РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

17.04.2019Справа № 910/804/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Пукшин Л.Г., за участі секретаря судового засідання Бугаєнко Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали господарської справи

за позовом Служби автомобільних доріг у Донецькій області (84333, Донецька обл., м. Краматорськ, вул. Уральська, 12)

до Акціонерного товариства «РВС Банк» (04071, м. Київ, вул. Введенська, 29/58)

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Олександрія Кепітал» (02156, м. Київ, вул. Шолом-Алейхема, 3, оф. 3)

про стягнення 230 792,59 грн.

за участю представників

від позивача: Мендрух О.М.

від відповідача: Куліш В.В.

від третьої особи: не з'явився

В судовому засіданні 17.04.2019, в порядку ст. 240 ГПК України, було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Служба автомобільних доріг у Донецькій області звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства «РВС Банк» про стягнення 230 792,59 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що у зв'язку з порушенням підрядником зобов'язання за договором підряду № 2-52 від 15.06.2017, забезпеченого банківською гарантією №2319-17Т від 06.06.2017, у Акціонерного товариства «РВС Банк», як гаранта, виникло зобов'язання сплатити Службі автомобільних доріг у Донецькій області грошову суму, яка відповідно до умов гарантії складає 230 792,59 грн.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 28.01.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/804/19, вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 27.02.2019 та залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Олександрія Кепітал».

11.02.2019 через загальний відділ діловодства суду надійшло клопотання представника позивача про участь у судовому засіданні, яке призначене на 27.02.2019, в режимі відеоконференції, оскільки представник позивача знаходиться у м. Краматорськ Донецької обл., яка територіально віддалена від м. Києва.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 12.02.2019 у задоволенні клопотання Служби автомобільних доріг у Донецькій області про проведення судового засідання у режимі відеоконференції відмовлено.

21.02.2019 загальним відділом діловодства суду зареєстровано клопотання позивача про проведення судового засідання без уповноваженого представника останнього та підтримання позовних вимог у повному обсязі.

22.02.2019 через загальний відділ діловодства суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач, заперечуючи проти позову, зазначив, що не дивлячись на порушення строків виконання робіт, принципал продовжував виконувати договір підряду, а відтак, оскільки гарантією не передбачено відповідальність відповідача за прострочення виконання принципалом взятих на себе зобов'язань за договором підряду, підстави для сплати за Гарантією у відповідача відсутні.

У підготовчому судовому засіданні 27.02.2019 було проголошено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 27.03.2019

25.02.2019 загальним відділом діловодства суду зареєстровано додаткові пояснення позивача та 11.03.2019 відповідь на відзив, які фактично є ідентичними по суті. У зазначених поясненнях та відповіді на відзив позивач заперечує проти доводів відповідача, вказуючи на ту обставину, що умовами договору підряду №2-52 від 15.06.2017 чітко визначено, що у разі порушення підрядником строків виконання робіт і є невиконанням принципалом своїх зобов'язань та відповідно є підставою для звернення замовника з вимогою про стягнення грошових коштів за банківською гарантією.

У судовому засіданні 27.03.2019 суд на місці ухвалив закрити підготовче провадження та призначити справу до розгляду по суті на 17.04.2019.

У судовому засіданні 17.04.2019 судом заслухано пояснення представника позивача. який позовні вимоги підтримав та представника відповідача, який заперечував проти позовних вимог.

Третя особа не забезпечувала участь уповноваженого представника у судові засідання, письмових заяв, клопотань, пояснень суду не подавала. Про час та місце проведення судових засідань повідомлена належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Згідно із ч.1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи положення ст.ст. 13, 74 ГПК України якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав, а тому вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній матеріалами і документами без явки в судове засідання представника третьої особи.

Дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив. 0,2

15 червня 2017 року між Службою автомобільних доріг України (надалі - позивач/ замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Олександрія Кепітал» (надалі - підрядник/третя особа) було укладено Договір підряду № 2-52 (надалі - договір) за умовами якого, підрядник бере на себе зобов'язання своїми силами і засобами, на власний ризик виконати роботи «ДСТУ Б Д.1.1-1:2013 «Правила визначення вартості будівництва» ГБН Г.1-218-182:2011 «Ремонт автомобільних доріг загального користування. Види ремонтів та перелік робіт» (ДК 021:2015-45000000-7 - Будівельні роботи) Капітальний ремонт мосту на км 140+605 автомобільної дороги державного значення Н-15 Запоріжжя-Донецьк» (надалі - об'єкт), відповідно до затвердженої проектно-кошторисної документації та в обумовлений цим договором строк. Замовник зобов'язується оплатити вартість виконаних робіт в межах бюджетного зобов'язання за наявності відповідних бюджетних асигнувань.

Відповідно до п. 2.1 договору договірна ціна робіт, виконання яких доручається підряднику, 4 615 851,85 грн. у том у числі: ПДВ 769 308,64 грн., у тому числі за рахунок коштів державного бюджету згідно додатку 2 до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 18.01.2017 № 14-р (в редакції Розпорядження Кабінету Міністрів України від 01.02.2017 № 62-р), спеціальний фонд (КЕКВ 3210) - 1 147 100,00 грн та за рахунок коштів місцевого (обласного) бюджету, згідно з розпорядження голови обласної державної адміністрації, керівника обласної військово-цивільної адміністрації від 22.12.2016 № 1171 «Про обласний бюджет на 2017» (із змінами), спеціальний фонд (КЕКВ 3210) - 3 468 751,85 грн .

За умовами пунктів 3.1, 3.2, 3.6 договору підрядник розпочинає виконання робіт протягом 3 днів з моменту отримання дозвільних документів і забезпечує їх завершення до 31.10.2017. Початок та закінчення робіт визначається календарним графіком виконання робіт, який є невід'ємною частиною цього договору. Перегляд термінів виконання робіт і їх зміна оформлюються Додатковою угодою.

Розрахунки проводяться шляхом оплати замовником після надходження коштів на бюджетний рахунок в органах державної казначейської служби України, після підписання сторонами «акту виконаних будівельних робіт» (форма КБ-2а), оформленого згідно з п. 14.2 цього Договору. До акта приймання додається «довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрат» (форма КБ-3) (п.п. 12.1., 12.2. договору).

Згідно з п. 13.2.1. договору передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом за формою КБ-12в, підписаним обома сторонами.

За умовами пунктів 14.1, 14.2. договору об'єкт здається в експлуатацію відповідно до «Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів», затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 13.04.2011 № 461 зі змінами, на підставі акта готовності об'єкта до експлуатації шляхом видачі органами державного архітектурно-будівельного контролю сертифіката. Об'єкт вважається зданим в експлуатацію з дати видачі органом державного архітектурно-будівельного контролю сертифіката.

Замовник зобов'язаний приймати виконані роботи згідно з актом приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в, форма КБ-3) за умови дотримання підрядником пункту 12.1 договору, а підрядник зобов'язаний передати замовнику у порядку передбаченому законодавством закінчені робот (п.п. 18.1.2., 18.3.8 договору).

Цей Договір відповідно п. 20.1 діє до 31.12.2017, але в будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов'язань та фінансових розрахунків за виконані роботи.

Матеріалами справи підтверджується, що між замовником та підрядником укладені додатки до договору № 1 «Договірна ціна на будівництво», № 2 «Календарний графік виконання робіт по об'єкту» та № 3 «План фінансування робіт».

31.10.2017 між замовником та підрядником укладено Додаткову угоду до договору, якою внесено зміни до договору в частині строків завершення виконання робіт та встановлено, що підрядник розпочинає виконання робіт протягом 3 днів з моменту отримання дозвільних документів (згідно з п. 3.3), і забезпечує їх виконання до 20.12.2017. До угоди затверджено також Календарний графік виконання робіт з відкоригованими строками виконання робіт. Будь-які інші умови Договору залишено без змін.

16.11.2017 між замовником та підрядником укладено Додаткову угоду до договору, якою внесено зміни до договору у розділі 22 «місцезнаходження та банківські реквізити сторін»

21.12.2017 між замовником та підрядником укладено Додаткову угоду до договору, якою внесено зміни до п. 20.1 договору й викладено в наступній редакції: "Цей договір діє до 31.12.2018, але в будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов'язань та фінансових розрахунків за виконані роботи". Будь-які інші умови договору залишено без змін.

За доводами позивача, підрядником виконано узгоджені сторонами договору № 2-52 окремі види робіт, що підтверджується Актами приймання будівельних робіт за жовтень 2017 № 1351 від 11.10.2017, №1370 від 13.10.2017, № 1391 від 25.10.2017, № 1392 від 25.10.2017 та за листопад № 1393 від 08.11.2017, які підписані сторонами без зауважень.

28.12.2017 сторонами укладено Додаткову угоду до договору, якою внесено зміни до п. 2.1 договору та встановлено, що договірна ціна робіт, виконання яких доручається підряднику, становить 4 615 851,85 грн., у тому числі ПДВ 769 308,64 грн.

«Обсяг фінансування 2017 року - 1 384 000,00 грн.:

- за рахунок коштів державного бюджету згідно додатку 2 до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 18.01.2017 № 14-р (в редакції Розпорядження Кабінету Міністрів України від 01.02.2017 № 62-р), спеціальний фонд (КЕКВ 3210) - 344 000,00 грн.

- за рахунок коштів місцевого (обласного) бюджету, згідно з розпорядження голови обласної державної адміністрації, керівника обласної військово-цивільної адміністрації від 22.12.2016 № 1171 «Про обласний бюджет на 2017» (із змінами), розпорядження голови обласної державної адміністрації, керівника обласної військово-цивільної адміністрації від 08.06.2017 № 629 «Про реалізацію пункту 33 розділу У1 «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України, спеціальний фонд (КЕКВ 3210) - 1 040 000,00 грн».

До угоди від 28.12.2017 додано План фінансування робіт з відкоригованими сумами. Будь-які інші умови Договору залишено без змін.

Також позивач зазначає, що умовами договору а саме, у пункті 18.3.12 сторони погодили, що підрядник зобов'язаний надати забезпечення виконання договору у формі банківської гарантії у розмірі 5% від ціни договору. Термін дії забезпечення виконання договору повинен відповідати терміну дії договору.

Акціонерним товариством «РВС Банк» (далі - відповідач/гарант) 06.06.2017 видано банківську гарантію №2319-17Г (далі - гарантія), відповідно до якої відповідач безвідклично та безумовно зобов'язався виплатити позивачу (бенефіціару) будь-яку суму в межах загальної суми цієї гарантії, що складає 230 792,59 грн., протягом 5 (п'яти) робочих днів з дати отримання гарантом викладеної на українській мові та підписаної уповноваженою особою письмової вимоги бенефіціара, у якій бенефіціар заявляє про те, що принципал не має можливості виконати свої зобов'язання, що передбачаються Договором у такому випадку:

- невиконання принципалом взятих на себе зобов'язань за договором закупівлі.

Письмова вимога бенефіціара повинна бути підписана уповноваженою особою бенефіціара, скріплена печаткою бенефіціара та відправлена кур'єрською поштою на поштову адресу гаранта: Україна, 04071, м. Київ, вул. Введенська, буд 29/58, разом з:

- копією (ями), засвідченою (ними) бенефіціаром, відповідного (них) документа (ів), яка (і) підтверджують, що принципал не виконав свої зобов'язання за договором.

Гарант має право відмовити бенефіціару в задоволенні його вимог у наступних випадках:

- якщо вимога по гарантії надана банку-гаранту після закінчення строку дії гарантії;

- якщо вимога по гарантії надана Банку-гаранту не відповідає умовам цієї гарантії.

Зобов'язання гаранта за цією гарантією припиняються у разі: 1) сплати бенефіціару загальної суми цієї гарантії; 2) закінчення строку, на який видана гарантія; 3) відмови бенефіціара від своїх прав за гарантією; 4) закінчення строку дії договору.

Згідно з гарантією вона вступає в силу з моменту видачі та діє до 31 грудня 2017 включно.

28.12.2017 відповідачем надано бенефіціару - Службі автомобільних доріг у Донецькій області зміни до Банківської гарантії № 2306-17Г, відповідно до яких гарантія вступає в силу з моменту видачі та діє до 31.12.2018 включно.

За твердженням позивача, третьою особою порушено зобов'язання за договором щодо строків виконання всіх робіт, а тому в позивача виникло право на стягнення з гаранта банківської гарантії.

Так, 20.06.2018 позивачем надіслано на адресу відповідача: Україна, 04071, м. Київ, вул. Введенська, буд 29/58, письмову вимогу № 12-990 від 20.06.2018 про сплату грошових коштів за банківською гарантією № 2319-17Г від 06.06.2017 (з врахуванням змін від 28.12.2017) на суму 230 792,59 грн., у зв'язку з тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Олександрія Кепітал» не виконано вимоги договору про закупівлю робіт "ДСТУ Б Д.1.1-1:2013 "Правила визначення вартості будівництва" ГБН Г.1-218-182:2011 "Ремонт автомобільних доріг загального користування. Види ремонт та перелік робіт (ДК 021:2015-45000000-7 - Будівельні роботи) Капітальний ремонт мосту на км 140+605 автомобільної дороги державного значення Н-15 Запоріжжя-Донецьк» щодо встановлених договором № 2-52 від 02.06.2017 строків виконання робіт.

Відповідач листом № 804/18-БТ від 04.07.2018 відмовило Службі автомобільних доріг в Донецькій області у виплаті коштів по банківській гарантії № 2319-17Г від 06.06.2017 через відсутність настання гарантійного випадку оскільки, як слідує з відповіді принципала на повідомлення банку, між принципалом та бенефіціаром тривають переговори щодо продовження строків виконання робіт за Договором № 2-52.

В подальшому, позивачем направлено на адресу відповідача письмові вимоги № 12-1216 від 16.07.2018 та № 12-2126 від 07.11.2018 про сплату грошових коштів за банківською гарантією № 2319-17Г від 06.06.2017 (з врахуванням змін від 28.12.2017) на суму 230 792,59 грн.

У відповідь на вимоги позивача відповідач листом № 1692/1/18-БТ від 20.11.2018, відмовив позивачу у виплаті коштів по банківській гарантії № 2319-17Г від 06.06.2017 з посиланням на невідповідність вимог умовам гарантії, оскільки підписи уповноваженої особи бенефіціара на письмових вимогах не скріплені печаткою бенефіціара.

07.12.2018 позивачем направлено відповідачу письмову вимогу № 12-2355 від 07.12.2018 про сплату про сплату грошових коштів за банківською гарантією № 2319-17Г від 06.06.2017 (з врахуванням змін від 28.12.2017) на суму 230 792,59 грн., яка підписана уповноваженою особою та скріплена печаткою бенефіціара. До вказаної вимоги додані документи на підтвердження порушення принципалом умов Договору щодо строків виконання робіт.

Оскільки, відповідачем відхилено вимоги позивача № 12-990 від 20.06.2018, № 12-2126 від 07.11.2018, та не надано відповідь на вимогу позивача № 12-2355 від 07.12.2018 а також не сплачено суму банківської гарантії, позивач звернувся до суду з позовом щодо стягнення з відповідач грошових коштів за банківською гарантією у сумі 230 792,59 грн.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов'язковим для виконання сторонами.

Положеннями п. 18.3.12 Договору сторони погодили, що підрядник зобов'язаний надати забезпечення виконання договору у формі банківської гарантії у розмірі 5% від ціни договору. Термін дії забезпечення виконання договору повинен відповідати терміну дії договору.

Зобов'язання за банківською гарантією виконується лише на письмову вимогу управненої сторони (ч. 2 ст. 200 ГК України).

Гарант має право висунути управненій стороні лише ті претензії, висунення яких допускається гарантійним листом. Зобов'язана сторона не має права висунути гаранту заперечення, які вона могла б висунути управненій стороні, якщо її договір з гарантом не містить зобов'язання гаранта внести до гарантійного листа застереження щодо висунення таких заперечень (ч. 3 ст. 200 ГК України).

Порядок, умови надання та отримання банками гарантій та їх виконання регулюються Положенням про порядок здійснення банками операцій за гарантіями в національній та іноземних валютах, затвердженим постановою Правління Національного банку України №639 від 15.12.2004.

Так, вказаним Положенням визначено, що гарантія - це спосіб забезпечення виконання зобов'язань, відповідно до якого банк-гарант приймає на себе грошове зобов'язання перед бенефіціаром (оформлене в письмовій формі або у формі повідомлення) сплатити кошти за принципала в разі невиконання останнім своїх зобов'язань у повному обсязі або їх частину в разі пред'явлення бенефіціаром вимоги та дотримання всіх вимог, передбачених умовами гарантії. Зобов'язання банку-гаранта перед бенефіціаром не залежить від основного зобов'язання принципала (його припинення або недійсності), зокрема і тоді, коли посилання на таке зобов'язання безпосередньо міститься в тексті гарантії. Гарантійний випадок це одержання банком-гарантом/банком-контргарантом вимоги бенефіціара, що становить належне представлення, протягом строку дії або до дати закінчення дії гарантії/контргарантії, що свідчить про порушення принципалом базових відносин. Безвідклична гарантія - гарантія, умови якої не можуть бути змінені і вона не може бути припинена банком-гарантом згідно із заявою принципала без згоди та погодження з бенефіціаром. Безумовна гарантія - гарантія, за якою банк-гарант у разі порушення принципалом свого зобов'язання, забезпеченого гарантією, сплачує кошти бенефіціару за першою його вимогою без подання будь-яких інших документів або виконання будь-яких інших умов.

Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, Акціонерним товариством «РВС Банк» 06.06.2017 видано банківську гарантію №2319-17Г, відповідно до якої відповідач безвідклично та безумовно зобов'язався виплатити позивачу будь-яку суму в межах загальної суми цієї гарантії, що складає 230 792,59 грн., протягом 5 робочих днів з дати отримання гарантом викладеної на українській мові та підписаної уповноваженою особою письмової вимоги бенефіціара, у якій бенефіціар заявляє про невиконання принципалом взятих на себе зобов'язань за договором закупівлі.

Отже, враховуючи зміст банківської гарантії № 2319-17Г від 06.06.2017, суд дійшов висновку, що останньою було забезпечено належне виконання боржником (принципалом) зобов'язання за Договором, зокрема, з виконання робіт у строки, узгоджені сторонами п. 3.1 Договору № 2-52.

Укладений між Службою автомобільних доріг у Донецькій області та Товариством з обмеженою відповідальністю "Олександрія Кепітал" Договір за своєю правовою природою є договором підряду.

Відповідно до ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Частиною 1 статті 846 Цивільного кодексу України унормовано, що строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Матеріалами справи підтверджується, що сторонами за договором неодноразово змінювався терміни виконання робіт, узгоджений сторонами у п. 3.1 договору.

Так, за умовами 3.1 договору в редакції Додаткової угоди від 31.10.2017 підрядник розпочинає виконання робіт протягом 3 днів з моменту отримання дозвільних документів і забезпечує їх завершення до 20.12.2017, а Додатковою угодою від 21.12.2017 строк дії договору продовжено до 31.12.2018.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи, станом на 21.12.2017 та станом на 20.06.2018 відповідачем виконано робіт на загальну суму 1 384 000,00 грн., що підтверджується Довідками про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за листопад та жовтень 2017 року (форма КБ-3) та Актами приймання будівельних робіт № 1351 від 11.10.2017, №1370 від 13.10.2017, № 1391 від 25.10.2017, № 1392 від 25.10.2017 та № 1393 від 08.11.2017 (форма КБ-2в).

Таким чином, як встановлено судом і не спростовано учасниками справи, роботи, передбачені умовами Договору станом на 20.12.2017 в повному обсязі Товариством з обмеженою відповідальністю "Олександрія Кепітал" не виконані.

При цьому, з наявної у матеріалах справи Довідки позивача № 02-980 від 20.06.2018 вбачається, що станом на 20.06.2018 третьою особою фактично виконано роботи за договором № 2-52 від 15.06.2017 лише на суму 1 384 000,00 грн.

Відтак, як вбачається з матеріалів справи, після підписання Актів приймання будівельних робіт та Довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за жовтень, листопад 2017 року, будь-яких інших робіт третьою особою не виконувалось, що не спростовано сторонами.

Частиною 1 статті 563 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого гарантією, гарант зобов'язаний сплатити кредиторові грошову суму відповідно до умов гарантії.

Згідно із ч. 2 ст. 563 Цивільного кодексу України вимога кредитора до гаранта про сплату грошової суми відповідно до виданої ним гарантії пред'являється у письмовій формі. До вимоги додаються документи, вказані в гарантії.

У вимозі до гаранта або у доданих до неї документах кредитор повинен вказати, у чому полягає порушення боржником основного зобов'язання, забезпеченого гарантією.

При цьому, згідно зі статтями 563, 565 Цивільного кодексу України обов'язок гаранта сплатити кредиторові грошову суму відповідно до умов гарантії настає у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого гарантією, та направлення кредитором гаранту письмової вимоги разом із зазначеними у гарантії документами. За відсутності хоча б однієї із цих умов відповідальність гаранта не настає (постанова Верховного Суду України від 24 лютого 2016 р. у справі № 3-31гс16).

За таких обставин, оскільки, як встановлено судом та не спростовано учасниками судового процесу, третя особа не виконала роботи за Договором № 2-52 у строк до 20.12.2017, який встановлений Календарним графіком виконання робіт до Договору в редакції Додаткової угоди від 31.10.2017, доказів на підтвердження пролонгації терміну виконання робіт суду не представлено, як і доказів виконання робіт як таких, після 20.12.2017, відповідач, як гарант, зобов'язаний був виплатити на користь позивача суму в 230 792,59 грн. за банківською гарантією, отримавши письмову вимогу позивача № 12-2355 від 07.12.2018 про сплату банківської гарантії, яка була оформлена відповідно до умов гарантії та до якої було додано документи на підтвердження невиконання зобов'язань принципала за Договором.

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Заперечення відповідача надані у судовому засіданні та наведенні у відзиві на позовну заяву не підтверджуються жодними належними та допустимими доказами, а також спростовуються обставинними наведеними вище та доказами наявними у матеріалах справи.

Згідно зі ст. 74 Господарського процесуального кодексу України обов'язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

При цьому, суд зазначає, що Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Також, Європейський суд з прав людини зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з покладенням судового збору на відповідача в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 129, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Акціонерного товариства «РВС Банк» (04071, м. Київ, вул. Введенська, буд. 29/58; ідентифікаційний код: 39849797) на користь Служби автомобільних доріг у Донецькій області (84333, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Уральська, буд. 12; ідентифікаційний код: 25946285) грошові кошти за банківською гарантією № 2319-17Г від 06.06.2017 у сумі 230 792 (двісті тридцять тисяч сімсот дев'яносто дві) грн 59 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 461 (три тисячі чотириста шістдесят одна) грн 89 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 22.04.2019

Суддя Пукшин Л.Г.