ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" квітня 2019 р. Справа№ 910/11791/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мартюк А.І.

суддів: Калатай Н.Ф.

Зубець Л.П.

при секретарі Гуцал О.В.

за участю представників

від позивача: Корчагін М.П. довіреність № 236-2018 від 18.06.18

від відповідача: Копилов В.В. довіреність № 1/001-05.11 від 05.11.18

розглянувши у відкритому

судовому засіданні

апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія"Перша"

на рішення Господарського суду міста Києва від 18.12.2018р.

у справі № 910/11791/18 (суддя Борисенко І.І.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія

"Перша"

до Товариства з обмеженою відповідальністю транспортної

компанії "Транссервіс"

про стягнення 119 109,17 грн.

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Перша" звернулось до Господарського суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю транспортної компанії "Транссервіс" про стягнення 119 109,17 грн., з яких: 73 392,50 грн. - сума основного боргу, 31 616,25 грн. пені, 10 866,07 грн. - інфляційні втрати, 3 234, 35 грн. -3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач в порушення умов договору №ЗК.28.16.00001 про погодження умов надання страхових послуг від 28 грудня 2016 року не сплатив чергові страхові платежі за 26 договорами страхування "Зелена картка", укладеними на виконання договору № ЗК.28.16.00001. Зокрема, відповідач не сплатив 2-й страховий платіж в сумі 22 089,00 грн.; 3-й та 4-й страхові платежі в розмірі 22 089,00 грн., а також частину п'ятого страхового платежу в розмірі 7 125, 50 грн. Тим самим відповідач порушив графік платежів, визначений в Додатку № 1 до договору № ЗК.28.16.00001, який передбачає розстрочку сплати страхових платежів за договорами страхування "Зелена картка".

В процесі розгляду справи, позивач подав заяву про зменшення розміру позовних вимог, та просить суд стягнути з відповідача 87 492,92 грн., з яких: 73 392,50 грн. - сума основного боргу, 10 866,07 грн. - інфляційні втрати, 3 234, 35 грн. -3% річних.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.12.2018 року у справі № 910/11791/18 у задоволенні позову Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Перша" відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Перша" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 18.12.2018 року у справі № 910/11791/18 скасувати та прийняти нове рішення, яким позов Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Перша" задовольнити. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю транспортної компанії "Транссервіс"на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія"Перша" 87 492,92 грн., з яких: 73 392,50 грн. сума основної заборгованості, 10 866,07 грн. інфляційне збільшення суми боргу та 3 234, 35 грн. -3% річних.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції було неповно з'ясовано обставини, а також невірно застосовано норми матеріального права які мають значення для справи, що призвело до прийняття невірного рішення.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.01.2019 р. апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія"Перша" передано на розгляд колегії суддів у складі: Мартюк А.І. (головуючий суддя), Зубець Л.П., Калатай Н.Ф.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.02.2019р. задоволено клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 18.12.2018 року у справі № 910/11791/18 та поновлено Приватному акціонерному товариству "Страхова компанія "Перша" зазначений строк. Відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду на 20.03.2019 р.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.03.2019р. оголошено перерву у судовому засіданні по справі №910/11791/18 до 01.04.2019 року

27.03.2019 р. через управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від відповідача надійшли письмові пояснення.

28.03.2019 р. та 02.04.2019р. через управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від представника позивача надійшли письмові пояснення в межах апеляційної скарги.

Представник позивача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі та просив суд її задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив у задоволенні відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.

Згідно з вимогами ст. 269 Господарського процесуального кодексу суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що договори міжнародного страхування відповідальності транспортних засобів (поліси «Зелена картка») не набули чинності, зокрема, факту сплати відповідачем перших страхових платежів, як це передбачено у п. 2.1.3 Договору, та, відповідно, факту набрання чинності договорами страхування (полісами) в силу положень ст. 18 Закону України «Про страхування» не підтверджено.

Колегія суддів з висновком суду першої інстанції не погоджується, виходячи з наступного.

28.12.2016 між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Перша" (далі - страховик, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю транспортною компанією "Транссервіс" (далі - страхувальник, відповідач) було укладено договір № ЗК.28.16.00001 про погодження умов надання страхових послуг (далі - Договір), згідно з яким страховик зобов'язався своєчасно укласти визначені в Додатку №1 до Договору договори страхування та внести до договорів страхування, форма полісу (бланку) яких не передбачає розстрочення страхових платежів, запис про внесення страхувальником повної суми страхового платежу та дату її внесення (п. 2.1.1, п. 2.1.3 Договору).

Пунктом 2.2.1 Договору передбачений обов'язок страхувальника здійснити оплату суми, визначеної Додатком №1 до Договору з дотримання строків, вказаних в Додатку №1.

Відповідно до п. 2.2.2 Договору у випадку, якщо страхувальником не оплачено в повному обсязі черговий страховий платіж, страхувальник зобов'язаний повернути протягом п'яти робочих днів з дня несплати чергового страхового платежу всі договори страхування, визначені в Додатку №1 до Договору, для укладання додаткової угоди про розірвання Договору та припинення дії договорів страхування, вказаних в Додатку №1 до Договору.

Згідно з п. 4.3 Договору у випадку, якщо страхувальником не було сплачено чергові страхові платежі в повному обсязі та договори страхування не були повернуті страховику в порушення п. 2.2.2 Договору, страхувальник зобов'язаний сплатити суми чергових страхових платежів за період, коли договори страхування перебували у Страхувальника.

Пункт 5.3 Договору передбачає, що несплата страхувальником чергового страхового платежу у повному обсязі є наміром страхувальника достроково припинити дію Договору, а також усіх договорів страхування, укладених на виконання Договору.

29.12.2016 року між позивачем та відповідачем було укладено 26 договорів міжнародного страхування «Зелена картка», які були оформлені у вигляді полісів страхування у відповідності до Розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України № 529 від 01.07.2010 року «Про затвердження зразка типового поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на умовах міжнародної системи автострахування «Зелена картка» (надалі - «Розпорядження № 529»).

На посвідчення укладення договорів міжнародного страхування «Зелена картка» в силу вимог п. 10.3 ст. 10 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відповідачу було видано 26 уніфікованих страхових сертифікатів «Зелена картка» разом з оригіналами полісів, а у позивача залишились копії полісів, як це прямо передбачено у п.1.4. Інструкції щодо оформлення бланку страхового документа обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на умовах міжнародної системи автомобільного страхування «Зелена картка» зразка 2014 року (надалі - «Інструкція»), затвердженої протоколом Загальних зборів повних членів МТСБУ №170/2017 від 26.09.2017 року.

29.12.2016 року на виконання умов Договору про погодження умов надання страхових послуг № ЗК.28.16.00001 від 28.12.2016 року та укладених договорів міжнародного страхування «Зелена картка» відповідач сплатив на користь позивача перший платіж у загальному розмірі 22 091,00 грн. Вказаний платіж частково оплатив страхові премії за кожним договором міжнародного страхування «Зелена картка».

У зв'язку зі здійсненням Відповідачем першого платежу (частини страхових премій) по усім договорам міжнародного страхування «Зелена картка», відповідно до п. 2.1.3 Договору про погодження умов надання страхових послуг № ЗК.28.16.00001 у кожному договорі міжнародного страхування «Зелена картка» було здійснено запис про дату внесення першого страхового платежу.

Станом на даний час Договір про погодження умов надання страхових послуг № ЗК.28.16.00001 недійсним в судовому порядку не визнаний, тому його умови є обов'язковим для позивача та відповідача.

Як вбачається з матеріалів справи, всупереч домовленостей сторін щодо черговості погашення загальної суми страхових премій за 26-ма договорами міжнародного страхування «Зелена картка», відповідач не здійснив подальших (після першого) чергових платежів.

Таким чином, між сторонами було укладено 26 договорів міжнародного страхування «Зелена картка», порядок оплати страхових премій за якими сторони передбачили у Договорі про погодження умов надання страхових послуг № ЗК.28.16.00001 від 28.12.2016 року, умови якого не були виконані відповідачем.

Щодо відсутності у позивача страхових сертифікатів, колегія суддів зазначає наступне.

У судовому засіданні Відповідач поставив під сумнів укладеність договорів міжнародного страхування «Зелена картка» в силу відсутності в матеріалах справи страхових сертифікатів, які посвідчують їх укладання.

Відповідно до п.1.4. Інструкції та уніфікованим бланком міжнародного страхування «Зелена картка», який передбачає відповідний механізм укладення договору страхування.

Укладення між сторонами договорів міжнародного страхування «Зелена картка» підтверджується також Розпорядженням № 529, за умовами якого на звороті поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на умовах міжнародної системи автострахування «Зелена картка» зазначається предмет такого договору страхування та інші його умови.

Саме такі положення містяться на звороті страхових полісів, які були оформлені у зв'язку з укладенням між позивачем та відповідачем договорів міжнародного страхування «Зелена картка».

Тобто, поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на умовах міжнародної системи автострахування «Зелена картка» прирівнюється до договору страхування, вважається таким, що заміняє його та виключає необхідність укладення будь-яких додаткових договорів.

Таким чином, між позивачем та відповідачем було укладено договори міжнародного страхування «Зелена картка» в належній формі, а страховий сертифікат «зелена картка» відсутній у позивача внаслідок його видачі відповідачу, що спростовує доводи останнього про неукладеність договорів страхування.

Щодо припинення договорів страхування, колегія суддів зазначає наступне.

В листі МТСБУ №995 від 04.12.2017 року зазначено, що договори міжнародного страхування «Зелена картка», перелічені в Додатку №1 до Договору № ЗК.28.16.00001 від 28.12.2016 року, припинили свою чинність 11.05.2017 року.

Відповідач в судовому засіданні зазначив, що МТСБУ не є стороною договору страхування, а тому вказаний документ не може підтверджувати момент припинення відповідних договорів.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик подає інформацію про укладені та достроково припинені договори обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності до централізованої бази даних у порядку, встановленому у положенні про централізовану базу даних щодо обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності, яке затверджується Уповноваженим органом за поданням МТСБУ.

Таким чином, в силу вказаного Закону, МТСБУ як орган, що систематизує інформацію про усі діючі та припинені договори обов'язкового страхування, своїм листом №995 від 04.12.2017 року надав позивачу відомості щодо дії укладених між ним та відповідачем договорів страхування «Зелена картка», а тому вказаний документ є належним доказом, що підтверджує обставини припинення договорів.

Як вбачається з оскаржуваного рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що Договір №ЗК.28.16.00001 не є договором страхування, додатковою угодою або попереднім договором до страхових полісів, тому не може вважатися підставою ані для укладання договорів страхування, ані для сплати платежів за такими договорами.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 3 Цивільного кодексу України свобода договору визнана загальною засадою цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Судом встановлено, що Договір №ЗК.28.16.00001 сам по собі не є ні договором страхування, ні попереднім договором, проте він є невід'ємною частиною укладених договорів страхування «Зелена картка» (полісів), оскільки деталізував обов'язки сторін, зокрема, по сплаті страхової премії. Укладаючи цей Договір, сторони обумовили порядок надання позивачем страхових послуг, зокрема, механізм укладення і зговорів страхування у формі полісів, а також порядок оплати страхових платежів за такими договорами. Цей Договір прямо не передбачений нормами чинного законодавства, однак і не заборонений його імперативними приписами.

Отже, висновок суду першої інстанції про те, що Договір не може бути підставою сплати страхових платежів за договорами страхування зроблений із порушенням наведених приписів ст.ст. З, 6, 627 ЦК України, адже у договорах страхування (полісах) було встановлено загальну суму страхової премії та дату внесення першого страхового платежу, тоді як Договір встановлював порядок і строки сплати всіх страхових платежів за договорами страхування (полісами) і в цій частині регулював зобов'язання сторін. Тобто, Договір спільно з полісами є підставою для сплати страхових платежів.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, Договір неукладеним чи недійсним в судовому порядку не визнаний, а тому він є обов'язковим для його сторін. У свою чергу, за умовами п. 2.2.2 Договору страхувальник (відповідач) зобов'язаний сплатити суми чергових страхових платежів за період, коли договори страхування перебували у нього.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Укладені між сторонами договори міжнародного страхування відповідальності транспортних засобів у формі полісів «Зелена картка» містять інформацію про сплату відповідачем першого страхового платежу (за січень 2017 року).

Деталізація обов'язку відповідача щодо сплати усіх інших чергових страхових платежів наведена у Додатку №1 до Договору.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що заборгованість відповідача перед позивачем по сплаті страхових платежів становить 73 392,50 грн.

Крім того, колегія суддів погоджується з розрахунком позивача щодо стягненню з відповідача штрафу у розмірі 7 339,25 грн. згідно п. 4.2. Договору, сума інфляційного збільшення боргу у розмірі 10 886,07 грн. та три проценти річних у розмірі 3 234,35 грн.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що скаржник довів обґрунтованість апеляційної скарги, отже рішення Господарського суду м. Києва від 18.12.2018 року у справі № 910/11791/18 підлягає скасуванню, з прийняттям нового рішення про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 270, 275, 277, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Перша" задовольнити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 18.12.2018р. у справі № 910/11791/18 скасувати, прийняти нове рішення.

3. Позов задовольнити повністю.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю транспортної компанії "Транссервіс" (03026, м. Київ, вул. Пирогівський шлях, б. 154, ідентифікаційний код 32156302) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Перша" (03150, м. Київ, вул. Фізкультури, б. 30, ідентифікаційний код31681672) суму основної заборгованості в розмірі 73 392,50 грн., 10 866,07 грн. інфляційне суми боргу, 3 234,35 грн. 3% річних.

5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю транспортної компанії "Транссервіс" (03026, м. Київ, вул. Пирогівський шлях, б. 154, ідентифікаційний код 32156302) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Перша" (03150, м. Київ, вул. Фізкультури, б. 30, ідентифікаційний код31681672) судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 1 841,00 грн.

5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю транспортної компанії "Транссервіс" (03026, м. Київ, вул. Пирогівський шлях, б. 154, ідентифікаційний код 32156302) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Перша" (03150, м. Київ, вул. Фізкультури, б. 30, ідентифікаційний код31681672) судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 2 680,00 грн.

6. Матеріали справи № 910/11791/18 повернути до Господарського суду м. Києва.

7. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах в порядку і строки, визначені в ст. 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений 17.04.2019р.

Головуючий суддя А.І. Мартюк

Судді Н.Ф. Калатай

Л.П. Зубець