ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
УХВАЛА

про відмову у розгляді справи у порядку спрощеного позовного провадження

з викликом сторін

23.04.2019

Справа № 910/4172/19

Суддя господарського суду міста Києва Головіна К.І., розглянувши

заперечення Приватного підприємства “Європа”

про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін

у справі за позовом Приватного акціонерного товариства “ДТЕК Київські електромережі”

до Приватного підприємства “Європа”

про стягнення 5 661, 02 грн.

без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство “ДТЕК Київські електромережі” (далі – ПАТ “ДТЕК Київські електромережі”, позивач) звернулось з позовом до господарського суду міста Києва до Приватного підприємства “Європа” (далі – ПП “Європа”) про стягнення заборгованості у сумі 5 661, 02 грн. за договором на постачання електричної енергії № 6849 від 05.06.1996 р. на підставі ст. ст. 625, 655, 692, 712 ЦК України, ст. ст. 193, 231 ГК України.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 08.04.2019 дану позовну заяву було прийнято до розгляду та вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Цією ж ухвалою сторонам надано можливість реалізувати свої процесуальні права та обов'язки.

15.04.2019 р. від представника відповідача надійшло клопотання про необхідність розгляду справи в судовому засіданні з повідомлення сторін у зв'язку із тим, що ПП “Європа” боргу не визнає та має можливість надати докази відсутності заборгованості у сумі 5 661, 02 грн. Також відповідач вказав, що станом на дату подання зазначеного клопотання не отримав позовної заяви із додатками, а тому спір має розглядатись у судовому засіданні з викликом сторін.

Розглянувши вказане клопотання, суд вважає його необґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає, виходячи з такого.

За змістом ч. 5 ст. 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Частиною 6 ст. 252 ГПК України передбачено, що суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін за одночасного існування таких умов:

1) предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

У даному випадку суд враховує, що ціна позову становить 5 661, 02 грн., тобто справа є малозначною у розумінні ч. 5 ст. 12 ГПК України, не є складною, а характер спірних правовідносин та предмет доказування не вимагають виклику сторін у судове засідання, у той же час сторони, зокрема відповідач, не позбавлені подати докази та реалізувати свої процесуальні права без будь-яких обмежень, але в порядку встановленому ГПК України.

Так, відповідно до ч. 1, 2 ст. 161 ГПК України при розгляді справи судом в порядку позовного провадження (як спрощеного так і загального) учасники справи вправі викладати письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Згідно з ч. 1-3 ст. 80 ГПК України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов’язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 14 ГПК України).

Згідно до ч. 3 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Суд зазначає, що обом сторонам, зокрема відповідачу, законом надані всі процесуальні права та можливості, у тому числі право на ознайомлення з матеріалами справи, надання письмових пояснень та доказів, скориставшись якими відповідач має можливість довести ті обставини, на які він буде посилатись.

Отже, за змістом указаних приписів закону відповідач має право реалізувати всі свої процесуальні права та добросовісно виконати свої обов'язки, передбачені законом, з метою повного, всебічного та об'єктивного розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження і без виклику сторін у судове засідання.

Щодо доводів відповідача про неотримання позовної заяви, то суд звертає увагу ПП “Європа” на приписи ст. 172 ГПК України, якою передбачено, що до подання позовної заяви позивач зобов'язаний надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення. Як встановлено судом, при відкритті провадження такі дії позивачем були вчинені, відповідачу направлено позов з додатками на адресу вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Одночасно, за змістом ст. 27 ГПК України передбачено, що місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до єдиного державного реєстру (ч. 4 ст. 89 ЦК України).

Так само, статтею 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" встановлено, що місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи - підприємця визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб – підприємців.

З поданих матеріалів вбачається, що заявник до позовної заяви додав документи про направлення відповідачу копії позову з додатками на адресу: 01025, м. Київ, вул. В.Житомирська, будинок 6, яка зазначена в Єдиному державнму реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, тобто з дотриманням вимог чинного законодавства.

Причини неотримання відповідачем копії позову з додатками, направленого належним чином, для суду не мають значення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 234, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання Приватного підприємства “Європа” про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та окремо від рішення суду не підлягає оскарженню.

Суддя                                                                                            К.І. Головіна