ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" квітня 2019 р. Справа№ 910/5590/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорногуза М.Г.

суддів: Хрипуна О.О.

Агрикової О.В.

секретар судового засідання: Михайленко С.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Овчарук А.О., адвокат, представник згідно ордеру серії ВЛ №000, 042818 від 01.11.18

від відповідача: Глущенко В. В. довіреність № 1-284 від 13.12.18

розглянувши матеріали апеляційної скарги Акціонерного товариства "Укртрансгаз"

на рішення Господарського суду міста Києва від 10 грудня 2018 року (повний текст складено 20.12.2018 р.)

у справі № 910/5590/18 (суддя Головіна К.І.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Свемон-Захід 1948",

до Акціонерного товариства "Укртрансгаз",

про стягнення 59 762,81 грн., -

в с т а н о в и в :

1.ІСТОРІЯ СПРАВИ:

1.1 короткий зміст позовних вимог

1.1.1 ТОВ "Свемон-Захід 1948" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом, у якому, з урахуванням заяв про зменшення ціни позову та збільшення ціни позову просив стягнути з ПАТ "Укртрансгаз" (яке змінило свою організаційно-правову форму на АТ "Укртрансгаз" (далі - відповідач) 59762,81 грн., з яких пеня у сумі 27 075,00 грн. (за період 06.02.2018-16.05.2018), втрати від інфляції у сумі 25 270,00 грн. (за період 06.02.2018-16.05.2018) та 3 % річних у сумі 7 417,81 грн. (за період 06.02.2018-16.05.2018) (т.І, а.с. 4-7, 241-244, 276-279).

1.1.2 Позовні вимоги мотивовані невиконанням відповідачем умов договору підряду № від 20.07.2016 р. щодо своєчасної оплати вартості поставленого обладнання та виконання комплексу робіт на об'єкті "ВОЛЗ Лубни-Диканька", внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість.

1.2 короткий зміст рішення суду першої інстанції

1.2.1 Рішенням Господарського суду міста Києва від 10 грудня 2018 року у справі №910/5590/18 позов ТОВ "Свемон-Захід 1948" до АТ "Укртрансгаз" задоволено частково, стягнуто з АТ "Укртрансгаз" на користь ТОВ "Свемон-Захід 1948" пеню у сумі 27 075,00 грн., інфляційні втрати у сумі 25 270,00 грн., 3 % річних у сумі 7 343,63 грн. та судовий збір у сумі 1 759,81 грн. У решті позовних вимог відмовлено (а.с. 336-341).

1.3 короткий зміст вимог апеляційної скарги;

1.3.1 АТ "Укртрансгаз" звернулось з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від 10 грудня 2018 року у справі №910/5590/18, в якій оскаржуване рішення просить скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

2. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ:

2.1 Розподіл справи

2.1.1 Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25 січня 2019 року, апеляційна скарга АТ "Укртрансгаз" у судовій справі №910/5590/18 передана на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді - Агрикова О.В., Хрипун О.О.

2.1.2 Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28 січня 2019 року у справі № 910/5590/18, апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укртрансгаз" на рішення Господарського суду міста Києва від 10 грудня 2018 року у справі №910/5590/18 залишено без руху та надано строк на усунення недоліків.

2.1.3 Акціонерне товариство "Укртрансгаз" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з клопотанням щодо усунення недоліків.

2.1.4 Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08 лютого 2019 року у справі №910/5590/18 відкрито апеляційне провадження у справі № 910/5590/18 за апеляційною скаргою АТ "Укртрансгаз" на рішення Господарського суду міста Києва від 10 грудня 2018 року. Справу № 910/5590/18 призначено до розгляду на 19 лютого 2019 року.

2.1.5 19 лютого 2019 року ухвалою Північного апеляційного господарського суду оголошено перерву у судовому засіданні до 05 березня 2019 року.

2.1.6 У судовому засіданні 05 березня 2019 року представником позивача та відповідача заявлено спільну заяву про продовження строку розгляду справи.

2.1.7 Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.06.2019 р. у справі №910/5590/18 продовжено строк розгляду апеляційної скарги ПАТ "Укртрансгаз" на рішення Господарського суду міста Києва від 10.12.2018 у справі №910/5590/18 до 16.04.2019 р. та оголошено перерву у судовому засіданні до 16 квітня 2019 року.

2.2.Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу (відповідача);

2.2.1 Пунктом 3.6. Договору визначено, що Відповідач передбачає недоплату по кожному акту виконаних робіт та поставленого обладнання в розмірі 5 % від суми відповідного акту.

2.2.2 Судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення не взято до уваги наявність підстав для зменшення пені.

2.2.3 У зв'язку з тим, що ТОВ "Свемон-Захід 1948" в термін дії Договору не виконало взяті на себе зобов'язання відповідно до план - графіку, AT "Укртрансгаз" керуючись п. 11.1 Договору призупинив оплату за Договором до повного виконання Позивачем взятих на себе зобов'язань.

2.2.4 Суд першої інстанції не надав належної оцінки доказам відповідача про відсутність вини останнього в спірних правовідносинах та не взяв до уваги факт прострочення позивачем зобов'язання щодо виконання робіт по об'єкту за спірним Договором.

2.2.5 Прострочення позивача з виконання робіт визначено рішенням Господарського суду міста Києва від 22.06.2018 р. у справі №910/3693/18, яким зобов'язано ТОВ "Свемон-Захід 1948" виконати комплекс робіт по об'єкту "ВОЛЗ Лубни-Диканька" (Будівельні роботи) (Код ЄЗС ДК 021:2015 - 45000000-7)" згідно договору підряду від 08.07.2016 № та додатковими угодами до нього, стягнено пеню за період прострочення з 30.12.2016 в розмірі - 1400299,23 грн., штраф 7% за прострочення понад 30 днів - 634467,25 грн., всього на загальну суму 2034766,49 грн.

2.3 узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

2.3.1 Позивач правом надання відзиву на апеляційну скаргу у встановлений строк не скористався.

2.4 інші процесуальні дії у справі:

2.4.1 У судовому засіданні 16 квітня 2019 року представник АТ "Укртрансгаз" надав пояснення, в яких підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким у позові відмовити.

2.4.2 Представник ТОВ "Свемон-Захід 1948" у судовому засіданні 16 квітня 2019 року надав пояснення, в яких заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив відмовити у її задоволенні.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

3. ПОЗИЦІЯ СУДУ:

3.1 встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини справи;

3.1.1. 20.07.2016 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Свемон-Захід 1948" (підрядник) та Публічним акціонерним товариством "Укртрансгаз" (замовник) укладено договір підряду № (далі - договір), відповідно до п. 1.1 якого підрядник приймає на себе зобов'язання власними та залученими силами та засобами виконати комплекс робіт по об'єкту "ВОЛЗ Лубни-Диканька (будівельні роботи) та здати в установлений договором строк закінчений будівництвом об'єкт відповідно до договірної документації, а також поставити обладнання (устаткування) і матеріали згідно зі специфікаціями (т.І, а.с. 16-19).

3.1.2. Вартість по договору відповідно до розрахунку договірної ціни складає 9519726,00 грн., у тому числі і вартість устаткування у сумі 1171410,01 грн. (п. 3.1 договору в редакції додаткової угоди № 2 від 02.09.2016 р. (т.І, а.с. 128-129).

3.1.3. Відповідно до п. 3.5 договору розрахунки з підрядником здійснюються по факту виконаних робіт протягом 40 днів з дати підписання сторонами акту здачі-приймання виконаних робіт, а за поставлене обладнання - по факту поставки, протягом 40 днів з дати підписання сторонами акту приймання - передачі обладнання.

3.1.4. Пунктом 3.6 договору передбачена недоплата замовником по кожному акту виконаних робіт та поставленого обладнання в розмірі 5 % від суми відповідного акта. Остаточний розрахунок за виконані роботи буде здійснений замовником після закінчення всіх робіт, передбачених договором та акту введення в експлуатацію (реєстрація декларації про готовність об'єкта до експлуатації в ДП "Держархбудінспекція").

3.1.5. Договір набирає чинності з дати підписання його сторонами і діє до 31 грудня 2017 року, а в частині виконання сторонами зобов'язань щодо розрахунків - до їх повного виконання (п. 5.4).

3.1.6. Пунктом 10.2 договору передбачено, що у разі затримки оплати вартості робіт, замовник сплачує підряднику пеню в розмірі 0,1% від суми заборгованості за добу кожного дня затримки, але не більше 3 % несплаченої суми.

3.1.7. Позивач поставив відповідачу обладнання (вимірювальна платформа) на суму 950 000,00 грн., що підтверджується видатковою накладною № 19 від 26.12.2017 р. (яка містить завірений печаткою філії відповідача підпис біля графи отримав) (т.І, а.с. 184), довідкою про вартість виконання будівельних робіт та витрат № 12-657 за грудень 2017 року (т.І, а.с. 185), актом обладнання, що потребує монтажу № 12.1-657 від 27.12.2017 р. (т.І, а.с. 186).

3.1.8. Проте, відповідач, взяті на себе зобов'язання виконав неналежним чином, вартість поставленого обладнання у сумі 950 000,00 грн. у визначені договором строки не оплатив.

3.2 Обставини встановлені судом апеляційної інстанції і визначені відповідно до них правовідносини:

3.2.1. Відповідно до п. 6.1.1. Договору замовник зобов'язаний сплачувати чергові платежі за фактично виконані роботи, надані послуги, поставлене обладнання та матеріали протягом 40 днів після акта виконаних робіт або видаткової накладної, на підставі виставлених рахунків.

3.2.2. Сторонами затверджено Додаток №1 до Договору (Договірна ціна), у якому, з урахуванням Додаткових угод №1 та № 2 зазначено, що витрати підрядника, що пов'язані з устаткуванням складають 1 171 410,01 грн. (т.І, а.с. 20-22, 82-83, 84-85, 128-129, 130-131).

3.2.3. Призначення платежу, наданих відповідачем платіжних доручень (на загальну суму 5143263,23 грн.), датованих у період з 27.09.2016 р. по 26.12.2017 р. не містять посилань на оплату за видатковою накладною № 19 від 26.12.2017 р., довідкою про вартість виконання будівельних робіт та витрат № 12-657 за грудень 2017 року чи актом обладнання, що потребує монтажу № 12.1-657 від 27.12.2017 р.

3.2.4. 15 травня 2018 року відповідачем сплачено на користь позивача 902500 грн., що підтверджується платіжним дорученням №2753 із призначенням платежу "частк.опл. за обладнання Лубни-Диканька акт №12-657 від 27.12.17 дог. " (т.І, а.с. 231).

3.3 доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції;

3.3.1. Враховуючи положення п.п. 3.5, 3.6 Договору та те, що акт приймання-передачі обладнання підписано 26.12.2017 р., останнім днем виконання відповідачем зобов'язання з оплати визначеної у ньому вартості обладнання за мінусом 5% від суми відповідного акта (з урахуванням того, що останній день строку припадав на вихідний день) було 05.02.2018 р.

Проте, як вірно встановлено місцевим судом, відповідач здійснив оплату в сумі 902500 грн. грн.. за отримане обладнання на рахунок позивача 15.05.2018р.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що відповідачем прострочено виконання зобов'язань щодо здійснення оплати за отримане обладнання за договором підряду.

3.3.2. У зв'язку з простроченням відповідачем виконання зобов'язання позивачем нараховано та пред'явлено до стягнення інфляційній втрати у розмірі 25270 грн., 3% річних у розмірі 7417,81 грн. та пеню у розмірі 27075 грн.

3.3.3. Здійснивши перевірку розрахунку пені, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що наданий позивачем розрахунок є вірним, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня у заявленому позивачем розмірі - 27 075,00 грн.

3.3.4. Здійснивши перевірку розрахунку 3% річних та інфляційних втрат, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що з відповідача підлягає стягненню інфляційна складова боргу у сумі 25 270,00 грн. та 3 % річних у сумі 7 343,63 грн., тобто у меншій сумі, ніж просить позивач, оскільки нарахування матеріальних втрат здійснюється на наступний день після настання строку для оплати, визначеного п. 3.5 договору, що позивачем враховано не було.

3.3.5. Також колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення обґрунтованого щ посиланням ч. 3 ст. 551 ЦК України та ст. 233 ГК України клопотання АТ "Укртрансгаз" про зменшення розміру пені (т.І, а.с. 248-252).

Як вірно зазначено судом першої інстанції, положення ст. 233 ГК України та ч. 3 ст. 551 ЦК України не мають імперативного характеру та застосовуються на розсуд суду за наявності визначених у них умов та на підставі аналізу конкретної ситуації.

Також колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки, яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання, господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, котрі заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначний період прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки таким наслідкам, поведінки винної сторони, зокрема вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків тощо.

Відповідачем не надано доказів існування обставин, з якими положення ст. 617 ЦК України пов'язує звільнення особи, яка порушила зобов'язання від відповідальності за вчинене порушення, а сааме того, що порушення зобов'язання зі сторони відповідача є виключенням чи випадком, а також доказів того, що порушення строків виконання грошового зобов'язання з оплати поставленого обладнання за договором підряду сталось не з вини відповідача.

3.3.6. Колегія суддів зазначає про вірність висновків суду першої інстанції про те, що невиконання позивачем робіт за договором підряду у повному обсязі, не ставиться у залежність від обов'язку відповідача своєчасно оплатити поставлене обладнання за договором підряду, оскільки відповідно до п. 5.4 договору виконання сторонами зобов'язань щодо розрахунків за договором, здійснюється до їх повного виконання. Фінансове становище відповідача не спростовує факту допущеного ним прострочення в оплаті поставленого обладнання, за яке договором передбачена відповідальність у вигляді штрафних санкцій (пені). А несвоєчасне виконання умов договору відповідачем призвело до несприятливих наслідків також і для позивача.

3.3.7. Судом першої інстанції вірно враховано, що сума пені за невчасний перерахунок грошових коштів позивачу не є значно чи надмірно великою, виходячи із загальної суми договору та часу прострочення належної до сплати суми.

3.3.8. З огляду на те, що відповідачем не доведено факту існування обставин, з якими ч. 2 ст. 218 ГК України пов'язує можливість зменшення розміру пені, при встановленому та підтвердженому факті прострочення виконання грошового зобов'язання, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення клопотання відповідача про зменшення суми пені та, відповідно, звільнення його від відповідальності за несвоєчасне виконання визначеного договором зобов'язання щодо оплати поставленного підрядником обладнання.

3.4. чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права чи інтереси, за захистом яких особа звернулася до суду;

3.4.1. Оплата відповідачем поставленого позивачем обладнання із порушенням визначеного договором строку, свідчить про порушення ним права позивача на своєчасне отримання оплати за договором.

4. ВИСНОВКИ СУДУ ТА ДЖЕРЕЛА ПРАВА:

4.1.посилання на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції;

4.1.1. У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

4.1.2. Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

4.1.3. Договір є обов'язковим для виконання сторонами згідно ст. 629 ЦК України.

4.1.4. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

4.1.5. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України)

4.1.6. Частиною 1 ст. 229 ГК України передбачено, що учасник господарських відносин у разі порушення ним грошового зобов'язання не звільняється від відповідальності через неможливість виконання і зобов'язаний відшкодувати збитки, завдані невиконанням зобов'язання, а також сплатити штрафні санкції відповідно до вимог, встановлених цим Кодексом та іншими законами.

4.1.7. У силу ст. 611 ЦК України та ст. 230 ГК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

4.1.8. Частиною 1 ст. 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

4.1.9. Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

4.1.10. Статтею 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" встановлено, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

4.1.11. Згідно з ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано. При цьому, передбачений приписом ч. 6 ст. 232 ГК України 6-місячний період нарахування пені починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов'язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін (п. 2.5 Постанови Пленуму від 17.12.2013 № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань").

4.1.12. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

4.1.13. За приписами ст. 233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

4.1.14. Частиною 3 ст. 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

4.1.15. Згідно зі ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов'язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов'язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

4.1.16. Згідно з ч. 2 ст. 218 ГК України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

5 ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ:

5.1.мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу

5.1.1. У видаткові накладній № 19 від 26.12.2017 р. зазначено, що вартість поставленого обладнання складає 950 000,00 грн., таким чином позивачем вірно нараховано пеню, інфляційні втрати та 3% річних саме на суму 902500 грн., у відповідності до п. 3.6 Договору (за мінусом 5%).

5.1.2. Твердження відповідача, що місцевим судом у рішенні не враховано, що позивачем не було виконано своїх зобов'язань за договором відповідно до плану-графіку, тому відповідач, керуючись п.11.1. договору призупинив оплату за договором до повного виконання позивачем своїх зобов'язань, спростовуються наступним.

Відповідно до п.11.1. договору підряду, замовник може призупинити дію цього договору, зокрема, за обставин відставання з вини підрядника у виконанні план-графіків виконання робіт більш ніж на один місяць (за виключенням дій обставин непереборної сили, погодних умов та несвоєчасного фінансування об'єкту з боку підрядника) на підставі підтверджуючих документів.

Згідно з п.11.4. вказаного договору сторона, що прийняла рішення про призупинення робіт або розірвання договору, повідомляє про це письмово іншу сторону не менше ніж за 30 днів до вступу в дію такого рішення, і, якщо протягом цього строку обставини, що зумовили таке рішення, не змінились, сторона, що проявила ініціативу, має право розірвати договір в передбаченому діючим законодавством порядку.

Відповідачем як під час розгляду справи місцевим судом, так і під час розгляду справи апеляційний судом не подано доказів відставання чи невиконання підрядником зобов'язань за договором відповідно до плану-графіку. У матеріалах справи відсутні докази письмового повідомлення замовником підрядника про призупинення робіт або розірвання договору у зв'язку з неналежним виконанням замовником своїх зобов'язань за договором, зокрема, відставання з вини підрядника у виконанні план-графіків виконання робіт більш ніж на один місяць.

Отже, відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження невиконання чи неналежного виконання підрядником зобов'язань за договором відповідно до плану-графіку та підтверджуючих документів щодо обставин, зазначених у п.11.1. підряду, за наявності яких замовником міг призупинити дію вказаного договору.

5.1.3. Рішення Господарського суду міста Києва від 22.06.2018 у справі №910/3693/18 станом на момент розгляду справи №910/5590/18 законної сили не набрало, оскільки було оскаржено у апеляційному порядку. Отже встановлені у ньому обставини не є преюдиційними в силу положень ст. 75 ГПК України.

Несвоєчасне виконання позивачем робіт за договором не звільняє замовника від виконання обов'язку з оплати поставленого обладнання.

5.1.4. Враховуючи викладене колегія суддів не приймає також доводи відповідача, що місцевим судом при прийнятті оскаржуваного рішення, не надано належної правової оцінки доказам відповідача про відсутність його вини в спірних правовідносинах та не взято до уваги факт прострочення позивачем зобов'язання щодо виконання робіт по об'єкту за спірним договором.

6. ВИСНОВКИ ПІВНІЧНОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО ГОСПОДАРСЬКОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ:

6.1 Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають, оскаржуване рішення суду прийнято у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, підстав його скасовувати або змінювати не вбачається.

6.2 Рішення Господарського суду міста Києва від 10 грудня 2018 року у справі №910/5590/18 залишити без змін.

6.3 Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укртрансгаз" на рішення Господарського суду міста Києва від 10 грудня 2018 року у справі №910/5590/18 залишити без задоволення.

7. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ:

7.1 Судові витрати у вигляді судового збору за розгляд апеляційної скарги, згідно ч. 1 ст. 129 ГПК України покласти на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 255, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, 282, 284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укртрансгаз" на рішення Господарського суду міста Києва від 10 грудня 2018 року у справі №910/5590/18 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 10 грудня 2018 року у справі №910/5590/18 залишити без змін.

3. Судові витрати у вигляді витрат по сплаті збору за подання скарги покласти на Акціонерне товариство "Укртрансгаз".

4. Справу №910/5590/18 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 ГПК України.

Дата складення повного тексту - 18 квітня 2019 р.

Головуючий суддя М.Г. Чорногуз

Судді О.О. Хрипун

О.В. Агрикова