ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" квітня 2019 р. Справа№ 920/200/16

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко А.І.

суддів: Михальської Ю.Б.

Скрипки І.М.

секретар судового засідання: Бендюг І.В.

за участю представників сторін: згідно протоколу судового засідання від 09.04.2019

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України»

на ухвалу Господарського суду Сумської області від 28.01.2019 (повний текст складено 01.02.2019)

за заявою Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Сумигаз» про розстрочення виконання рішення суду від 16.01.2019

у справі № 920/200/16 (головуючий суддя Котельницька В.Л., судді Соп'яненко О.Ю., Спиридонова Н.О.)

за позовом Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України»

до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Сумигаз»

про стягнення 11 156 248, 16 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2016 Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» звернулось до Господарського суду Сумської області з позовом до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Сумигаз» про стягнення заборгованості за договором № 03/110/13-ПР на купівлю-продаж природного газу від 31.01.2013 у сумі 11156248,16 грн., з яких 1850958,40 грн. 3% річних, 9305289,76 грн. інфляційних збитків.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору № 03/110/13-ПР на купівлю-продаж природного газу від 31.01.2013 через несвоєчасну оплату вартості поставленого природного газу.

Короткий зміст рішень господарських судів та мотиви їх прийняття

Рішенням Господарського суду Сумської області від 24.03.2016 у справі №920/200/16, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 31.05.2016, у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 26.10.2016 рішення Господарського суду Сумської області від 24.03.2016 та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 31.05.2016 у справі № 920/200/16 скасовано, справу № 920/200/16 передано на новий розгляд до Господарського суду Сумської області.

Рішенням Господарського суду Сумської області від 16.01.2019 у справі № 920/200/16 позов задоволено частково.

На підставі рішення суду з Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Сумигаз» підлягає стягненню на користь Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» заборгованість за договором купівлі-продажу природного газу №03/110/13-ПР від 31.01.2013 у сумі 972895,95 грн. 3% річних, 7324378,80 грн. інфляційних втрат та витрати по сплаті судового збору у даній справі у розмірі 124459,12 грн. В іншому відмовлено.

Короткий зміст заяви про розстрочення виконання рішення Господарського суду Сумської області від 16.01.2019

23.01.2019 до Господарського суду Сумської області надійшла заява Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Сумигаз» про розстрочку виконання рішення Господарського суду Сумської області від 16.01.2019 у справі № 920/200/16.

Заява відповідача про розстрочку виконання рішення суду обґрунтована важким фінансовим становищем підприємства, викликане несвоєчасним проведенням розрахунків контрагентами відповідача за поставлений природний газ. Стягнення в повному обсязі з відповідача спірної суми призведе до неможливості вчасного проведення поточних ремонтів газопроводів та споруд на них, що загрожує безпеці газопостачання та створить умови для виникнення непоправних наслідків. Розстрочення виконання рішення суду дозволить стабілізувати тяжке фінансове становище відповідача.

Короткий зміст ухвали господарського суду та мотиви її прийняття

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 28.01.2019 у справі № 920/200/16 заяву Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Сумигаз» про розстрочення виконання рішення суду задоволено, розстрочено виконання рішення Господарського суду Сумської області від 16 січня 2019 у справі № 920/200/16 на один рік, починаючи з січня 2019 (з 17.01.2019 по 31.01.2019) по листопад 2019 рівномірними щомісячними платежами у сумі 710000 грн. та грудень 2019 у сумі 611733,87 грн.

Ухвала місцевого господарського суду обґрунтована тим, що фінансовий стан товариства, яке здійснює виключно розподіл природного газу всім категоріям споживачів Сумської області є тяжким, що ставить під загрозу його нормальне функціонування та надання послуг з безперебійного та безаварійного газопостачання. За таких умов, миттєве виконання рішення Господарського суду Сумської області від 16.01.2019 значно погіршить фінансовий стан ПАТ по газопостачанню та газифікації «Сумигаз» та призведе до неможливості виконання виробничих функцій, що і є виключною обставиною, і відповідно - підставою для розстрочення виконання рішення в розумінні статті 331 Господарського процесуального кодексу України.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Сумської області від 28.01.2019 та відмовити у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Сумигаз» про розстрочення виконання рішення.

Апеляційна скарга мотивована неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, порушенням та неправильним застосуванням норм процесуального права.

Також апелянт вказує, що тяжкий фінансовий стан не може вважатись обставиною для розстрочки виконання рішення суду, а відповідачем не надано доказів наявності виключних обставин, які є підставою для розстрочки виконання рішення суду.

Крім того, апелянт стверджує, що при наданні розстрочки виконання рішення суди мають враховувати принципи співмірності і пропорційності з метою забезпеченя балансу прав і законних інтересів стягувача та боржника. Так, ПАТ «НАК Нафтогаз України» наголошує, що як державне підприємство є об'єктом, що має стратегічне значення для економіки і безпеки держави. Внаслідок недоотримання та несвоєчасного проведення розрахунків за спожитий природний газ позивач змушений залучати комерційні кредити за ринковими відсотковими ставками. Єдиним джерелом часткової компенсації понесених позивачем втрат є стягнення з боржників передбачених законами України та умовах договорів всіх можливих штрафних санкцій.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

В свою чергу, заперечуючи проти апеляційної скарги, відповідач у своєму відзиві, поданому до суду 15.03.2019, зазначає, що ухвала суду прийнята при повному з'ясуванні обставин справи, з правильним застосуванням норм процесуального права, без його порушення, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає та ухвалу суду першої інстанції слід залишити без змін. Крім того, відповідач наголошує, що стягнута з відповідача за рішенням суду сума не є сумою основної заборгованості, а складається із сум 3% річних та інфляційних втрат, при цьому, основна заборгованість відповідача перед позивачем вже сплачена.

Також, Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Сумигаз» зазначає, що здійснюючи свою діяльність щодо розподілу природного газу відповідач зобов'язаний забезпечувати безперебійне та безаварійне надання послуг, утримувати газові мережі, споруди на них, систему газопостачання та газифікації в належному стані.

Відповідач звертає увагу, що фінансовий стан Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Сумигаз», який здійснює виключно розподіл природного газу всім категоріям споживачів Сумської області є важким, що ставить під загрозу його нормальне функціонування та надання послуг з безперебійного та безаварійного газопостачання.

Більш того, відповідач вказує, що миттєве виконання судового рішення значно призведе до неможливості виконання відповідачем виробничих функцій.

Позиції учасників справи

Представник позивача в судовому засіданні апеляційної інстанції 09.04.2019 підтримав доводи апеляційної скарги з підстав, викладених у ній, просив її задовольнити, оскаржувану ухвалу скасувати та відмовити у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Сумигаз» про розстрочення виконання рішення.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційної інстанції 09.04.2019 заперечував проти доводів апеляційної скарги з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу, просив її відхилити, а оскаржувану ухвалу залишити без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Рішенням Господарського суду Сумської області від 16.01.2019 у справі № 920/200/16 позов задоволено частково.

На підставі рішення суду з Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Сумигаз» підлягає стягненню на користь Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» заборгованість за договором купівлі-продажу природного газу №03/110/13-ПР від 31.01.2013 у сумі 972895,95 грн. 3% річних, 7324378,80 грн. інфляційних втрат та витрати по сплаті судового збору у даній справі у розмірі 124459,12 грн. В іншому відмовлено.

23.01.2019 до Господарського суду Сумської області надійшла заява Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Сумигаз» про розстрочку виконання рішення Господарського суду Сумської області від 16.01.2019 у справі № 920/200/16.

Зазначена заява обґрунтована важким фінансовим становищем Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Сумигаз», викликане несвоєчасним проведенням розрахунків контрагентами відповідача за поставлений природний газ та стягнення в повному обсязі з відповідача спірної суми призведе до неможливості вчасного проведення поточних ремонтів газопроводів та споруд на них, що загрожує безпеці газопостачання та створить умови для виникнення непоправних наслідків. Розстрочення виконання рішення суду дозволить стабілізувати тяжке фінансове становище відповідача.

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 28.01.2019 у справі № 920/200/16 заяву Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Сумигаз» про розстрочення виконання рішення суду задоволено, розстрочено виконання рішення Господарського суду Сумської області від 16 січня 2019 у справі № 920/200/16 на один рік, починаючи з січня 2019 (з 17.01.2019 по 31.01.2019) по листопад 2019 рівномірними щомісячними платежами у сумі 710000 грн. та грудень 2019 у сумі 611733,87 грн.

Так, дослідивши заяву Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Сумигаз» про розстрочку виконання рішення Господарського суду Сумської області від 16.01.2019 у справі № 920/200/16 та апеляційну скрагу Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» на ухвалу Господарського суду Сумської області від 28.01.2019 у справі № 920/200/16, суд апеляційної інстанції вказує наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, на території Сумської області ліцензію на розподіл природного, нафтового газу має лише ПАТ по газопостачанню та газифікації «Сумигаз».

Здійснюючи відповідну діяльність щодо розподілу природного газу відповідач зобов'язаний забезпечувати безперебійне та безаварійне надання послуг, утримувати газові мережі, споруди на них, систему газопостачання та газифікації в належному стані.

Так, відповідно до статуту Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Сумигаз» предметом діяльності товариства, зокрема, є: надання послуг з розподілу природного, нафтового газу та газу (метану) вугільних родовищ; створення, технічне обслуговування і експлуатація газових мереж, споруд, обладнання і приладів для газопостачання природного і скрапленого газу; виконання ремонтів газопроводів, газових приладів і пристроїв; локалізація і ліквідація аварійних ситуацій.

Діяльність з розподілу природного газу здійснюється відповідачем в умовах імперативного державного регулювання, в тому числі в частині встановлення тарифів на послуги з розподілу природного газу.

Тарифи на розподіл природного газу є фінансово-розрахунковими величинами, проте нормами чинного законодавства не передбачено можливості для відповідача здійснити розрахунок витрат, необхідних для закладення в тариф, а ПАТ по газопостачанню та газифікації «Сумигаз» не може самостійно встановлювати такі тарифи та зобовязане дотримуватись імперативних норм, встановлених НКРЕКП.

Так, основними джерелами фінансування є кошти, отримані саме від розподілу природного газу, які обмежені складовими тарифів на транспортування газу розподільними трубопроводами «компенсація по ВТВ» та «прибуток».

Між тим, використання коштів з прибутку на погашення заборгованості не може проводитись в розмірі 100% через необхідність виконання умов договору з Міністерством енергетики та вугільної промисловості України щодо відновлення державного майна, яке проводиться за рахунок власних коштів товариства у розмірі не меншому 100% амортизаційних відрахувань, передбачених у тарифах на розподіл природного газу та сплати податку на прибуток.

Суд першої інстанції встановив, що за три квартали 2018 ПАТ «Сумигаз» від розподілу природного газу отримав збитків на 88 мільйонів гривень. Заборгованість юридичних осіб перед ПАТ «Сумигаз» становить 16853 тис. грн. Фінансовий результат господарської діяльності ПАТ «Сумигаз» за 9 місяців 2018 року склав 88 397 грн. збитку. Крім того, нестача коштів гальмує комплекс робіт щодо забезпечення безаварійного розподілу газу під час опалювального сезону.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Статтею 129 Конституції України унормовано, що обов'язковість судового рішення є однією з основних засад судочинства.

У відповідності до статті 129-1 Конституції України держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку, а контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Конституційним Судом України у п. 2 мотивувальної частини рішення від 13.12.2012р. №18-рп/2012 зазначено, що виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Згідно з частинами 1, 3, 4 статті 331 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Так, розстрочка - це виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі.

Таким чином, законодавець у будь-якому випадку пов'язує розстрочення виконання судового рішення у судовому порядку з об'єктивними, непереборними, винятковими обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

Винятковість обставин, які мають бути встановлені судом щодо надання розстрочки виконання судового рішення, повинні бути підтверджені відповідними засобами доказування.

При цьому, положення Господарського процесуального кодексу України не містять визначеного переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання, з огляду на що, суд повинен оцінити докази, які підтверджують зазначені обставини, за правилами статті 86 цього Кодексу, відповідно до якої суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Так, рішенням Господарського суду Сумської області від 16.01.2019 у справі № 920/200/16 стягнуто з Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Сумигаз» на користь Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» 972895,95 грн. 3% річних, 7324378,80 грн. інфляційних втрат та 124459,12 грн. судового збору. Тобто, за вказаним рішенням підлягають стягненою суми інфляційних і річних, нарахованих позивачем в порядку статті 625 Цивільного кодексу України.

Вказані суми, на переконання колегії суддів, є досить значними, разом з тим, суд апеляційної інстанції приймає до уваги, що Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Сумигаз» є суб'єктом, що має стратегічне значення для економіки і безпеки держави, зокрема, щодо забезпечення належного постачання природного газу на території Сумської області. Стягнення додаткових сум (інфляційних втрат та 3% річних) за позовом ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» може призвести до погіршення фінансового становища товариства.

Таким чином, з огляду на вищенаведену сукупність обставин, апеляційна інстанція вважає, що негайне виконання рішення суду може призвести до неплатоспроможності Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Сумигаз», накопичення нових боргів при неможливості їх погашення, і, як наслідок, банкрутства останнього.

Крім того, суд апеляційної інстанції вказує, що надання розстрочки виконання судового рішення надасть боржнику можливість поступового погашення присуджених до стягнення сум без значного одноразового фінансового навантаження, а стягувачу - можливість реального отримання грошових коштів частинами із певним інтервалом у часі.

Передбачена процесуальним законом можливість відстрочення виконання судового рішення жодним чином не звільняє відповідача від виконання взятих на себе зобов'язань та виконання безспірних вимог позивача, проте, надає сторонам можливість врегулювати фінансові питання зі зменшенням ризику негативних наслідків для обох сторін.

Таким чином, розстрочка у даній справі може бути ефективним засобом недопущення погіршення економічної ситуації боржника та приведення його до банкрутства, що, відповідно, може бути загрозою неотримання позивачем протягом тривалого часу присудженої до стягнення суми коштів за рішенням суду. Тобто, з огляду на неприпустимість невиконання рішення суду, справедливий баланс інтересів сторін у цій справі в разі надання розстрочки буде дотриманий.

Твердження апелянта в частині порушення місцевим господарським судом принципу пропорційності відхиляються судом апеляційної інстанції як необґрунтовані, оскільки обмеження, яке запроваджено судом у вигляді розстрочки, здійснено з дотриманням розумного балансу інтересів та не посягає на саму сутність права позивача, а відтак не призводить до втрати його реального змісту.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що обмеження прав і свобод людини і громадянина визнаються допустимими, якщо вони здійснені згідно з чинним зако нодавством і відповідають правилу «збереження основного змісту прав і свобод» (рішення від 20 травня 1999 у справі «Реквеньї проти Угорщини», рішення Великої палати від 13 лютого 2003 у справі «Партія добробуту та інші проти Туреччини»).

При цьому, затримка у виконанні рішення не повинна бути надто тривалою та такою, що порушує саму сутність права, яке захищається п. 1 ст. 6 Конвенції (див. рішення у справі «Іммобільяре Саффі» проти Італії», заява N 22774/93, п. 74, ЄСПЛ 1999-V). За практикою Суду в окремих справах проти України було встановлено, що короткі затримки, менші ніж один рік, не вважаються настільки надмірними, щоб піднімати питання про порушення п. 1 ст. 6 Конвенції («Корнілов та інші проти України», заява N 36575/02); І навіть, два роки та сім місяців, не визнавались надмірними і не розглядалися, як такі, що суперечать вимогам розумного строку, передбаченого ст. 6 Конвенції (справа «Крапивницький та інші проти України», заява N 60858/00).

За таких обставин, з урахуванням балансу майнових інтересів сторін, виходячи із загальних засад, встановлених статті 3 Цивільного кодексу України, зокрема, справедливості, добросовісності та розумності, враховуючи фінансовий стан Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Сумигаз», з метою недопущення погіршення економічної ситуації відповідача та припинення його функціонування взагалі, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про наявність підстав для розстрочення виконання рішення Господарського суду Сумської області від 16.01.2019 у справі № 920/200/16 на один рік.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно з статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

За результатами перегляду даної справи колегія суддів дійшла висновку про те, що місцевим господарським судом повно, всебічно та об'єктивно з'ясовано обставини, які мають значення для справи, а також правильно застосовано норми чинного законодавства, у зв'язку з чим правові підстави для зміни чи скасування оскаржуваної у даній справі ухвали суду відсутні.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час розгляду даної справи та не спростовують висновків місцевого господарського суду, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Враховуючи вищевикладене, ухвала Господарського суду Сумської області від 28.01.2019, відповідає загальним вимогам, встановленим статтею 331 Господарського процесуального кодексу України, а тому правових підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається. Апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» на ухвалу Господарського суду Сумської області від 28.01.2019 підлягає залишенню без задоволення.

З урахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покладаються на апелянта в порядку статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 269, 270, 271, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» на ухвалу Господарського суду Сумської області від 28.01.2019 у справі № 920/200/16 залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Сумської області від 28.01.2019 у справі № 920/200/16 залишити без змін.

Матеріали справи №920/200/16 повернути до Господарського суду Сумської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених статтею 287 Господарського процесуального кодексу України та у строки, встановлені статтею 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено та підписано 18.04.2019.

Головуючий суддя А.І. Тищенко

Судді Ю.Б.Михальська

І.М. Скрипка