ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2019 року           м. Черкаси справа № 925/235/19

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Кучеренко О.І. з секретарем судового засідання Юхименко О.В., представники сторін у судове засідання не з’явилися, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Експерт» до Фермерського господарства «Івка» про стягнення 74 212 грн 64 коп,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Агро Експерт» звернулося з позовом до суду про стягнення з відповідача заборгованості за порушення умов договору поставки №АЕ-469-0705/18 від 07.05.2018 у сумі 74 212 грн 64 коп із яких: 45949 грн 77 коп основного боргу, 20546 грн 89 коп пені, 1716 грн 36 коп три відсотки річних та 5999 грн 62 коп інфляційних, обґрунтувавши позовні вимоги неналежним виконанням відповідачем зобов’язань за договором поставки №АЕ-469-0705/18 в частині оплати поставленого товару.

Позивач та відповідач (їх представники) у судове засідання не з’явилися. 03.04.2019 через канцелярію суду від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника позивача та про підтримання позовних вимог. У цей же день на електронну адресу суду від відповідача надійшла заява від 02.04.2019, у якій відповідач погодився із вимогами позивача, несплату заборгованості підтвердив та просив справу розглянути за його відсутності. Згідно з положеннями частини 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши докази, судом встановлено, що 07 травня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Агро Експерт» (постачальник - позивач у справі) та Фермерським господарством «Івка» (покупець - відповідач у справі) уклали договір поставки №АЕ-469-0705/18 (далі – договір), відповідно розділу 1 якого постачальник зобов’язується поставити покупцю насіння та/або засоби захисту рослин сільськогосподарських культур (далі – товар), а покупець зобов’язується прийняти його та оплатити на умовах цього договору. Орієнтовні номенклатура, асортимент, кількість, ціна та загальна вартість товару визначаються специфікаціями.

Відповідно до пункту 3.1. договору основні умови оплати товару (форма, розміри та строки оплати) визначаються додатками-специфiкацiями до договору з урахуванням положень, визначених цим розділом договору, та можуть передбачати, як повну або часткову передплату за партію товару грошовими коштами шляхом банківського переказу на рахунок позивача після фактичного відвантаження товару, що зазначається у додатках-специфікаціях.

Зобов'язання позивача з поставки товару покупцю вважається виконаним, а право власності на товар переходить до відповідача з моменту пepeдачі цьому товару та підписання уповноваженими представниками сторін видаткової накладної на цей товар (пункт 4.5 договору). Відповідно до пункту 5.1 договору приймання товару покупцем за кількістю підтверджується належним чином оформленою видатковою накладною.

Між сторонами договору була підписана специфікація №1, відповідно до якої сторони визначили вид, кількість та вартість товару, що постачатиметься. Специфікацією визначено, що загальна вартість товару, що поставляється за цим додатком становить 279424 грн 80 коп. Умови оплати визначені сторонами наступним чином: 20% від вартості товару сплачується покупцем до 09 травня 2018 року, 80% від вартості товару сплачується покупцем до 15 жовтня 2018 року.

Згідно видаткової накладної №1198 від 08.05.2018, яка підписана постачальником та покупцем та скріплена їх печатками, позивач поставив відповідачу товар у кількості 75 мішків на загальну суму 279424 грн 80 коп. Покупець за поставлений товар розрахувався частково сплативши позивачу 10.05.2018 - 55884 грн 96 коп; 22.12.2018 – 150000,00 грн;11.01.2019 – 39000,00 грн. Станом на день пред’явлення позову до суду заборгованість покупця за поставлений товар згідно вказаної накладної становить 34539 грн 84 коп.

21 травня 2018 року на виконання умов договору за замовленням покупця від 18.05.2019 №1291 позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 20544 грн 30 коп, що підтверджується видатковою накладною №1388, яка підписана представниками сторін та скріплені їх печатками. Покупець за поставлений товар розрахувався частково сплативши позивачу 22.05.2018 - 9134 грн 37 коп, що підтверджується випискою банку. Заборгованість відповідача за поставлений товар за цією видатковою накладною на день пред’явлення позову до суду становить 11409 грн 93 коп. Отже, загальна сума заборгованості за поставлений товар перед постачальником за договором поставки становить всього 45949 грн 77 коп.

Невиконання відповідачем взятих на себе зобов’язань за договором поставки товару стало підставою для звернення позивача до суду для захисту порушеного права та примусового стягнення заборгованості з боржника.

Як встановлено судом та підтверджується зібраними у справі доказами договір, який укладений сторонами за своєю правовою природою є договором поставки та відповідає вимогам чинного законодавства. Відповідно до статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов’язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов’язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов’язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлене договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Відносини купівлі-продажу врегульовані Главою 54 ЦК України, відповідно до положень якої за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до статті 692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Попередня оплата товару, передбачена у статті 693 ЦК України, згідно з якою якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Із матеріалів справи вбачається, що згідно з умовами договору покупець зобов’язаний сплати вартість отриманого товару після отримання товару, а згідно специфікації покупець зобов’язаний сплатити постачальнику 20% вартості товару, що поставлятиметься до 09.05.2018, а решту 80% вартості товару до 15.10.21018. Позивач поставив відповідачу товар, визначений сторонами у специфікації до договору та замовлення відповідача, а останній прийняв вказаний товар за видатковими накладними, які підписані представниками обох сторін та скріплені їх печатками на загальну суму 299969 грн 10 коп (279424,80+ 20544,30). В порушення зазначених умов договору та Закону відповідач свої зобов’язання щодо повної та своєчасної оплати вартості отриманого товару не виконав, заборгувавши позивачу 45949 грн 77 коп. Оскільки відповідач не розрахувався з позивачем за поставлений товар у встановлені строки суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача основного боргу в розмірі 45949 грн 77 коп підлягають до задоволення.

Частиною 1 статті 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов’язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до частини 2 статті 193, частини 1 статті 216 ГК України порушення зобов'язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором; учасники господарських правовідносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором. Стаття 230 ГК України штрафними санкціями у розумінні цього Кодексу визначає господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання. Відповідальність у випадку порушення термінів або умов оплати товару, визначена у пункті 7.2 договору, згідно з яким покупець зобов’язаний сплатити постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, чинної на момент прострочки від вартості несплаченого товару, за кожен день прострочки платежів. Позивачем заявлена до стягнення з відповідача пеня у сумі 20546 грн 89 коп. із розрахунку: за поставлений товар за накладною №1198 від 08.05.2018 (із врахуванням зменшення заборгованості) за період з 16.10.2018 по 20.02.2019) – 17512 грн 79 коп та за видатковою накладною №1388 від 21.05.2018 за період з 23.05.2018 по 20.02.2019 у сумі 3034 грн 10 коп (нарахованої на залишкову заборгованість 11409,93 грн.)

Крім того за вказаний період за порушення строків оплати товару позивачем нараховано 1716 грн 36 коп три відсотки річних на суму прострочення із розрахунку: за накладною №1198 від 08.05.2018 (із врахуванням зменшення заборгованості) за період з 16.10.2018 по 20.02.2019 - 1459 грн 40 коп та за видатковою накладною №1388 від 21.05.2018 за період з 23.05.2018 по 20.02.2019 - 256 грн 96 коп, за час прострочення виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором. Відповідно статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Здійснивши перевірку правильності нарахування пені, 3 % річних та інфляційних судом встановлено, що розрахунки здійснено позивачем вірно, тому з відповідача на користь позивача до стягненню підлягає 20546 грн 89 коп пені, 1716 грн 36 коп -3% відсотків річних та 5999 грн 62 коп за періоди вказані позивачем.

Пунктом 1 частини 2 статті 46 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Згідно з статтею 191 цього Кодексу, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У своїй заяві від 02.04.2019 відповідач повністю визнав позовні вимоги, які викладені у позовній заяві. Визнання відповідачем позову відповідає фактичним обставинам справи, які підтверджуються наявними у справі доказами, не суперечить закону та не порушує права чи інтереси інших осіб.

Відповідно до приписів частини 1 статті 130 Господарського процесуального кодексу України у разі, зокрема, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд може повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При подачі позову про стягнення заборгованості за договором поставки позивачем був сплачений судовий збір у сумі 1921 грн 00 коп. З огляду на визнанням вимог відповідачем та їх повного задоволенням судом з відповідача на користь позивача належить стягнути 960 грн 50 коп судового збору (що становить 50 відсотків від сплаченого позивачем при подачі позову до суду).

У заяві від 03.04.2019 позивач просив повернути йому з Державного бюджету 50% судового збору сплаченого ним при подачі позову до суду, у зв’язку із визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті. Відповідно до статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила. Отже, позивачу з Державного бюджету України необхідно повернути 960 грн 50 коп судового збору (що становить 50 відсотків від сплаченого позивачем при подачі позову до суду).

На підставі викладеного, керуючись статтями 129, 130, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Фермерського господарства «Івка» (вул.Лесі Українки, буд 2а, с.Перервинці, Драбівський район, Черкаська область, 19840, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Експерт» (вул. Довженка, буд,15/1, м.Кагарлик, Кагарлицький район, Київська область, 09200, ) - 45949 грн 77 коп заборгованості, 20546 грн 89 коп пені, 1716 грн 36 коп три відсотки річних, 5999 грн 62 коп інфляційних та 960 грн 50 коп судового збору.

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Агро Експерт» вул. Довженка, буд,15/1, м.Кагарлик, Кагарлицький район, Київська область, 09200, ) - з державного бюджету судовий збір у сумі 960 грн 50 коп (дев’ятсот шістдесят грн 50 коп), який сплачено згідно з платіжним дорученням № від 20 лютого 2019 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на рішення, рішення набирає законної сили після прийняття судом апеляційної інстанції судового рішення. Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Північного апеляційного господарського суду.

Повне судове рішення складено і підписано 12.04.2019

Суддя                      О.І.Кучеренко