ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

24.04.2019м. ДніпроСправа № 904/1626/19

Суддя Камша Н.М. , розглянувши матеріали

за позовом ОСОБА_1, м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕСТА ІНДАСТРІАЛ", 49055, м. Дніпро, вул. Будівельників, буд. 34,

про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та індексації заборгованості заробітної плати

СУТЬ СПОРУ:

22.04.19р. громадянин ОСОБА_1, м. Дніпро (далі - позивач) звернувся до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕСТА ІНДАСТРІАЛ", 49055, м. Дніпро, вул. Будівельників, буд. 34, (далі - відповідач) про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні починаючи з 15.03.2018р. по 18.04.2019р. у розмірі 51 152,75 грн. та індексації заборгованості заробітної плати в розмірі 2333,84 грн. за період з 15.03.2018р. по 18.04.2019р.

Позовна заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Пунктом 1 частини 1 статті 164 Господарського процесуального кодексу України визначено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Дослідивши опис вкладення від 19.04.19р. наданий позивачем в якості доказу направлення на адресу відповідача копії позовної заяви та доданих до неї документів, господарський суд встановив відсутність у зазначеному переліку документів - копії позовної заяви. Відтак, наданий позивачем опис вкладення не визнається належним доказом направлення на адресу відповідача копії позовної заяви.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до Постанови Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019р. по справі №910/4518/16 за змістом приписів статей 94, 116, 117 Кодексу законів про працю України та статей 1, 2 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР "Про оплату праці" середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, спрямованим на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій), який нараховується у розмірі середнього заробітку та не входить до структури заробітної плати.

Пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір", згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Відповідно до п.1, п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру встановлюється 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2019 рік", з 01 січня 2019 р. розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1921,00 грн.

Доказом сплати судового збору є оригінал квитанції кредитної установи, яка прийняла платіж, а при перерахуванні судового збору з рахунка платника - останній примірник платіжного доручення (Інформаційний лист Державної судової адміністрації України № 12-6621/11 від 10.11.2011).

Оскільки, при зверненні до господарського суду позивачем заявлено вимогу майнового (стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні) характеру, то позивач повинен сплатити судовий збір у розмірі 1 921,00 грн. У той же час, позивачем доказів сплати судового збору до позовної заяви не додано.

Отже, позовна заява подана без додержання вимог, викладених у статті 164 Господарського процесуального кодексу України.

Частиною 1 статті 174 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст. ст. 164, 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Позивачу - ОСОБА_1 протягом 7-ми днів з дня вручення ухвали суду усунути недоліки позовної заяви, а саме надати до господарського суду Дніпропетровської області:

- належні докази направлення на адресу відповідача копії позовної заяви;

- докази сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі 1921,00 грн.

3. Роз'яснити, що у випадку невиконання позивачем вимог суду про усунення недоліків позовної заяви у встановлений судом строк, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя Н.М. Камша