ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.04.2019 м. Івано-ФранківськСправа № 909/709/18

Господарський суд Івано-Франківської області у складі:

судді Рочняк О. В.,

секретар судового засідання Михайлюк А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "Терміко-Лтд",

вул. Чорновола,65/18, м. Івано-Франківськ, 76018;

до відповідача: державного підприємства "Івано-Франківський котельно-зварювальний завод"

вул. Хриплинська,11, м. Івано-Франківськ, 76002

про виконання державним підприємством "Івано-Франківський котельно-зварювальний завод" обов'язку в натурі з продажу продукції за погодженими сторонами цінами

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1

від відповідача: ОСОБА_2

ВСТАНОВИВ: ТОВ "Терміко-Лтд" звернулося до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до ДП "Івано-Франківський котельно-зварювальний завод" про виконання ДП "Івано-Франківський котельно-зварювальний завод" обов'язку в натурі, а саме: продаж продукції за погодженими сторонами цінами з ПДВ згідно пунктів 4,6,11 додатку №1 до договору №091-18 від 19.03.2018, а саме: котла КСВ-2,0, "ВК-21-М2" за 294000 грн 00 коп.; котла КСВТ-3-15 за 620000 грн 00 коп.; пальника ГГС-БМ-2,2 за 108000 грн 00 коп. та пальника ГГС-БМ-3,5 за 130800 грн 00 коп.

Згідно з ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 30.08.2018 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, постановив розглядати справу за правилами загального позовного провадження; встановив сторонам строк для надання відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечення; підготовче засідання призначив на 24.09.2018.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча відповідач належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (ухвалу від 30.08.2018 вручено 31.08.2018).

Причин неявки представника відповідач суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило

Відповідач не скористався своїм правом на надання відзиву на позов у встановлений судом строк.

Відповідно до ухвали Господарського суду Івано-Франківської області від 24.09.2018, суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 18.10.2018.

Ухвалою від 18.10.2018, яка занесена до протоколу судового засідання, судовий розгляд справи по суті відкладено на 13.11.2018.

Згідно з ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 13.11.2018, суд зупинив провадження у справі до вирішення у справі 909/781/13 заяви розпорядника майна ДП "Івано-Франківський котельно-зварювальний завод" про визнання недійними договору про співпрацю № С-603 від 28.02.17 та договору купівлі-продажу обладнання № 091-18 від 19.03.18, укладених між ДП "Івано-Франківський котельно-зварювальний завод" та ТОВ "Терміко-ЛТД".

Згідно ухвали Господарського суду Івано-Франківської області від 11.01.2019 у справі № 909/781/13, суд відмовив в задоволенні заяви про визнання недійними договору про співпрацю № С-603 від 28.02.17 та договору купівлі-продажу обладнання № 091-18 від 19.03.18, укладених між ДП "Івано-Франківський котельно-зварювальний завод" та ТОВ "Терміко-ЛТД".

Відповідно до ухвали Господарського суду Івано-Франківської області від 11.03.2019, суд поновив провадження у справі, призначив справу до судового розгляду по суті на 28.03.2019.

В судовому засіданні 28.03.2019 суд постановив ухвалу про відкладення розгляду справи по суті на 04.04.2019.

Присутній в судовому засіданні 04.04.2019 представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив зобов'язати відповідача поставити йому котли та пальники за ціною, погодженою з договорі купівлі-продажу обладнання № 091-18 від 19.03.2018, оскільки такий його обов'язок передбачено умовами договору.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечував та зазначав, що поставка товару за умовами позивача не є можливою. Підприємство може здійснити поставку товару, необхідного позивачу, але лише після погодження умов щодо такого товару та ціни на нього згідно виставленого позивачу рахунку на оплату.

04.04.2019 суд видалився до нарадчої кімнати до 05.04.2019.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги, давши оцінку доказам у відповідності до ст.86 Господарського процесуального кодексу України, які мають значення для справи, суд встановив таке.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.

28.02.2017 ДП "Івано-Франківський котельно-зварювальний завод" (виконавець) та ТОВ "Терміко-ЛТД" (замовник) підписано договір про співпрацю №С-603, за умовами якого ТОВ "Терміко-ЛТД" зацікавлений у співпраці з ДП "Івано-Франківський котельно-зварювальний завод" у напрямку закупівлі продукції, яку виготовляє завод.

У відповідності п.п.2.1 даного Договору виконавець зобов'язаний виготовляти і постачати замовнику за його замовлення і на умовах даного договору вироби в номенклатурі, кількості і за цінами згідно специфікації, які є невід'ємною частиною Договору. Про можливі зміни цін на свої вироби повідомляти замовника не менше ніж за один місяць до реалізації цих виробів

Згідно п.7.1 Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє безстроково до моменту, поки сторони зацікавлені в спільній діяльності.

19.03.2018 ТОВ "Терміко-ЛТД" (покупець) та ДП "Івано-Франківський котельно-зварювальний завод" (постачальник) підписано договір купівлі-продажу обладнання № 091-18 згідно якого постачальник зобов'язується поставити і передати у власність покупця обладнання (товар), по номенклатурі і за цінами, що передбачені в Додатку №1 до даного Договору.

В зазначеному договорі вказано, що його укладено на основі Договору по співпрацю № С-603 від 28.02.2017 з метою збільшення обсягів виробництва і реалізації продукції постачальником і сприяння покупцю його участі в тендерах (державних і комерційних закупівлях).

Згідно п.2.1 Договору загальна сума договору складається з сум рахунків та/або накладних, що є невід'ємними додатками до даного договору.

Ціни, що зазначені в Додатку № 1 до договору, є фіксованими й діють до 01 листопада 2018 року. Підставами для зміни ціни можуть бути: збільшення офіційної мінімальної заробітної плати в Україні, зміна середньозваженої ціни на енергоносії, матеріали та комплектуючі, що використовуються постачальником при виробництві замовленої покупцем продукції. Ціни змінюються за згодою сторін і лише в сторону збільшення (п.п.2.2, 2.3, 2.4).

Відповідно до п.4.1 договору оплата за надану продукцію - протягом 25 банківських днів по факту поставки партії товару згідно накладних.

В п.п.5.1, 5.2 погоджено, що виробництво і постачання товару здійснюється у відповідності до письмових заявок покупця в яких зазначається номенклатура товару. Обладнання поставляється покупцю протягом 25 робочих днів, після подання письмової заявки.

Строки, черговість поставки й номенклатура погоджуються сторонами відповідно до письмових заявок покупця.

Відповідно до п.8.1 договору він набуває чинності з моменту підписання його обома сторонами і діє до моменту його повного та належного виконання.

В додатку № 1 до Договору №091-18 від 19.03.2018 "Погоджені ціни станом на 19.03.2018" сторонами погоджені ціни на товари постачальника, а саме:

1.Котел КСВ-0,25 "ВК-22" - 95304 грн з ПДВ

2.Котел КСВ-0,63 "ВК-34" - 147000 грн з ПДВ

3.Котел КСВ-1,0 "ВК-22" - 180000 грн з ПДВ,

4.Котел КСВ-2,0 "ВК-21-М2" - 294000 грн з ПДВ,

5.Котел КСВ-3,15 "ВК-22"- 420000 грн з ПДВ,

6.Котел КСВТ-3,15 - 620000 грн з ПДВ,

7.Пальник ГГС-Б-0,34 - 72600 грн з ПДВ,

8.Пальник ГГС-БН-0,85 - 96000 грн з ПДВ,

9.Пальник ГГС-Б-1.4 - 117600 грн з ПДВ,

10.Пальник ГГС-БН-2,2 - 132000 грн з ПДВ,

11.Пальник ГГС-БМ-2,2 - 108000 грн з ПДВ,

12.Пальник ГГС-БМ-3,5 - 130800 грн з ПДВ.

В подальшому ДП "Івано-Франківський котельно-зварювальний завод" було видано Тендерному комітету Сумського національного аграрного університету гарантійний лист №153-319 від 01.06.2018 на виготовлення і поставку котлів.

03.07.2018 ТОВ "Терміко-ЛТД" звернулося до ДП "Івано-Франківський котельно-зварювальний завод" з листом № 558 про відпуск котла КСВ-2,0 "ВК-21-М2- 1 шт, пальника ГГС-БМ-2,2- 1 шт., котла КСВ-3,15-1 шт., пальника ГГС-БМ-3,5 - 1 шт.

24.07.2018 ДП "Івано-Франківський котельно-зварювальний завод" надав ТОВ "Терміко-ЛТД" рахунок на оплату товару № 263. Згідно даного рахунку ціна з ПДВ на товар складає:

- котел КСВ-Т-3,15 - 799 500 грн;

- котел КСВ-2,0 "ВК-21- М2" - 367500 грн;

- пальник ГГС-БМ-2,2 - 138000 грн.

27.08.2018 Сумський національний аграрний університет звернувся до директора ДП "Івано-Франківський котельно-зварювальний завод" ОСОБА_3 з листом №2227, в якому вимагав повідомити про причини порушення договірних зобов'язань щодо поставку товару та дату коли дані зобов'язання будуть виконані.

23.10.2018 керуюча санацією ДП "Івано-Франківський котельно - зварювальний завод" ОСОБА_3 звернулася до господарського суду з заявою про визнання недійними договору про співпрацю № С-603 від 28.02.17 та договору купівлі-продажу обладнання № 091-18 від 19.03.18, укладених між ДП "Івано-Франківський котельно-зварювальний завод" та ТОВ "Терміко-ЛТД" з посиланням на те, що колишній керівник ДП "Івано-Франківський котельно - зварювальний завод" ОСОБА_4 не мав права укладати з ТОВ "Терміко-ЛТД" договори про співпрацю та купівлі-продажу без її (на той час розпорядника майна ДП "Івано-Франківський котельно-зварювальний завод") погодження, а встановлені ціни на котли та пальники є збитковими для підприємства та економічно невигідними, нижчими від ринкових.

Згідно ухвали від 11.01.2019 Господарський суд Івано-Франківської області в задоволенні заяви керуючої санацією ДП "Івано-Франківський котельно - зварювальний завод" відмовив в зв'язку з недоведенням наявності тих обставин, які, у відповідності до ст.20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", є підставами для визнання договору, укладеного за участю особи, щодо якої порушено провадження у справі про банкрутство, недійсним.

ОСОБА_5, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД, ТА МОТИВИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ.

Як визначено в ст.193 Господарського кодексу України та ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України господарське зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарських зобов'язань є господарський договір.

В ч.7 ст.179 Господарського кодексу України зазначено, що господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Згідно ч.1 ст.180 Господарського кодексу України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов'язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов'язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

При цьому, умови про предмет у господарському договорі у відповідності до ч.4 зазначеної статті повинні визначати найменування (номенклатуру, асортимент) та кількість продукції (робіт, послуг), а також вимоги до їх якості.

Аналогічна норма закріплена і в ст.638 Цивільного кодексу України, в ч.1 якої зазначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Зміст договору № С-603 про співпрацю від 28.02.2017 свідчить про те, що в ньому не визначено та не погоджено істотних умов договору.

Зазначений договір має декларативний характер та не спрямований на виникнення у його сторін будь-яких прав та обов'язків.

Що стосується договору купівлі-продажу обладнання № 091-18 від 19.03.2018, то за своїм змістом та правовою природою цей договір є договором поставки, який підпадає під правове регулювання норм статті 712 Цивільного кодексу України та статей 266-271 Господарського кодексу України.

Договір поставки є консенсуальним, двостороннім і оплатним. Як консенсуальний договір він вважається укладеним з моменту досягнення сторонами згоди щодо всіх істотних умов. Договір поставки є двостороннім, оскільки права і обов'язки виникають для обох контрагентів.

Як визначено в ч.1 ст.265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До відносин поставки, не врегульованих Господарським кодексом України, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу (ч.6 ст.265 ГК України).

Згідно ч.1 ст.662 Цивільного кодексу України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Відповідно до ст.266 Господарського кодексу України предметом поставки є визначені родовими ознаками продукція, вироби з найменуванням, зазначеним у стандартах, технічних умовах, документації до зразків (еталонів), прейскурантах чи товарознавчих довідниках. Предметом поставки можуть бути також продукція, вироби, визначені індивідуальними ознаками.

В ч.2 ст.266 Господарського кодексу України визначено, що загальна кількість товарів, що підлягають поставці, їх часткове співвідношення (асортимент, сортамент, номенклатура) за сортами, групами, підгрупами, видами, марками, типами, розмірами визначаються специфікацією за згодою сторін, якщо інше не передбачено законом.

Згідно ч.4 ст.267 Господарського кодексу України у разі якщо сторонами передбачено поставку товарів окремими партіями, строком (періодом) поставки продукції виробничо-технічного призначення є, як правило, квартал, а виробів народного споживання, як правило, - місяць. Сторони можуть погодити в договорі також графік поставки (місяць, декада, доба тощо)

Отже, нормами чинного законодавства України передбачено обов'язок сторін узгоджувати при укладенні господарського договору, а зокрема договору поставки, в тому числі і шляхом підписання обома сторонами специфікації до договору, предмет договору (найменування, вид, кількість, асортимент тощо), ціну, строк та графік поставок (у разі якщо передбачено здійснення поставки партіями).

Проте, в договорі № 091-18 купівлі-продажу обладнання від 19.03.2018 сторонами не узгоджено усіх істотних умов договору, специфікація до вказаного договору сторонами не підписувалась.

Що стосується Додатку № 1 до договору, що має назву "Погоджені ціни станом на 19.03.2018", то слід зазначити, що вказаний додаток містить лише орієнтовний перелік обладнання, що може бути виготовлено та поставлено відповідачем.

У вказаному Додатку не зазначено, який саме товар (обладнання) з зазначеного переліку відповідач зобов'язується поставити і передати у власність позивача, а позивач зобов'язується прийняти і оплатити; не зазначено жодних умов про кількість та обсяг партій товару, що підлягає поставці, строків поставки партій товару.

В зазначеному Додатку сторони лише узгодили та зафіксували ціни на товар (обладнання), що може бути поставлений у разі потреби відповідачем.

Загальна ж сума договору купівлі-продажу обладнання № 091-18, як зазначено в п.2.1, складається з сум рахунків та/або накладних, що є невід'ємними додатками до договору.

Матеріали справи не містять узгоджених сторонами заявок на поставку товару, як це передбачено в п.5.1 та п.5.3 договору, погоджених рахунків та накладних.

З огляду на викладене, господарський суд дійшов до висновку, що сторони не досягли згоди з усіх істотних умов щодо поставки товару (обладнання) за договором купівлі-продажу обладнання 091-18 в зв'язку з чим поставка і не була здійснена.

Як визначено в ч.8 ст.181 Господарського кодексу України у разі якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов господарського договору, такий договір вважається неукладеним (таким, що не відбувся).

Оскільки, неукладений договір не породжує жодних юридичних наслідків для його сторін, підстави для зобов'язання відповідача виконати обов'язок за цим договором в натурі шляхом продажу позивачу продукції за погодженими в договорі цінами відсутні.

Відповідно до статей 73, 74, 81 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази.

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що позивачем не доведено належними і допустимими доказами тих обставин, на які він посилався як на підставу своїх вимог до відповідача, а судом не виявлено на підставі наявних документів у справі інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, відтак вважає, що позовні вимоги необґрунтовані і задоволенню не підлягають.

Судовий збір, у відповідності до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, суд покладає на позивача.

Керуючись ст.ст.129, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

в задоволенні позову відмовити.

Судовий збір покласти на товариство з обмеженою відповідальністю "Терміко-Лтд".

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 17.04.2019

Суддя О.В. Рочняк