ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" квітня 2019 р. Справа № 911/453/19

Господарський суд Київської області у складі судді Горбасенка П.В. за участі секретаря судового засідання Куракси Ю.І., розглянувши матеріали справи

за позовом Заступника військового прокурора Центрального регіону України в інтересах держави в особі Головного управління Національної гвардії України та Військової частини НОМЕР_1 Міжнародний міжвідомчий багатопрофільний центр підготовки підрозділів Національної гвардії України

до першого відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Рекріейшн-Сервіс

до другого відповідача Публічного акціонерного товариства Державний експортно-імпортний банк України
та до третього відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Євробудком
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача 1 Кабінету Міністрів України

про визнання недійсним договору іпотеки та визнання права користування земельною ділянкою

За участю представників:
від прокуратури: Толстореброва О.О. (посв. № 047854 від 06.09.2017);

від позивача 1: Жирін С.О. (дов. № 27/34-733 від 20.12.2018);

від позивача 2: Яковлєв Т.С. (дов. б/н від 12.03.2019);
від відповідача 2: Малік Т.І. (дов. № 0001000/590-19 від 11.01.2019);

від відповідачів 1, 3: не з`явилися;
від третьої особи: Шевчук О.С. (дов. б/н та б/д).

Обставини справи:

15.02.2019 до канцелярії господарського суду Київської області надійшла позовна заява Заступника військового прокурора Центрального регіону України в інтересах держави в особі Головного управління Національної гвардії України (далі перший позивач) та Військової частини НОМЕР_1 Міжнародний міжвідомчий багатопрофільний центр підготовки підрозділів Національної гвардії України (далі другий позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю Рекріейшн-Сервіс (далі перший відповідач), до Публічного акціонерного товариства Державний експортно-імпортний банк України (далі другий відповідач) та до Товариства з обмеженою відповідальністю Євробудком (далі третій відповідач) про визнання недійсним договору іпотеки № 151410Z18 від 26.01.2010, укладений між Публічним акціонерним товариством Державний експортно-імпортний банк України та Товариством з обмеженою відповідальністю Рекріейшн-Сервіс в частині включення до предмету іпотеки земельної ділянки площею 12,0485 га з кадастровим номером :03:002:0177, яка розташована на території Сошниківської сільської ради Бориспільського району Київської області та визнання права користування земельною ділянкою, визнання права користування на земельну ділянку площею 12,0485 га з кадастровим номером :03:002:0177, яка розташована на території Сошниківської сільської ради Бориспільського району Київської області, за Військовою частиною НОМЕР_1 Міжнародний міжвідомчий багатопрофільний центр підготовки підрозділів Національної гвардії України.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням права позивачів на володіння та користування земельною ділянкою площею 12,0485 га з кадастровим номером :03:002:0177, яка розташована на території Сошниківської сільської ради Бориспільського району Київської області.

Ухвалою господарського суду Київської області від 18.02.2019 позовну заяву прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження, відкрито провадження у справі № 911/453/19, залучено Кабінет Міністрів України до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача 1 та призначено підготовче засідання на 15.03.2019.

Ухвалою господарського суду Київської області від 15.03.2019 розгляд справи в порядку загального позовного провадження у підготовчому засіданні відкладено на 29.03.2019.

18.03.2019 до канцелярії господарського суду Київського області від другого відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 4968/19 від 18.03.2019), згідно якого останній визнав позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, який прийнято судом. Також другий відповідач просив суд застосувати позовну давність до вимог. Вказаний відзив на позов прийнято судом.

21.03.2019 до канцелярії господарського суду Київської області від прокуратури надійшла відповідь на відзив на позовну заяву № 05/2-364вих19 від 19.03.2019 (вх. № 5642/19 від 21.03.2019), згідно якої остання підтримала задоволення позовних вимог та вказала на відсутність пропуску позовної давності. Вказана відповідь на відзив прийнята судом.

25.03.2019 до канцелярії господарського суду Київської області від першого позивача надійшла відповідь на відзив (вх. № 5896/19 від 25.03.2019), згідно якої останній підтримав задоволення позовних вимог та вказав на відсутність пропуску позовної давності. Вказана відповідь на відзив прийнята судом.

29.03.2019 до канцелярії господарського суду Київської області від другого позивача надійшла відповідь на відзив (вх. № 6276/19 від 29.03.2019), згідно якої останній підтримав задоволення позовних вимог та вказав на відсутність пропуску позовної давності. Вказана відповідь на відзив прийнята судом.

29.03.2019 до канцелярії господарського суду Київської області від третьої особи надійшло пояснення від 29.03.2019 (вх. № 6275/19 від 29.03.2019), згідно якого остання просила суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, у разі відсутності представника КМУ проводити розгляд справи без його участі, яке задоволено судом.

Ухвалою господарського суду Київської області від 29.03.2019 закрито підготовче провадження у справі № 911/453/19, призначено справу до розгляду по суті у судовому засіданні на 12.04.2019.

У судовому засіданні 12.04.2019 представники прокуратури, першого позивача, другого позивача та третьої особи підтримали задоволення позовних вимог, представник другого відповідача заперечив проти задоволення позовних вимог.

Представники першого та третього відповідача у судове засідання 12.04.2019 не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Враховуючи, що неявка першого та третього відповідачів, які були належним чином повідомлені про розгляд справи, не перешкоджає розгляду справи по суті у судовому засіданні 12.04.2019 та те, що перший і третій відповідачі не скористалися своїм право на подачу відзиву, суд дійшов висновку про можливість вирішення справи за наявними в ній матеріалами справи за відсутності представників першого та третього відповідачів.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, оцінивши їх в сукупності та заслухавши промови (заключні слова) представників прокуратури, позивачів, другого відповідача та третьої особи, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до Державного акта на право користування землею 1979 року серії Б № 025629, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право користування землею за № 35, за Київською квартирно-експлуатаційною частиною району в безстрокове та безоплатне користування для державних потреб закріплено земельну ділянку площею 16 132,7 га, розташовану у Київській обл., Бориспільському районі, Сошниківської сільської радив межах згідно плану землекористування. Копія відповідного Державного акта наявна в матеріалах справи.

Згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 19.08.1992 № 490 Про реформу системи військової освіти та Директиви Генерального штабу Міністерства оборони України від 19.06.1992 Національній гвардії України передано Навчальний центр Київського вищого загальновійськового командного двічі червонопрапорного училища ім. Фрунзе М.В., який розташований на земельній ділянці площею 16 500 га, в тому числі земельна ділянка площею 16 132,7 га відповідно до Державного акта на право користування землею 1979 року серії Б № 025629.

Згідно акту прийому-передачі від 29.09.1995 Київською квартирно-експлуатаційною частиною передано вказану вище земельну ділянку у користування Національній гвардії України, цільове використання якої не змінювалось.

На підставі Державного акта на право користування землею 1979 року серії Б № 025629 Управління північного територіального командування внутрішніх військ (військова частина НОМЕР_2 ), правонаступником якого є Північне Київське територіальне управління Національної гвардії України (військова частина НОМЕР_2 ) (м. Київ), оформило право користування земельною ділянкою площею 7 665,0239 га з кадастровим номером :03:002:0933, з цільовим призначенням - розміщення та постійна діяльність внутрішніх військ.

В обгрунтування поданого позову прокурор зауважив, що за результатами опрацювання даних Публічної кадастрової карти України та листа Київського державного підприємства геодезії, картографії та геоінформаційних систем Київгеоінформатика Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру № 01-01/7 від 21.01.2019 було встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером :03:002:0177 площею 12,0485 га частково накладається на земельну ділянку за кадастровим номером :03:002:0933 площею 7 665,0239 га. Площа накладення становить 3,144 га, які входять до складу земель оборони та розташовані на території Сошниківської сільської ради Бориспільського району Київської області.

Відповідний лист № 01-01/7 від 21.01.2019 разом з схемою розташування земельних ділянок наявні в матеріалах даної справи.

Прокурор у позовній заяві зазначив, що 26.01.2010 між ПАТ Державний експортно-імпортний банк України, як іпотекодержателем, та ТОВ Рекріейшн-Сервіс, як іпотекодавцем, було укладено іпотечний договір №151410Z18, згідно умов п. 1.1. якого іпотекою за цим договором забезпечуються всі вимоги іпотекодержателя, що випливають з кредитного договору №151407К19 від 22.03.2007, укладеного між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та ТОВ «Євробудком».

Зазначеним іпотечним договором передбачено, що предметом іпотеки є нерухоме майно - земельна ділянка, площею 12,0485 га, кадастровий номер :03:002:0177, яка належить ТОВ «Рекріейшн-Сервіс» на праві власності та розташована на території Бориспільського району Київської області, Сошниківська сільська рада. Зазначений договір нотаріально посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Комарницькою О. М. та зареєстровано в реєстрі за № 318.

Як зауважив прокурор, рішенням господарського суду Київської області від 21.11.2014 у справі № 911/4092/14, зокрема, визнано недійсним Державний акт серії ЯЗ № 204966 на право власності ТОВ Рекріейшн-Сервіс на земельну ділянку за кадастровим номером :03:002:0177, загальною площею 12,0485 га, яка розташована на території Сошниківської сільської ради Бориспільського району Київської області.

Посилаючись на відсутність у першого відповідача права власності на земельну ділянку за кадастровим номером :03:002:0177, загальною площею 12,0485 га, станом на момент передання в іпотеку відповідної земельної ділянки за іпотечним договором, прокурор просить суд, зокрема, визнати недійсним договір іпотеки №151410Z18 від 26.01.2010 у частині включення до предмету іпотеки земельної ділянки площею 12,0485 га з кадастровим номером :03:002:0177, яка розташована на території Сошниківської сільської ради Бориспільського району Київської області, як такий, що суперечить приписам Цивільного кодексу України, іншим актам цивільного законодавства та інтересам держави.

Таким чином, оскільки право другого позивача на користування земельною ділянкою за кадастровим номером :03:002:0177, площею 12,0485 га відповідачами не визнається, прокурор просить суд визнати право користування на земельну ділянку площею 12,0485 за кадастровим номером :03:002:0177, яка розташована на території Сошниківської сільської ради Бориспільського району Київської області, за Військовою частиною 3070 Міжнародний міжвідомчий багатопрофільний центр підготовки підрозділів Національної гвардії України з підстав ст. 152 Земельного кодексу України.

Водночас, звернення до суду із зазначеним позовом в інтересах держави Заступник військового прокурора Центрального регіону України обґрунтовує порушенням інтересів держави в особі Головного управління Національної гвардії України та Військової частини НОМЕР_1 Міжнародний міжвідомчий багатопрофільний центр підготовки підрозділів Національної гвардії України, що є користувачами землями оборони, зокрема земельною ділянкою за кадастровим номером :03:002:0933, на яку частково накладається земельна ділянка за кадастровим номером :03:002:0177.

Позивачі повністю підтримали заявлені прокурором вимоги та зауважили, що невизнане відповідачами належне другому позивачу право користування земельною ділянкою за кадастровим номером :03:002:0933 підлягає захисту в порядку ст. 392 Цивільного кодексу України, шляхом визнання за другим позивачем права користування на спірну земельну ділянку.

Заперечуючи проти відповідно заявленої вимоги, другий відповідач зазначив, що рішенням господарського суду Київської області від 19.12.2012 у справі № 16/004-12/2, в рахунок погашення заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «Євробудком» перед Публічним акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» за кредитним договором №1514-7К19 від 22.03.2007 звернуто стягнення, зокрема, на земельну ділянку, площею 12,0485 га, кадастровий номер :03:002:0177, належну на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Рекріейшн-Сервіс», розташовану за адресою: Київська область, Бориспільський район, Сошниківська сільська рада.

Другий відповідач, посилаючись на принцип правової визначеності, зауважив, що судами у справі № 16/004-12/2 встановлено та перевірено наявність правових підстав для укладення іпотечного договору, що свідчить про законність відповідного правочину.

До того ж, Публічним акціонерним товариством Державний експортно-імпортний банк України зазначено, що при посвідченні спірних договорів нотаріусом було перевірено документи, надані на підтвердження права власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Рекріейшн-Сервіс» на земельну ділянку за кадастровим номером :03:002:0177 площею 12,0485 га.

В обґрунтування безпідставності заявленої прокурором вимоги другий відповідач посилається на недоведеність порушення ним прав і законних інтересів позивачів при укладенні іпотечного договору, а тому, на думку другого відповідача, визнання договору недійсним в судовому порядку з підстав ст. ст. 203, 215 Цивільного кодексу України є неправомірним та необґрунтованим.

Крім того, другий відповідач зауважив, що обставини безпідставної передачі в іпотеку земельної ділянки, що є предметом даного спору, стали відомі позивачу у 2014 році, оскільки рішенням господарським судом Київської області від 21.11.2014 у справі № 911/4092/14, визнано недійсним договір від 13.12.2009, посвідчений приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області, що зареєстрований в реєстрі за № 3698, купівлі-продажу земельної ділянки кадастровий номер :03:002:0177, загальною площею 12,0485 га, яка розташована на території Сошниківської сільської ради Бориспільського району Київської області.

З огляду вищенаведеного, другий відповідач просить застосувати позовну давність та відмовити в задоволенні позовних вимог щодо визнання права користування земельною ділянкою.

Дослідивши матеріали справи та подані докази, заслухавши пояснення прокурора, представників позивачів, другого відповідача та третьої особи, суд дійшов нижчезазначених висновків.

Частинами 1 та 2 ст. 11, ст. 202 Цивільного кодексу України унормовано, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У відповідності до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частиною першою статтті 203 ЦК України передбачено, що зокрема зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України Про іпотеку предметом іпотеки можуть бути один або декілька об`єктів нерухомого майна, зокрема, за таких умов: нерухоме майно належить іпотекодавцю на праві власності або на праві господарського відання, якщо іпотекодавцем є державне або комунальне підприємство, установа чи організація.

Частиною першої статті 126 Земельного кодексу України передбачнно, що правовласності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 317 та ст. 328 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, рішенням господарського суду Київської області від 21.11.2014 у справі № 911/4092/14, що набрало законної сили:

- визнано недійсним договір від 13.12.2009 купівлі-продажу земельної ділянки кадастровий номер :03:002:0177, загальною площею 12,0485 га, яка розташована на території Сошниківської сільської ради Бориспільського району Київської області;

- визнано недійсним Державний акт серії ЯЗ № 204966 на право власності ТОВ Рекріейшн-Сервіс на земельну ділянку за кадастровим номером :03:002:0177 загальною площею 12,0485 га, яка розташована на території Сошниківської сільської ради Бориспільського району Київської області.

- витребувано на користь Головного управління Державного земельного агентства у Київській області з незаконного володіння ТОВ Рекріейшн-Сервіс земельну ділянку кадастровий номер :03:002:0177, загальною площею 12,0485 га, яка розташована на території Сошниківської сільської ради Бориспільського району Київської області;

- визнано відсутнім право власності Товариства з обмеженою відповідальністю Рекріейшн-Сервіс на земельну ділянку загальною площею 12,0845 га із кадастровим номером :03:002:0177, яка розташована на території Сошниківської сільської ради Бориспільського району Київської області, цільове призначення для ведення підсобного сільського господарства.

Під час розгляду спору у справі № 911/4092/14 судом було встановлено обставини відсутності у ТОВ Союз Інтергруп права власності на земельну ділянку за кадастровим номером :03:002:0177 та відсутність права здійснювати її відчуження на користь третіх осіб, а відтак і незаконність набуття відповідної земельної ділянки у власність ТОВ Рекріейшн-Сервіс від ТОВ Союз Інтергруп за договором купівлі-продажу земельної ділянки від 13.12.2009.

З огляду вищенаведеного, встановлені рішенням господарського суду Київської області від 21.11.2014 у справі № 911/4092/14 обставини незаконності набуття першим відповідачем у власність земельної ділянки за кадастровим номером :03:002:0177 загальною площею 12,0845 га, яка розташована на території Сошниківської сільської ради Бориспільського району Київської області, що в силу приписів ст. 75 Господарського процесуального кодексу України є преюдиційними та не потребують доказуванню, свідчать про обґрунтованість посилань прокурора та позивачів щодо відсутності у ТОВ Союз Інтергруп станом на момент укладення іпотечного договору права власності на земельну ділянку за кадастровим номером :03:002:0177 та, відповідно, права передавати зазначену земельну ділянку в іпотеку другому відповідачу.

За таких обставин, враховуючи обставини відсутності у першого відповідача станом на момент укладення з другим відповідачем іпотечного договору у нього прав власності та розпорядження земельною ділянкою за кадастровим номером :03:002:0177 загальною площею 12,0845 га, яка розташована на території Сошниківської сільської ради Бориспільського району Київської області, суд дійшов висновку про обгрунтованість доводів прокурора та позивачів щодо того, що зміст договору іпотеки №151407К19 від 26.01.2010, в частині включення до предмету іпотеки земельної ділянки площею 12,0845 га з кадастровим номером :03:002:0177 суперечить приписам Цивільного кодексу України, іншим актам цивільного законодавства та інтересам держави, а тому зазначений правочин у відповідній частині є недійсним.

Посилання другого відповідача на встановлення судом при розгляді справи № 16/004-12/2 обставин наявності правових підстав для укладення іпотечного договору, відтак його дійсність, визнаються судом неспроможними, оскільки обставини недійсності відповідного правочину в розрізі неправомірності передання в іпотеку спірної земельної ділянки не були предметом відповідного спору.

Інші доводи другого відповідача щодо встановлення нотаріусом обставин наявності у першого відповідача права власності на спірну земельну ділянку оцінюються судом критично оскільки незаконність отримання першим відповідачем у власність зазначеної земельної ділянки встановлена у судовому порядку, а правовстановлючий документ на неї скасовано рішенням господарського суду Київської області від 21.11.2014 у справі № 911/4092/14.

Що ж до вимоги прокурора про визнання права користування на земельну ділянку площею 12,0485 га з кадастровим номером :03:002:0177, яка розташована на території Сошниківської сільської ради Бориспільського району Київської області, за Військовою частиною 3070 Міжнародний міжвідомчий багатопрофільний центр підготовки підрозділів Національної гвардії України, слід зазначити таке.

Статтею 65 Земельного кодексу України визначено, що землями промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення визнаються земельні ділянки, надані в установленому порядку підприємствам, установам та організаціям для здійснення відповідної діяльності. Порядок використання земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення встановлюється законом.

За змістом статей 1, 2 Закону України "Про використання земель оборони", землями оборони визнаються землі, надані для розміщення і постійної діяльності військових частин, установ, військово-навчальних закладів, підприємств та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законодавства України.

Військовим частинам для виконання покладених на них функцій та завдань земельні ділянки надаються у постійне користування відповідно до вимог Земельного кодексу України.

Особливості надання земельних ділянок військовим частинам під військові та інші оборонні об`єкти визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини 2 статті 14 Закону України "Про Збройні Сили України" земля, води, інші природні ресурси, а також майно, закріплені за військовими частинами, військовими навчальними закладами, установами та організаціями Збройних Сил України, є державною власністю, належить їм на праві оперативного управління.

Пунктами 42, 45 та 50 Положення про порядок надання в користування земель (земельних ділянок) для потреб Збройних Сил України та основні правила користування наданими землями, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 22.12.1997 № 483, передбачено, що землі, які виділені в користування Міністерству оборони України, забороняється займати для будівництва індивідуальних і кооперативних житлових будинків, гаражів, інших господарських будівель, а також під дачі та садово-городні ділянки. Передача земель місцевим органам влади проводиться за згодою Міністра оборони України або за його дорученням начальником розквартирування військ та капітального будівництва - начальником Головного управління розквартирування військ та капітального будівництва Збройних Сил України. Оформлення передачі земель місцевим органам влади здійснюють землекористувачі спільно з квартирно-експлуатаційною частиною, відділенням морської інженерної служби Військово-Морських Сил України, на обліку яких знаходяться земельні ділянки в порядку, встановленому Земельним кодексом України.

Так, судом встановлено, що зареєстрована за другим позивачем на праві постійного користування земельна ділянка з кадастровим номером :03:002:0177 площею 12,0485 га, відноситься до земель оборони та була виділена другому позивачу у передбаченому законом порядку.

Поряд з тим, згідно наявного в матеріалах справи листа першого позивача, останній повідомив про відсутність звернень до органів місцевого самоврядування щодо припинення права користування, зміни цільового призначення земельної ділянки з кадастровим номером :03:002:0933 площею 7 665,0239 га та/або її частини, в межах якої перебуває спірна земельна ділянка із кадастровим номером :03:002:0177.

Відповідно до ст. ст. 92, 125, 152 Земельного кодексу України право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема, визнання прав.

Водночас, відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Як слідує з наявних в матеріалах даної справи письмових пояснень сторін, у тому числі другого відповідача, останнім не визнається належне другому позивачу право постійного користування земельною ділянкою з кадастровим номером :03:002:0177, оскільки другим відповідачем звернуто стягнення на відповідну земельну ділянку.

З огляду вищезазначеного, враховуючи надання другому позивачу у постійне користування земельної ділянки з кадастровим номером :03:002:0933, в межах якої знаходиться спірна земельна ділянка з кадастровим номером :03:002:0177, що вибула з державної власності без достатньої правової підстави, а право другого позивача на користування останньою відповідачами не визнається, суд дійшов висновку про підставність заявленої прокурором позовної вимоги про визнання за другим позивачем права користування земельною ділянкою з кадастровим номером :03:002:0177 з огляду на порушення суб`єктивних прав Головного управління Національної гвардії України та Військової частини 3070 Міжнародний міжвідомчий багатопрофільний центр підготовки підрозділів Національної гвардії України, як постійних користувачів землями оборони, що є державною власністю.

Водночас, заперечуючи проти заявлених прокурором позовних вимог, другий відповідач зауважив, що обставини безпідставної передачі в іпотеку земельної ділянки, що є предметом даного спору, стали відомі позивачу у 2014 році, оскільки рішенням господарським судом Київської області від 21.11.2014 у справі № 911/4092/14, визнано недійсним договір від 13.12.2009, посвідчений нотаріусом, що зареєстрований в реєстрі за № 3609, купівлі-продажу земельної ділянки за кадастровим номером :03:002:0177, загальною площею 12,0485 га, яка розташована на території Сошниківської сільської ради Бориспільського району Київської області.

Таким чином, враховуючи звернення заступника прокурора із позовом у даній справі в лютому 2019 року, тобто після спливу строку позовної давності, другий відповідач просить застосувати наслідки спливу строків позовної давності та відмовити у задоволенні позову повністю.

Прокурор зауважив про дотримання ним передбаченого законом строку для звернення до суду із захистом порушеного права позивачів на користування земельною ділянкою за кадастровим номером :03:002:0177, оскільки про порушення прав позивачі, як користувачі землями оборони, в межах яких знаходиться спірна земельна ділянка, дізналися лише у 2019 році, від права користування зазначеними землями не відмовлялись, сторонами у справах № №16/004-12/2, 911/4092/14 не були та, відповідно, не мали змоги дізнатися про незаконність вибуття спірної земельної ділянки з державної власності.

За приписами ст. ст. 253, 256, 261 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язують його початок.

З огляду на положення статті 261 ЦК України,статті 29 ГПК України,с т. 23 Закону України Про прокуратуру перебіг строку позовної давності починається не з дня виявлення прокурором порушень законодавства під час здійснення перевірки, а з моменту коли орган в інтересах якого звертається прокурор довідався або міг довідатися про порушення своїх прав, у той час як закон пов`язує початок перебігу строку позовної давності, не з моментом поінформованості про вчинення певної дії чи прийняття рішення, якими порушено відповідне суб`єктивне право, а з моментом коли саме уповноваженому органу, право якого порушено внаслідок прийнятого незаконного рішення, стало відомо про таке порушення.

Таким чином, оскільки вимоги прокурора подані в інтересах позивачів, як користувачів землями оборони, в межах яких знаходиться спірна земельна ділянка з кадастровим номером :03:002:0177, що вибула з державної власності без достатньої правової підстави, суд дійшов висновку, що початок перебігу строку позовної давності пов`язаний з моментом, коли про порушення прав та інтересів держави дізналися саме позивачі, а не прокурор.

Як слідує зі змісту заявлених позовних вимог, позивачі не є сторонами договору іпотеки №151410Z18 від 26.01.2010, а також не були учасниками судового процесу у справі № 16/004-12/2, рішенням у якій було звернуто стягнення на спірну земельну ділянку на користь другого відповідача.

За таких обставин, оскільки позивачі, як постійні землекористувачі, не відмовлялись від користування земельною ділянкою з кадастровим номером :03:002:0933 та/або її частиною, у тому числі і спірною земельною ділянкою, та не брали участі у судовому процесі щодо звернення стягнення на неї, суд дійшов висновку про обгрунтованість доводів прокурора та позивачів щодо того, що останні не були обізнані про обставини незаконної передачі земельної ділянки за кадастровим номером :03:002:0177 в іпотеку та реалізації другим відповідачем, як іпотекодержателем, своїх прав на зазначену земельну ділянку, що відповідно і порушило права позивачів на право користування відповідними землями.

Доводи ж другого відповідача щодо обізнаності позивачів про обставини незаконного вибуття спірної земельної ділянки з моменту прийняття рішення у справі 911/4092/14 - 21.11.2014 визнаються судом неспроможними, оскільки позивачі не брали участі у даній справі і, до того ж, судом при вирішенні відповідного спору не досліджувались обставини передання спірної земельної ділянки в іпотеку другому відповідачу.

Виходячи з системного аналізу обставин даної справи, суд дійшов висновку що про обставини передання спірної земельної ділянки в іпотеку другому відповідачу та звернення останнім стягнення на зазначену земельну ділянку і, як наслідок, про порушення своїх прав, як постійних користувачів землями оборони, позивачі дізналися в 2019 році - з моменту отримання відповідних відомостей від прокурора, зокрема адресованих другому позивачу листів за №№ 230, 231 від 11.02.2019.

Відповідно до ст. ст. 254, 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку.

Якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Беручи до уваги вищенаведене, суд дійшов висновку, що останнім днем трирічного строку на звернення до суду за захистом порушених прав позивачів шляхом визнання недійсним іпотечного договору, а також визнання за другим позивачем права користування спірною земельною ділянкою є 11.02.2022.

Водночас, як слідує з відмітки канцелярії господарського суду Київської області на позовній заяві Заступника військового прокурора Центрального регіону України про її прийняття, відповідний позов було подано 15.02.2019, а тому суд дійшов висновку про те, що прокурором не пропущено передбачений законом строк на звернення до суду із захистом порушених прав позивачів на користування землями оборони.

Отже, заява другого відповідача про застосування строку позовної давності є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Беручи до уваги вищенаведене та приписи норм закону, виходячи з аналізу суб`єктного складу та правової кваліфікації відносин сторін, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених прокурором вимог та визнання недійсним договору іпотеки № 151410Z18 від 26.01.2010, укладений між Публічним акціонерним товариством Державний експортно-імпортний банк України та Товариством з обмеженою відповідальністю Рекріейшн-Сервіс в частині включення до предмету іпотеки земельної ділянки площею 12,0485 га з кадастровим номером :03:002:0177, яка розташована на території Сошниківської сільської ради Бориспільського району Київської області та визнання права користування земельною ділянкою, визнання права користування на земельну ділянку площею 12,0485 га з кадастровим номером :03:002:0177, яка розташована на території Сошниківської сільської ради Бориспільського району Київської області, за Військовою частиною 3070 Міжнародний міжвідомчий багатопрофільний центр підготовки підрозділів Національної гвардії України.

Враховуючи відсутність неправильних дій другого відповідача під час виникнення спору, витрати по сплаті судового збору, відповідно до статті 129 ГПК України, покладаються судом на першого та третього відповідачів.

Керуючись ст.ст. 129, 231, 233, 237-239, 240 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги Заступника військового прокурора Центрального регіону України в інтересах держави в особі Головного управління Національної гвардії України та Військової частини НОМЕР_1 Міжнародний міжвідомчий багатопрофільний центр підготовки підрозділів Національної гвардії України до Товариства з обмеженою відповідальністю Рекріейшн-Сервіс, Публічного акціонерного товариства Державний експортно-імпортний банк України та Товариства з обмеженою відповідальністю Євробудком за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача 1 Кабінету Міністрів України про визнання недійсним договору іпотеки та визнання права користування земельною ділянкою задовольнити повністю.

2. Визнати недійсним договір іпотеки № 151410Z18 від 26.01.2010, укладений між Публічним акціонерним товариством Державний експортно-імпортний банк України та Товариством з обмеженою відповідальністю Рекріейшн-Сервіс в частині включення до предмету іпотеки земельної ділянки площею 12,0485 га з кадастровим номером :03:002:0177, яка розташована на території Сошниківської сільської ради Бориспільського району Київської області.

3. Визнати право користування на земельну ділянку площею 12,0485 га з кадастровим номером :03:002:0177, яка розташована на території Сошниківської сільської ради Бориспільського району Київської області, за Військовою частиною 3070 Міжнародний міжвідомчий багатопрофільний центр підготовки підрозділів Національної гвардії України (08362, Київська обл., Бориспільський район, село Старе; ідентифікаційний код 40163246).

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Рекріейшн-Сервіс (08325, Київська обл., Бориспільський район, село Щасливе, вул. Лесі Українки, буд. 20-А; ідентифікаційний код 36108488) на користь Військової прокуратури Центрального регіону України (01014, м. Київ, вул. Болбочана Петра, буд. 8; ідентифікаційний код 38347014) 1 921 (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну гривню) 00 коп. судового збору.
5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Євробудком (09000, Київська обл., Сквирський район, м. Сквира, вул. Рози Люксембург, буд. 16; ідентифікаційний код 34514958) на користь Військової прокуратури Центрального регіону України (01014, м. Київ, вул. Болбочана Петра, буд. 8; ідентифікаційний код 38347014) 1 921 (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну гривню) 00 коп. судового збору.

Накази видати після набрання рішенням суду законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається учасниками справи до Північного апеляційного господарського суду або через господарський суд Київської області до Північного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено: 19.04.2019.

Суддя П.В.Горбасенко