ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2019 року м. ОдесаСправа № 916/73/19
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Принцевської Н.М.;

суддів: Разюк Г.П., Савицького Я.Ф.;

(Південно-західний апеляційний господарський суд, м.Одеса, проспект Шевченка, 29)

Секретар судового засідання: Соловйова Д.В.;

Представники сторін в судове засідання не зявились;

розглянувши апеляційну скаргу Приватного підприємства Артек-Союз

на ухвалу Господарського суду Одеської області від 18.02.2019 року

по справі №916/73/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Латоріца-Темп

до Приватного підприємства Артек-Союз

про стягнення 16 632 862, 45 грн., -

(суддя першої інстанції Демешин О.А., дата та місце прийняття ухвали:18.02.2019, Господарський суд Одеської області, м.Одеса, проспект Шевченка, 29)

Ухвалою Господарського суду Одеської області (суддя Демешин О.А.) задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю „Латоріца-Темп (далі ТОВ «Латоріца-Темп») про забезпечення позову по справі № 916/73/19, в якості забезпечення позову по справі № 916/73/19 накладено арешт на грошові кошти у розмірі в сумі 2 038 543,78 грн., які наявні на всіх банківських рахунках приватного підприємства "Артек-Союз" (далі ПП «Артек-Союз»).

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, ПП «Артек-Союз» звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на ухвалу Господарського суду Одеської області від 18.02.2019, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та прийняти нову, якою у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

Апелянт зазначає, що на час розгляду заяви про забезпечення позову рахунки відповідача вже були арештовані на суму 13 416 530,21 грн., однак суд проігнорував цю обставину та безпідставно арештував кошти ПП «Артек-Союз».

Крім того, на думку заявника апеляційної скарги, в обґрунтування заяви суд погодився лише з власними підозрами позивача і не навів належних та достатніх доказів, які б свідчили про потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення.

ПП «Артек-Союз» вважає, що судом першої інстанції не наведене обґрунтування наявності фактичних обставин, з якими повязується застосування певного заходу до забезпечення позову, подані докази не відповідають фактичним обставинам, належно не обґрунтовано підстави вжиття заходів до забезпечення позову, а також не обґрунтовано доводи щодо необхідності застосування саме визначеного заявником заходу забезпечення позову.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.03.2019 відкрито апеляційне провадження по справі №916/73/19 за апеляційною скаргою ПП Артек-Союз на ухвалу Господарського суду Одеської області від 18.02.2019 про вжиття заходу забезпечення позову по справі №916/73/19.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 21.03.2019 розгляд справи №916/73/19 за апеляційною скаргою ПП Артек-Союз на ухвалу Господарського суду Одеської області від 18.02.2019 про вжиття заходу забезпечення позову по справі №916/73/19 призначено в судовому засіданні на 15.04.2019.

Позивач не скористався своїм правом згідно ч.1 ст.263 Господарського процесуального кодексу України та не надав суду відзив на апеляційну скаргу, що згідно з ч.3 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України не перешкоджає перегляду оскаржуваної ухвали суду першої інстанції.

15.04.2018 до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшло клопотання про перенесення розгляду апеляційної скарги, у звязку із знаходженням директора ПП «Артек-Союз» на стаціонарному лікуванні та неможливістю на цей час укласти договір правової допомоги з іншим адвокатом.

В судове засідання 15.04.2019 представник позивача не зявився, не повідомивши суд завчасно про причини неявки, про дату, час та місце проведення судового засідання по справі повідомлений належним чином.

Відповідно до положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "ОСОБА_1 проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об'єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010, "Смірнова проти України" від 08.11.2005, "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006, "Літоселітіс проти Греції" від 05.02.2004 та інші).

Відповідно до ч. 2 ст. 273 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції розглядається протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

Враховуючи викладене, з огляду на те, що явка представників сторін судом обов'язковою не визнавалась, колегія суддів апеляційного господарського суду з урахуванням ст. 120, ст. 202, ст. 270, ч. 2 ст. 273 Господарського процесуального кодексу України відмовляє у задоволенні клопотання ПП «Артек-Союз» про перенесення розгляду справи та вважає за можливе розглянути справу за відсутністю представників сторін за наявними в ній матеріалами.

За нормами ч.1 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Частиною 4 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали суду, встановила наступне.

27.12.2018 ТОВ „Латоріца-Темп подано заяву (вх. ГСОО №4-56/18) в порядку ст. ст.136-138 Господарського процесуального кодексу України, згідно якої заявник просив суд, до набрання законної сили рішенням суду, накласти арешт на грошові кошти у розмірі ціни позову в сумі 16 632 862,45 грн., які наявні на всіх банківських рахунках ПП „Артек-Союз, згідно до зазначених реквізитів рахунків, а також на рахунках в інших банківських та фінансових установах, в тому числі, що знаходяться на рахунках відокремлених підрозділів (філій) ПП „Артек-Союз, які будуть виявлені під час виконання ухвали суду.

Зокрема, в обґрунтування поданої заяви заявник посилався на те, що наразі за ПП „Артек-Союз рахується заборгованість за договором поставки №1 від 01.01.2016 та від 01.01.2018, яка з урахуванням суми пені, 3% річних та інфляційних складає 16632862,45 грн. та яку боржник не погашає впродовж одного року, при цьому вимога про сплату зазначеної заборгованості у строк до 01.10.2018 року була залишена боржником без задоволення, а акти звірки взаєморозрахунків без підписання.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 28.12.2018 по справі №916/2933/18 зазначену заяву ТОВ „Латоріца-Темп судом було задоволено частково та накладено арешт на грошові кошти ПП „Артек-Союз в розмірі ціни майбутнього позову 16632862,45 грн., які знаходяться на рахунках у банках та в інших фінансових установах.

17.01.2019 року до суду від ПП „Артек-Союз надійшла заява (вх. ГСОО №2-230/19), згідно якої заявник просить суд в порядку ст. 145 Господарського процесуального кодексу України скасувати ухвалу суду від 28.12.2018 про накладення арешту на грошові кошти, наявні на всіх рахунках ПП „Артек-Союз на суму 16 632 862,45 грн.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 21.01.2019 по справі №916/2933/18 частково скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Господарського суду Одеської області від 28.12.2018 року по справі №916/2933/18, а саме: скасовано арешт накладений на грошові кошти ПП Артек-Союз в розмірі 3 216 332,24 грн., які знаходяться на рахунках у банках та в інших фінансових установах.

Мотивуючи оскаржувану ухвалу, місцевий господарський суд зазначив, що судом було забезпечено майбутній позов ТОВ Латоріца-Темп шляхом накладання арешту на грошові кошти у межах ціни позову у сумі 16632862,45 грн., однак фактично позивачем подано позовну заяву про стягнення коштів у розмірі 13416530,21 грн. (справа №916/73/19).

В січні 2019 року ТОВ «Латоріца-Темп» звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до ПП «Артек-Союз» про стягнення заборгованості у розмірі 13416530,21 грн. за договором поставки.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 09.01.2019 вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі №916/73/19.

15.02.2019 року через канцелярію до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю „Латоріца-Темп надійшла заява про забезпечення позову (вх.№2-734/19).

Заявник просить суд до набрання законної сили рішенням господарського суду Одеської області у господарській справі №916/73/19, в порядку ст.ст. 136, 137 Господарського процесуального кодексу України накласти арешт на грошові кошти у розмірі в сумі 2038543,78 грн., які наявні на всіх банківських рахунках ПП "АРТЕК-СОЮЗ".

Заява мотивована тим, що відповідач по справі систематично ухиляється від виконання своїх грошових зобовязань перед іншими контрагентами. Так, заявник надав докази, що відповідач є боржником у 12 незавершених виконавчих провадженнях від 29-01-2019; 18-01-2019; 09-08-2018; 04-05-2018; 03-03-2014; 24-02-2014; 24-02-2014; 24-02-2014; 07-02-2014; 25-01-2014; 11-10-2013; 25-03-2011, що вбачається з витягу з Єдиного реєстру юридичних осіб підприємців та громадських формувань, відтак накладення арешту на кошти відповідача, стане гарантією виконання рішення суду у даній справі.

ОСОБА_1 з тим, в підготовчому судовому засіданні 14 лютого 2019 року по справі №916/73/19, ТОВ Латоріца-Темп надано до господарського суду заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до якої позивач просив суд стягнути з ПП Артек-Союз 15455073,99 грн., а саме: 12408556,03 грн. основного боргу; 461888,24 грн. сплати 3% річних; 794018,74 грн. пені та 1790610,98 грн. інфляційних.

Таким чином, станом на теперішній час, арешт на грошових рахунках ПП Артек-Союз накладений в розмірі 13416530,21 грн. в той час як уточнені позовні вимоги подані до господарського суду Одеської області по справі №916/73/19 на суму 15 455 073, 45 грн.

Як зазначалося раніше, ухвалою Господарського суду Одеської області задоволено заяву ТОВ «Латоріца-Темп» про забезпечення позову по справі №916/73/19, в якості забезпечення позову по справі № 916/73/19 накладено арешт на грошові кошти у розмірі в сумі 2 038 543,78 грн., які наявні на всіх банківських рахунках приватного підприємства "Артек-Союз".

На думку суду, заявником надано належні докази того, що невжиття запропонованих заходів по забезпеченню позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, оскільки перелічені позивачем у заяві відомості щодо відповідача - прямо свідчать про систематичне невиконання ним своїх грошових зобовязань перед контрагентами.

Крім того, суд враховує існування арешту на грошові кошти відповідача по справі на суму 13416530,21 грн., в той час коли уточнені позовні вимоги заявлено на суму 15455073, 45 грн.

Колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення заяви ТОВ «Латоріца-Темп» про забезпечення позову по справі №916/73/19, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.ст.136, 137 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити, передбачених статтею 137 Господарського процесуального кодексу України, заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Підставою для вжиття заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення про те, що невжиття заходів до забезпечення позову у подальшому утруднить або зробить неможливим виконання рішення господарського суду у разі задоволення заявлених вимог. Відтак, забезпечення позову у господарському процесі застосовується з метою забезпечення реального виконання судового рішення у справі.

Відповідно до ч.1 ст.137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачем і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Отже, у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що заходи забезпечення позову не є додатковим засобом відповідальності або стимулювання відповідача до виконання певних дій, а діють виключно як засіб забезпечення ефективного вирішення існуючого спору та реального виконання рішення суду.

Враховуючи вищевикладене, з огляду на існування арешту на грошові кошти відповідача по справі на суму 13416530,21 грн., в той час коли уточнені позовні вимоги заявлено на суму 15455073,45 грн. судова колегія Південно-західного апеляційного господарського суду вважає, що заходи забезпечення, вжиті судом першої інстанції, є достатньо обґрунтованими та співрозмірними із заявленими позивачем вимогами, у звязку з чим доводи апеляційної скарги судовою колегією не приймаються до уваги .

З огляду на зазначене, враховуючи наведені позивачем обставини в обґрунтування заяви про забезпечення позову та наявні в матеріалах оскарження належні докази того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити та унеможливити виконання рішення суду, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду погоджується з висновокм суду першої інстанції про задоволення заяви ТОВ «Латоріца-Темп» про забезпечення позову у вигляді накладення арешту на грошові кошти ПП «Артек-Союз» в сумі 2038543,78 грн.

Крім того, судом апеляційної інстанції не приймаються доводи апелянта стосовно того, що сім виконавчих проваджень відносно ПП «Артек-Союз» були припинені, оскільки Залізничний відділ ВДВС м. Сімферополя (в якому перебували означені виконавчі провадження) припинив діяльність та був розформований, з огляду на наступне.

Підстави для відкриття виконавчого провадження, проведення заходів примусового виконання, а також закінчення виконавчого провадження, визначені Законом України «Про виконавче провадження» та Інструкцією з організації примусового виконання рішень.

Припинення виконавчого провадження здійснюється не лише прийняттям процесуального рішення про закінчення виконавчого провадження у відповідності до обставин, визначених у ст.. 39 Закону України «Про виконавче провадження», а також і поверненням виконавчого документа стягувачу з підстав, визначених ст. 37 вказаного Закону.

ОСОБА_1 з тим, вказані приписи закону не містять такої підстави як припинення виконавчого провадження у звязку з припиненням або розформуванням органу виконавчої служби.

З огляду на зазначене, оцінивши обставини, викладені в заяві про вжиття заходів забезпечення позову, беручи до уваги предмет та підстави заявленого позову, судова колегія апеляційної інстанції вважає, що вжитті судом першої інстанції заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти ПП «Артек-Союз», є співрозмірними заходами забезпечення позову, відповідають критеріям розумності, обґрунтованості і адекватності, не порушують збалансованості інтересів учасників спірних правовідносин та відповідають інституту забезпечення позову в господарському процесі.

При цьому, колегія суддів приймає до уваги, що застосований захід забезпечення позову не порушує прав учасників юридичної особи брати участь в управлінні юридичною особою, не блокує господарську діяльність юридичної особи та не порушує прав осіб, що не є учасниками судового процесу.

Отже твердження апелянта щодо того, що позивачем не було наведено обґрунтування наявності фактичних обставин, з якими повязується застосування певного заходу до забезпечення позову, а подані докази не відповідають фактичним обставинам, належно не обгрунтовано підставність вжиття заходів до забезпечення позову, колегією суддів апеляційної інстанції до уваги не приймаються, оскільки матеріали справи свідчать про те, що заявником до справи були подані належні докази того, що в подальшому можуть виникнути труднощі виконання судового рішення, а отже такі заходи забезпечення позову, які застосував суд першої інстанції є цілком обнгрунтованими та законними.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено право на ефективний засіб юридичного захисту, встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

У п. 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі "Чахал проти Об'єднаного Королівства" (Chahal у. the United Kingdom, (22414/93) 119961 ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).

Іншими словами ефективний засіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Судова колегія Південно-західного апеляційного господарського суду звертає увагу на те, що одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову.

З урахуванням наведеного, у даному випадку, за висновками суду, застосування обраних заявником заходів забезпечення позову направлено, насамперед, на забезпечення дійсної ефективності судового захисту та упередження можливості додаткового порушення прав та законних інтересів суб'єкта господарювання.

Суд зазначає, що вжиття наведених заходів забезпечення позову сприятиме запобіганню порушення прав позивача на час вирішення спору в суді, в разі задоволення позову - забезпечить можливість виконання рішення суду та навпаки, невжиття зазначених заходів забезпечення позову утруднить чи зробить неможливим виконання рішення господарського суду.

Таким чином, доводи скаржника, викладені у апеляційній скарзі судова колегія вважає непереконливими та такими, що спростовуються наявними матеріалами справи, а прийняту у справі ухвалу Господарського суду Одеської області від 18.02.2019 року по справі №916/73/19 слід вважати такою, що відповідає нормам процесуального права, у зв'язку з чим підстав для її зміни чи скасування, не вбачається.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла до висновку про те, що апеляційну скаргу Приватного підприємства Артек-Союз на ухвалу Господарського суду Одеської області від 18.02.2019 року по справі №916/73/19 слід залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Одеської області від 18.02.2019 року по справі №916/73/19 - без змін.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на заявника апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 129, 255, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу, Південно-західний апеляційний господарський суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства Артек-Союз на ухвалу Господарського суду Одеської області від 18.02.2019 року по справі №916/73/19 залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Одеської області від 18.02.2019 року по справі №916/73/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, передбачені ст.ст. 288, 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано 18.04.2019 року.

Головуючий суддя: Н.М. Принцевська

Судді: Я.Ф. Савицький

ОСОБА_1