ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

23 квітня 2019 року Справа 923/320/19

Господарський суд Херсонської області у складі судді Литвинової В.В., розглянувши заяву ICE STEEL Ltd про забезпечення позову у вигляді арешту морського судна (зареєстровано за вх.№ 761/19 від 22.04.2019)

за заявою: ICE STEEL Ltd ( AЙС СТІЛ ЛТД), Глобал Хауз 5А вуляця Сенді, GB-E1 7 HW, Лондон

до боржника: ABIDAIN SHIPPING LTD (АБІДАЙН ШИППШНГ ЛТД), траст Компані Комплекс, дорога Аельтаке, острів Аельтаке, Маджуро, Маршалові острови

про забезпечення позову у вигляді арешту морського судна

без участі представників сторін,

в с т а н о в и в:

22.04.2019 до Господарського суду Херсонської області надійшла заява ICE STEEL Ltd про забезпечення позову у вигляді арешту морського судна (зареєстровано за вх.№ 761/19 від 22.04.2019), відповідно до якої просить:

- накласти арешт на Судно "TAYGA" (ІМО 8721466), яке належить Компанії ABIDAIN SHIPPING LTD (АБІДАЙН ШИППІНГ ЛТД) (Траст Компані Комплекс, дорога Аельтаке, острів Аельтаке, Маджуро, Маршалові острови, МН 96960), яке знаходиться на території Херсонського морського порту;

- заборонити Капітану Херсонського морського порту оформлювати і надавати дозвіл на відхід Судна "TAYGA" (ІМО 8721466), яке належить Компанії ABIDAIN SHIPPING LTD (АБІДАЙН ШИППІНГ ЛТД) (Траст Компані Комплекс, дорога Аельтаке, острів Аельтаке, Маджуро, Маршалові острови, МН 96960).

Ухвалу про арешт Судна "TAYGA" (IMO 8721466), яке належить Компанії ABIDAIN SHIPPING LTD (АБІДАЙН ШИППІНГ ЛТД) (Траст Компані Комплекс, дорога Аельтаке, острів Аельтаке, Маджуро, Маршалові острови, МН 96960), направити для негайного виконання Капітану Херсонського морського порту (73000, Україна, Херсон, вул. Потьомкінська, 3), Херсонській філії ДП "Адміністрація морських портів України" (73000, Україна, м. Херсон, пр. Ушакова, 4), Корабельного районного відділу державної виконавчої служби міста Херсон Головного територіального управління юстиції у Херсонській області (73000, Україна, м. Херсон, вул. Стрітенська, 7).

Необхідність застосування заходів забезпечення полягає у наступному.

26.04.2016 між компанією ELOY SHIPPING LTD та компанією ICE STEEL LTD укладено Договір фрахтування від 26.04.2015 (далі - Договір).

Відповідно до положень Договору фрахтування, для надання послуг перевезення вантажу було визначено судно "AMUR-2520" (ІМО 8721466) (далі - Судно), що підтверджується п. 5 ч. 1 Договору.

Компанія ELOY SHIPPING LTD була власником Судна на момент укладання Договору, що підтверджується Постійним свідоцтвом про реєстрацію від 09.12.2014.

Компанією ICE STEEL Ltd було сплачено авансовий платіж у розмірі 200 000, 00 (двісті тисяч) дол. США на виконання Договору, що підтверджується Інвойсом № 20150427 від 27.04.2015.

Згідно до п. 14 ч. 1 Договору фрахтування було визначено реквізити оплати фрахту (плати за користування судном), що відповідають реквізитам отримувача авансового платежу за Інвойсом № 20150427 від 27.04.2015. Тобто, компанією ICE STEEL Ltd було вірно адресовано кошти, що становили передплату за виконання компанією ELOY SHIPPING LTD Договору.

Договір передбачав подання Судна для виконання одного і більше рейсів на вимогу компанії ICE STEEL Ltd. Фактично Судном було виконано один рейс для компанії ICE STEEL Ltd. Плата фрахту за виконаний рейс була оцінена в розмірі 61 377,00 дол. США.

Компанією ICE STEEL Ltd сплачено передплату у розмірі 200 000,00 дол. США на визначений у Договорі рахунок для сплати фрахту.

Водночас, Судном було виконано лише один рейс на виконання Договору. Сума в розмірі 61 377,00 дол. США вважається заробленою Судновласником за виконання рейсу, та не підлягає поверненню.

06.07.2015 компанія ELOY SHIPPING LTD повідомила компанією ICE STEEL Ltd шляхом направлення електронного листа про неможливість подання судна до наступного рейсу.

Відповідно до електронного листування, компанія ELOY SHIPPING LTD відмовилася надавати готове Судно до навантаження у наступний рейс. В той же час, компанія ELOY SHIPPING LTD не запропонувала нової дати подання Судна під навантаження на виконання підпункту (Ь) п. 9 ч. 2 Договору.

Тобто, компанія ICE STEEL Ltd була вимушена на виконання підпункту (а) п. 9 ч. 2 Договору повідомити про анулювання Договору фрахтування.

Таким чином частина авансового платежу в розмірі 138 623,00 дол. США не була зароблена Компанією ELOY SHIPPING LTD та підлягає поверненню в порядку Договору фрахтування.

Відповідно до Вимоги № 15-06 від 10.06.2015, компанією ICE STEEL Ltd було повідомлено компанію ELOY SHIPPING LTD про анулювання Договору та заявлено вимогу повернути залишок передплати у розмірі 138 623,00 дол. США.

Компанія ELOY SHIPPING LTD не повернула заявнику заборгованість, внаслідок чого виникла морська вимога.

Основним міжнародним актом, який регулює правовідносини щодо накладення арешту на судно є Міжнародна конвенція з уніфікації деяких правил щодо накладення арешту на морські судна 1952 року (далі по тексту - Брюссельська конвенція).

Україна приєдналася до Брюссельської конвенції на підставі Закону України "Про приєднання України до Міжнародної конвенції з уніфікації деяких правил щодо накладення арешту на морські судна" № 3702-VI від 07.09.2011 та за приписами ст. 9 Конституції України, Брюссельська конвенція є частиною законодавства України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Брюссельської конвенції, морська вимога - це вимога, яка виникає з одного чи більше пунктів, зазначених в ст. 1 цієї Конвенції.

Пунктом е) ст. 1. Брюссельської конвенції встановлено, що вимога стосовно договору, що стосується перевезення вантажів будь-яким судном за договором про фрахтування або інакше визнається морською вимогою.

Судно, щодо якого виникла морська вимога, було придбано компанією BOND SHIPPING LTD. Право власності компанії BOND SHIPPING LTD на Судно підтверджується Свідоцтвом про тимчасову реєстрацію судна від 14.06.2017.

Так як, щодо придбаного судна існувала морська вимога, між компанією ICE STEEL Ltd та компанією BOND SHIPPING LTD була укладена Угода про визнання боргу № 15-06-17 від 15.06.2017.

На виконання вищезазначеної угоди компанією ICE STEEL Ltd було направлено Вимогу № 17-06 від 16.06.2017 до Компанії BOND SHIPPING LTD. Дану вимогу виконано не було. Компанії ICE STEEL Ltd не була повернута визнана заборгованість.

Судно, щодо якого виникла морська вимога, було продано компанією BOND SHIPPING LTD компанії ABIDAIN SHIPPING LTD. Право власності компанії ABIDAIN SHIPPING LTD на Судно підтверджується Свідоцтвом про тимчасову реєстрацію судна від 16.11.2018.

Компанія ABIDAIN SHIPPING LTD (далі - Боржник) визнала наявність морської вимоги шляхом укладення із компанією ICE STEEL Ltd Угоди про визнання боргу № 17-11-18 від 17.11.2018.

Згідно до п. 2.1. Угоди про визнання боргу № 17-11-18, Кредитор (компанія ICE STEEL LTD) має право вимагати виплату боргу в розмірі 138 623,00 дол. США із урахуванням всіх належних штрафних санкцій.

18.11.2018 року компанією ICE STEEL Ltd було направлено компанії ABIDAIN SHIPPING LTD Вимогу № 18-11, відповідно до якої компанія ICE STEEL Ltd вимагає виконати умови Угоди про визнання боргу № 17-11-18 та сплатити борг.

Станом на дату подання даної Заяви, компанією ICE STEEL Ltd не було отримано відповідь від компанії ABIDAIN SHIPPING LTD, а визнаний борг за Договором фрахтування не був сплачений.

До заяви про забезпечення позову заявником додано відповідь Капітана порту, що підтверджує перебування Судна "TAYGA" (ІМО 8721466), яке належить Компанії ABIDAIN SHIPPING LTD в акваторії Херсонського морського торговельного порту.

Таким чином, загальна сума морської вимоги, з урахуванням 20 % річних, що підлягає сплаті компанії ICE STEEL Ltd, складає 243 520,73 дол. США.

Оскільки іншого зареєстрованого майна на території Україні Боржник не має, окрім Судна "TAYGA" (ІМО 8721466), а також те, що Боржник безпідставно ухиляється від виплати визнаного боргу, то у компанії ICE STEEL Ltd є всі підстави вважати, що Боржник буде і далі уникати виконання рішення суду, яке може бути прийнято на користь компанії ICE STEEL Ltd.

Відповідно до приписів ст. 136 ГПК України - Господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 137 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, шляхом накладенням арешту на судно.

Відповідно до ч. 4 ст. 137 ГПК України вимога дотримання співмірності заходів забезпечення позову заявленим вимогам не застосовується до арешту судна на забезпечення морської вимоги.

Відповідно до ч. 2 ст. 140 ГПК України заява про забезпечення позову у вигляді арешту на морське судно розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження після її подання без повідомлення особи, яка подала заяву, та особи, яка є відповідальною за морською вимогою.

Відповідно до частин 1 та 6 статті 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» (із подальшими змінами) (надалі - Постанова) заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом за заявою сторони, прокурора, або з ініціативи господарського суду як гарантія реального виконання рішення суду.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно абз. 2, 3, 4 пункту 3 зазначеної Постанови достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо).

Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб'єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості. Господарський суд вправі накласти арешт на кошти, які обліковуються на рахунках у банківських або в інших кредитно-фінансових установах, у межах розміру сум позовних вимог та можливих судових витрат.

Згідно із ст.41 КТМ України судно може бути арештоване чи звільнене з-під арешту тільки за рішенням суду, господарського суду або голови Морської арбітражної комісії. Арешт судна означає будь-яке затримання судна або обмеження в його пересуванні, що здійснюються для забезпечення морських вимог, зазначених у статті 42 цього Кодексу, під час перебування судна в морському порту України. Арешт не включає заходів, що здійснюються для виконання рішень суду чи господарського суду, що набрали чинності. Право суду, господарського суду або Морської арбітражної комісії здійснювати арешт суден згідно з частиною першою цієї статті не обмежує прав капітана морського порту щодо затримання суден у порядку, передбаченому статтями 80-82 і 91 цього Кодексу.

Відповідно до ст.ст.1,2,4 Міжнародної конвенції з уніфікації деяких правил щодо накладення арешту на морські судна від 15.10.52р. (Закон Про приєднання до Конвенції №3702-VI від 07.09.2011р.), "Морська вимога" означає вимогу, що виникає на підставі договору, що стосується перевезення вантажів будь-яким судном за договором про фрахтування або інакше. Судно, яке ходить під прапором однієї з Договірних Держав, може бути заарештоване в межах юрисдикції будь-якої з Договірних Держав лише стосовно морської вимоги й жодної іншої, але ніщо в цій Конвенції не може розглядатися як розширення чи обмеження прав і повноважень, якими наділені уряди чи їхні установи, органи державної влади чи портові або докові власті згідно з їхніми чинними внутрішніми законами або правилами щодо арешту, затримання або іншого способу перешкоджання відходу суден, які перебувають у межах їхньої юрисдикції. На судно може бути накладений арешт не інакше, як з дозволу суду або відповідного судового органу Договірної Держави, в якій здійснено арешт.

Предметом спору у даній справі є стягнення з відповідача грошових коштів - передплати відповідно до договору фрахтування від 26.04.2015.

Вказані у заяві про забезпечення позову доводи не обґрунтовують того, що невжиття обраного заходу може істотно ускладнити/унеможливити виконання рішення суду або ефективне поновлення порушених прав заявника, за захистом яких він звернувся.

Крім того, заявником не наведено обставин та не додано доказів, які свідчать про намір відповідача вживати заходи, спрямовані на ухилення від виконання рішення суду, приховання коштів чи майна тощо.

Також, заявником не обґрунтовано яким саме чином захід забезпечення позову у вигляді накладення арешту на майно відповідача, сприятиме виконанню рішення у даній справі за вимогою про стягнення грошових коштів, тому заява компанії ICE STEEL Ltd про забезпечення позову у вигляді арешту морського судна не підлягає задоволенню.

Відхиляючи заяву позивача про вжиття заходів до забезпечення позову суд також зауважує, що відповідно до п.4 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" клопотання про забезпечення позову, яке раніше було відхилено повністю або частково, може бути подано вдруге, якщо змінились певні обставини. Тобто на заяви про забезпечення позову, в задоволенні яких було відмовлено, не поширюється заборона повторно звертатись до господарського суду.

Керуючись ст. ст. 42, 46, 136, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

п о с т а н о в и в:

1.В задоволенні заяви компанії ICE STEEL Ltd про забезпечення позову у вигляді арешту морського судна ( вх.№ 761/19 від 22.04.2019) відмовити.

2.Копію ухвали направити компанії ICE STEEL Ltd.

Ухвала відповідно до ч.2 ст.235 ГПК України набирає законної сили з дня її підписання і може бути оскаржена протягом 10 днів в порядку ст. 257 ГПК України.

Повний текст ухвали складено та підписано 24.04.2019

Суддя В.В.Литвинова