані згідно з ухвалами суду докази, необхідні для вирішення спору, або його представник не з'явився на виклик у засідання господарського суду чи не повідомив про причини неявки і його нез'явлення перешкоджає вирішенню спору. Тобто, йде мова про ігнорування позивачем своїх процесуальних обов'язків і вимог суду, що унеможливлює розгляд господарським судом і вирішення спору по суті заявлених позовних вимог.

Таким чином, вирішуючи питання про залишення позову без розгляду на підставі п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України, при виконанні позивачем всіх вимог суду та наявності в матеріалах справи достатніх доказів для вирішення спору по суті, господарський суд зобов`язаний був мотивувати ухвалу суду, яким чином неявка представника позивача перешкоджає вирішенню спору та у чому полягають перешкоди для розгляду та вирішення спору по суті заявлених позовних вимог за відсутності представника позивача, за наявними у справі доказами.

Колегія суддів констатує, що судом першої інстанції в оспорюваній ухвалі суду не наведено мотивів неможливості розгляду справи за наявними у ній матеріалами та мотивів, за якими неявка представника позивача перешкоджає розгляду справи по суті, враховуючи, що стадія підготовчого провадження була завершена ухвалою суду від 17.12.2018 та суд перейшов до стадії розгляду справи по суті.

Доводи скаржника про те, що суд, допустивши представником відповідача приватного юриста, порушив процесуальні норми щодо принципу рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом та принципу змагальності, є безпідставними, оскільки як убачається із положень ч. 1 ст. 60 ГПК України, повноваження представників юридичних осіб та фізичних осіб підприємців у господарському процесі мають бути підтверджені довіреністю зазначених осіб (довірителями).

Відповідно до правового висновку об'єднаної палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 12.10.2018 у справі № 908/1101/17, особа, яка здійснює представництво за довіреністю, в якій зазначено, що вона видана фізичній особі/ громадянину, повинна мати статус адвоката, та отримати свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа Серявін проти України, § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвеція) зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського Суду з прав людини у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03, від 28.10.2010 року).

Таким чином, суд вважає, що на інші доводи та аргументи апелянта не слід давати детальної відповіді, з урахуванням мотивів, за яких суд прийшов до висновку про наявність підстав для залишення позову буз розгляду.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що оскаржувана ухвала місцевого господарського суду є такою, що не відповідає нормам процесуального законодавства, в зв'язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала місцевого господарського суду - скасуванню з направленням справи на розгляд Господарського суду Чернівецької області.

Судові витрати

У зв'язку зі скасуванням ухвали місцевого господарського суду з передачею справи на розгляд суду першої інстанції, розподіл сум судового збору повинен бути здійснений судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи, згідно із загальними правилами статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 86, 240, 269, 275, 280, 281, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Капітал - задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 11.01.2019 у справі №926/1571/18 - скасувати.

Справу № 926/1571/18 направити до Господарського суду Чернівецької області для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Порядок та строки оскарження постанов апеляційного господарського суду до суду касаційної інстанції визначені ст. ст. 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано 26.04.2019

Головуючий суддя Б.Д. Плотніцький

Судді Г.Т. Кордюк

ОСОБА_1