ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2019 року Справа № 5017/1221/2012
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєляновського В.В., суддів: Богатиря К.В., Савицького Я.Ф.

при секретарі - Арустамян К.А.

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_1

від відповідача: Яковлев Д.Л., Максимов О.М.

від третіх осіб: не з'явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Промтоварний ринок"

на ухвалу господарського суду Одеської області від 18.03.2019 року, головуючий суддя в І інстанції Оборотова О.Ю., судді Петров В.С., Рога Н.В., повний текст якої складено 21.03.2019 року в м. Одесі

у справі № 5017/1221/2012

за позовом: ОСОБА_4

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Промтоварний ринок"

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача:

1. Овідіопольської районної державної адміністрації Одеської області,

2. Компанії "Паррокс Корпорейшн Лімітед",

3. ОСОБА_5,

4. ОСОБА_6,

5. Товариства з обмеженою відповідальністю "Віктор Д",

6. Товариства з обмеженою відповідальністю "Капітал Фінанс М"

7. Компанії "Кіттеп Лімітед",

про визнання недійсними рішень, статутів товариства,

ВСТАНОВИВ:

Господарським судом Одеської області розглядалася справа № 5017/1221/2012 за позовом ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Промтоварний ринок" про визнання недійсними з моменту прийняття рішень загальних зборів учасників ТОВ «Промтоварний ринок», оформлених протоколом №06/07-10 від 06.07.2010р., протоколом №09-07 від 08.07.2010р., протоколом від 04.07.2011р. та протоколом від 12.07.2011р., а також визнання недійсними з моменту реєстрації редакцій статуту ТОВ «Промтоварний ринок», які були затвердженні оскаржуваними рішеннями. Позивач просив вважати чинним статут ТОВ «Промтоварний ринок» в редакції, затвердженій рішенням загальних зборів учасників товариства від 23.08.2006р.

18.03.2019 року під час судового засідання у вказаній справі на стадії розгляду справи по суті представником відповідача була подана заява про відвід колегії суддів Оборотової О.Ю., Петрова В.С., Роги Н.В. від розгляду справи № 5017/1221/2012.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 18.03.2019 року визнано дії щодо подання ТОВ "Промтоварний ринок" заяви про відвід колегії господарського суду Одеської області по справі № 5017/1221/2012 - зловживанням процесуальними правами, заяву про відвід колегії господарського суду Одеської області по справі №5017/1221/2012 - залишено без розгляду. Застосовано до ТОВ "Промтоварний ринок" заходи процесуального примусу у вигляді штрафу у розмірі одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Стягнуто з ТОВ "Промтоварний ринок" в дохід державного бюджету України штраф в сумі 1921 грн.

ТОВ "Промтоварний ринок" у поданій до Південно-західного апеляційного господарського суду апеляційній скарзі просить ухвалу господарського суду Одеської області від 18.03.2019 у даній справі скасувати та ухвалити нове рішення по суті поданої заяви про відвід колегії суддів у складі головуючого судді Оборотової О.Ю., суддів Петрова В.С., Роги Н.В. від розгляду справи № 5017/1221/2012.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що оскаржувана ухвала винесена передчасно, з порушенням норм процесуального права, а саме ст. ст. 43, 132, 135 ГПК України, оскільки такі дії представника ТОВ "Промтоварний ринок" були вчинені в межах процесуальних вимог ГПК України та спрямовані на захист своїх прав, а не в якості зловживання правами.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 17.04.2019 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Промтоварний ринок" на ухвалу господарського суду Одеської області від 18.03.2019 року у справі № 5017/1221/2012; призначено справу № 5017/1221/2012 до розгляду на 25.04.2019р. о 12:30 год.; встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу до 24.04.2019; роз'яснено учасникам справи про їх право в строк до 24.04.2019 подати до суду будь-які заяви чи клопотання з процесуальних питань, оформлені відповідно до статті 170 ГПК України.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні у справі матеріали, перевіривши правильність застосування судом норм процесуального права при винесенні оскаржуваної ухвали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтями 269, 270 ГПК України унормовано, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Під час судового засідання апеляційного суду від 25.04.2019 року представник позивача подав до суду заяву з процесуального питання, в якій посилаючись на те, що ухвалу суду апеляційної інстанції від 17.04.2019р. ним було отримано лише 24.04.2019р., просив продовжити позивачу на 14 днів строк для подання відзиву на апеляційну скаргу ТОВ "Промтоварний ринок" на ухвалу господарського суду Одеської області від 18.03.2019р. у даній справі та відкласти на інший день судовий розгляд апеляційної скарги.

Апеляційний господарський суд не знаходить підстав для його задоволення з огляду на те, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини вирішення питання щодо поновлення та продовження процесуальних строків перебуває у межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається зазначати підстави, однією з яких може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у справі за їх участю. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони у розумні інтервали часу мають вжити заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження (пункт 27 рішення від 26.04.2007 у справі "Олександр Шевченко проти України" (974_256) (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява № 8371/02 та ухвала від 14.10.2003 у справі "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine), заява № 50966/99). Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду (пункт 42 рішення у справі "Пономарьов проти України", заява № 3236/03).

Також колегія суддів, вважає за необхідне зазначити, що відносини щодо забезпечення доступу до судових рішень (рішень, судових наказів, постанов, вироків, ухвал), ухвалених судами загальної юрисдикції, та ведення Єдиного державного реєстру судових рішень регулюються Законом України "Про доступ до судових рішень" статтями 2, 4 якого встановлено, що кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Це право забезпечується офіційним оприлюдненням судових рішень на офіційному веб-порталі судової влади України в порядку, встановленому цим Законом. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

Крім того, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Олександр Шевченко проти України", заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007, та "Трух проти України" (ухвала), заява № 50966/99, від 14.10.2003).

Як вбачається з протоколу судового засідання господарського суду Одеської області від 18.03.2019 року, представник позивача ОСОБА_1 був присутній у судовому засіданні під час проголошення судом оскаржуваної ухвали, копію апеляційної скарги на зазначену ухвалу місцевого суду скаржником було надіслано позивачу 05.04.2019 року, що підтверджується фіскальним чеком ПАТ «Укрпошта» з описом вкладення до цінного листа, ухвалу апеляційного суду від 17.04.2019 року було оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень 23.04.2019 року.

Водночас відкладення судового розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не подання відзиву на апеляційну скаргу, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. При цьому, колегія суддів також враховує, що предметом оскарження у даному випадку є ухвала господарського суду першої інстанції з процесуального питання, а саме визнання дій щодо подання відповідачем заяви про відвід колегії господарського суду Одеської області зловживанням процесуальними правами, залишення цієї заяви без розгляду та застосування до відповідача заходу процесуального примусу у вигляді штрафу, яка безпосередньо не стосується прав та законних інтересів позивача.

Враховуючи те, що матеріали справи містять докази повідомлення позивача про день, час і місце судового засідання, повноважний представник позивача присутній у судовому засіданні апеляційного суду, виходячи зі змісту ст.ст. 202, 216 ГПК України, апеляційний суд не вбачає підстав для відкладення розгляду апеляційної скарги, з урахуванням того, що розгляд апеляційної скарги обмежений процесуальними строками, зокрема ст. 273 ГПК України, а відкладення судового розгляду справи призведе лише до необґрунтованого затягування розгляду даної справи.

З цих же підстав апеляційним судом визнано зловживанням процесуальними правами спрямованим на безпідставне затягування розгляду справи та на підставі ч.ч.2, 3 ст. 43 ГПК України залишено без розгляду заявлену відразу після відхилення попередньої заяви у судовому засіданні в усній формі представником позивача заяву про відкладення розгляду справи для подання заяви про відвід колегії суддів, з огляду на те, що відповідно до ст. 38 ГПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, а відповідно до ч. 11 ст. 270 ГПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи лише у разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними. Крім того, частиною 4 ст. 35 ГПК України імперативно встановлено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Як вбачається з матеріалів оскарження, у провадженні господарського суду Одеської області перебувала справа № 5017/1221/2012 за позовом ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Промтоварний ринок" про визнання недійсними з моменту прийняття рішень загальних зборів учасників ТОВ «Промтоварний ринок», оформлених протоколом №06/07-10 від 06.07.2010р., протоколом №09-07 від 08.07.2010р., протоколом від 04.07.2011р. та протоколом від 12.07.2011р., а також визнання недійсними з моменту реєстрації редакцій статуту ТОВ «Промтоварний ринок», які були затвердженні оскаржуваними рішеннями. Позивач просив вважати чинним статут ТОВ «Промтоварний ринок» в редакції, затвердженій рішенням загальних зборів учасників товариства від 23.08.2006р.

З протоколу судового засідання господарського суду Одеської області від 18.03.2019 року вбачається, що у судовому засіданні брали участь представник позивача ОСОБА_1, представник відповідача Яковлев Д.Л. та представники третіх осіб ОСОБА_9 та ОСОБА_10

Головуючий у справі з'ясовував, чи мають учасники справи заяви чи клопотання, пов'язані з розглядом справи, але будь-яких заяв чи клопотань учасники справи не заявили.

Після цього, суд заслухавши вступне слово та пояснення учасників справи перейшов до стадії дослідження наявних в матеріалах справи доказів, під час якої представник відповідача Яковлев Д.Л. подав до суду підписану ним заяву про відвід суддів Оборотової О.Ю., Петрова В.С., Роги Н.В. від розгляду господарської справи № 5017/1221/2012.

Оскаржуваною ухвалою господарського суду Одеської області від 18.03.2019 року визнано дії щодо подання ТОВ "Промтоварний ринок" заяви про відвід колегії господарського суду Одеської області по справі № 5017/1221/2012 - зловживанням процесуальними правами, заяву про відвід колегії господарського суду Одеської області по справі №5017/1221/2012 - залишено без розгляду. Застосовано до ТОВ "Промтоварний ринок" заходи процесуального примусу у вигляді штрафу у розмірі одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Стягнуто з ТОВ "Промтоварний ринок" в дохід державного бюджету України штраф в сумі 1921 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 135 ГПК України ухвалу про стягнення штрафу може бути оскаржено в апеляційному порядку до суду вищої інстанції. Оскарження такої ухвали не перешкоджає розгляду справи. Постанова суду апеляційної інстанції за результатами перегляду ухвали про накладення штрафу є остаточною і оскарженню не підлягає.

Статтею 271 ГПК України передбачено, що апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Як вбачається із заяви про відвід колегії суддів Оборотової О.Ю., Петрова В.С., Роги Н.В. від розгляду господарської справи № 5017/1221/2012, вона мотивована неналежним повідомленням ТОВ "Промтоварний ринок" про день, час і місце розгляду справи, оскільки, на його думку, у представника відповідача ОСОБА_9, яка отримала телефонограму господарського суду Одеської області від 14.03.2019р. з повідомленням про дату, час і місце проведення судового засідання з розгляду справи на 18.03.2019р. о 10:00 год., скінчився строк повноважень, але незважаючи на викладене колегією суддів було прийнято рішення про продовження розгляду справи по суті, тому існують припущення про наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності суддів.

Частинами 1 - 5 ст. 35 ГПК України передбачено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу (недопустимість повторної участі судді у розгляді справи).

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім'ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Відповідно до частини третьої статті 38 ГПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку (протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання) заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Як вбачається з протоколу судового засідання господарського суду Одеської області від 18.03.2019 року, заяву про відвід було подано представником відповідача до суду 18.03.2019 року об 11 год. 01 хв. на стадії дослідження наявних в матеріалах справи доказів. При цьому, під час судового засідання 18.03.2019 року, яке було відкрито о 10 год. 13 хв., повноважний представник відповідача жодних клопотань, заяв, у тому числі про відвід колегії суддів не заявляв, а також про неналежне повідомлення ТОВ "Промтоварний ринок" про день, час і місце розгляду справи суд не повідомляв. Судом у судовому засіданні о 10 год. 14 хв. було оголошено про склад суду та з'ясовано про наявність чи відсутність заяв про відвід. Представник відповідача о 10 год. 15 хв. повідомив суд про те, що заяв про відвід не має.

Приписами частин першої та другої статті 43 ГПК України встановлено, що учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема: заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Відповідно до частин третьої та четвертої статті 43 ГПК України якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання. Суд зобов'язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Враховуючи наведені обставини справи та положення статей 35, 43 ГПК України, місцевий господарський суд дійшов вірного висновку про те, що подання заяви про відвід на стадії дослідження наявних в матеріалах справи доказів, є по суті спробою представника відповідача перешкодити прийняттю судом рішення та зловживанням процесуальним правом на відвід.

Також, правильним є висновок місцевого господарського суду про те, що свідченням вчинення дій спрямованих на затягування судового розгляду є також наявний у справі договір про надання правової допомоги від 16.09.2019р., згідно з яким повноваження представника ТОВ "Промтоварний ринок" ОСОБА_9 визначені до 31.12.2019р.

Частиною 6 ст. 120 ГПК України передбачено, що суд викликає або повідомляє експерта, перекладача, спеціаліста, а у випадках термінової необхідності, передбачених цим Кодексом, - також учасників справи телефонограмою, телеграмою, засобами факсимільного зв'язку, електронною поштою або повідомленням через інші засоби зв'язку (зокрема мобільного), які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику.

Приймаючи до уваги, що телефонограма господарського суду Одеської області від 14.03.2019р. є належним доказом повідомлення відповідача про день, час та місце проведення судового засідання з розгляду заяви про скасування заходів забезпечення позову та розгляду справи по суті, доводи відповідача про неможливість належної підготовки до розгляду справи по суті є необґрунтованими та безпідставними. Колегія суддів враховує, що справа №5017/1221/2012 розглядається судом з 18.04.2012 року, що в будь-якому випадку суперечить принципу забезпечення розгляду справи впродовж розумного строку.

Крім того, судом першої інстанції ураховано, що 13.02.2019 року ТОВ "Промтоварний ринок" вже подавало до господарського суду Одеської області заяву про відвід судді Роги Н.В. від розгляду справи №5017/1221/2012, за результатами розгляду якої ухвалою суду від 13.02.2019р. відмовлено в її задоволенні за безпідставністю.

За таких обставин, місцевий господарський суд дійшов вірного висновку, що заявлення відповідачем завідомо безпідставного відводу є зловживанням процесуальним правом, спрямованим на безпідставне затягування та перешкоджання розгляду справи та правомірно залишив зазначену заяву без розгляду на підставі ст. 43 ГПК України.

Частиною 2 ст. 42 ГПК України встановлено, що учасники справи зобов'язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу, сприяти своєчасному, всебічному, повному та об'єктивному встановленню всіх обставин справи, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, виконувати інші процесуальні обов'язки, визначені законом або судом.

Відповідно до ч. 3 ст. 42, ч. 4 ст. 43 ГПК України, у випадку невиконання учасником справи його обов'язків; у випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу, суд застосовує до такого учасника справи заходи процесуального примусу, передбачені ГПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 131 ГПК України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених в суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов'язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Статтею 132 ГПК України встановлено, що заходами процесуального примусу є: попередження; видалення із залу судового засідання; тимчасове вилучення доказів для дослідження судом; штраф. Застосування до особи заходів процесуального примусу не звільняє її від виконання обов'язків, встановлених цим Кодексом.

Як встановлено п. 2 ч. 1 ст. 135 ГПК України, суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадку зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству.

Також, відповідно до ч.3 ст. 135 ГПК України, у випадку невиконання процесуальних обов'язків, зловживання процесуальними правами представником учасника справи суд, з урахуванням конкретних обставин справи може стягнути штраф як з учасника справи, так і з його представника.

Враховуючи встановлені судом обставини зловживання відповідачем процесуальними правами, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про наявність підстав згідно з ст. 135 ГПК України для покладення на відповідача заходу процесуального примусу у вигляді штрафу у мінімальному розмірі - одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 1921 грн. з урахуванням встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2019.

Зазначені висновки місцевого господарського суду в оскаржуваній ухвалі відповідають обставинам справи, а також узгоджуються з нормами процесуального права, які судом правильно застосовані, а доводи, викладені відповідачем у апеляційній скарзі, не спростовують вказаних висновків.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала господарського суду Одеської області від 18.03.2019 у даній справі відповідає чинному законодавству, конкретним обставинам справи і підстав для її скасування не вбачається, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 4 ст. 135 ГПК України постанова суду апеляційної інстанції за результатами перегляду ухвали про накладення штрафу є остаточною і оскарженню не підлягає.

Посилання скаржника на неправильне застосування норм процесуального права під час винесення оскаржуваної ухвали не знайшли свого підтвердження, у зв'язку з чим підстав для зміни чи скасування зазначеного судового акту апеляційний господарський суд не вбачає.

З огляду на зазначене колегія суддів дійшла висновку про залишення оскаржуваної ухвали місцевого господарського суду без змін, а апеляційної скарги - без задоволення.

З огляду на те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає то в порядку ст. 129 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору за подання та розгляд апеляційної скарги в сумі 1 921 грн. покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 253, 255, 269, 270, 275, 276, 281-284 ГПК України, Південно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу господарського суду Одеської області від 18 березня 2019 у справі № 5017/1221/2012 залишити без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Промтоварний ринок" - без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: Бєляновський В.В.

Судді: Богатир К.В.

Савицький Я.Ф.