ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"18" квітня 2019 р.м. Одеса Справа № 916/2671/18

Господарський суд Одеської області у складі судді Смелянець Г.Є.,

при секретарі судового засідання Орлов О.О.

розглянувши у судовому засіданні справу №916/2671/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Астерс

до відповідача ОСОБА_1 підприємства Контейнерний термінал Іллічівськ

про стягнення 23 722 206,40 грн., -

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_2, довіреність від 22.12.2018р.

від відповідача: ОСОБА_3, ордер серія КС №343265 від 28.08.2018р.

Суть спору: Товариство з обмеженою відповідальністю Астерс звернулось до господарського суду Одеської області з позовом про стягнення з ОСОБА_1 підприємства Контейнерний термінал Іллічівськ 23 722 206,40 грн., з яких: 9 208 129,62 грн. заборгованість за надані послуги, 1 603 914,20 грн. пеня, 715 486,25 грн. 3% річних, 12 194 676,30 грн. індекс інфляції.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобовязань за договором про надання юридичних послуг №2254/01-2015 від 03.02.2015р. щодо повної та своєчасної сплати наданих послуг.

10.01.2019р. за вх.№442/19 господарським судом одержаний відзив на позов, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позову, оскільки відповідач не замовляв послуги та не направляв відповідні замовлення позивачу за рахунками, оплата яких є предметом спору у даній справі. Вказані обставини, на думку відповідача, свідчать про відсутність у позивача права вимагати сплати будь-яких коштів за спірними рахунками. Також відповідач звертає увагу на розрахунок пені, який здійснений позивачем за період, який перевищує 6 місяців.

25.02.2019р. за вх. № 3784/19 господарським судом одержано відповідь на відзив, в якій позивач посилається на те, що відповідач на виконання п. 3.1 договору, замовляв послуги на підставі усних розпоряджень. Позивач зауважує, що відповідач на підставі довіреності уповноважив працівників позивача на представництво своїх інтересі та протягом 2015-2016рр. позивач забезпечував представництво інтересів відповідача у господарських судах під час розгляду справи № 910/16253/15. ПП Контейнерний термінал Іллічівськ вчиняло дії, які свідчать про схвалення ним послуг, що надавалися позивачем за договором. В період дії договору жодних повідомлень про зменшення обсягу або про припинення надання послуг на адресу позивача не надходило, отже факт прийняття відповідачем наданих послуг підтверджується мовчазною згодою та конклюдентними діями відповідача. Окрім того, позивач посилається на те, що лист відповідача від 11.04.2016р. з пропозицією припинення інтересів підприємства свідчить про безумовне визнання відповідачем існування спірних правовідносин.

07.03.2019р. за вх. № 4641/19 господарським судом одержані заперечення, в яких відповідач посилається на те, що ним було видано довіреність на працівників позивача, але відповідач не надавав замовлення на надання платних послуг позивачем. Відповідачем було сплачено за всі послуги, що було раніше обумовлено сторонами і жодних претензій від позивача не надходило, проте послуг, що є предметом спору у даній справі, відповідач не замовляв.

Окрім того, 13.03.2019р. за вх.№2-1114/19 відповідач надав до суду клопотання про витребування доказів, в якому просить суд витребувати у позивача наступні докази: роздруківки телефонних дзвінків уповноважених осіб ОСОБА_1 підприємства Контейнерний термінал Іллічівськ на телефонні номери уповноважених осіб ТОВ „Астерс, що підтверджують замовлення послуг, доданих ТОВ „Астерс до рахунків від 17.03.2016р. та до рахунку від 22.04.2016р.; записи телефонних розмов уповноважених осіб ОСОБА_1 підприємства Контейнерний термінал Іллічівськ, що підтверджують замовлення послуг згідно деталізації послуг, доданих ТОВ „Астерс до рахунків від 17.03.2016р. та до рахунку від 22.04.2016р.; докази направлення ТОВ „Астерс на адресу відповідача актів приймання-передачі послуг згідно деталізації послуг, доданих ТОВ „Астерс до рахукгів від 17.03.2016р. та до рахунку від 22.04.2016р.

У підготовчому засіданні 13.03.2019р. господарським судом постановлено ухвалу у протокольній формі, якою клопотання відповідача про витребування доказів залишено без задоволення на підставі ч.1 ст.81 ГПК України у звязку із пропуском строку на подання до суду цього клопотання, який встановлений вимогами ч.3 ст.80 ГПК України.

Представник позивача у судовому засіданні щодо розгляду справи по суті позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні щодо розгляду справи по суті заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у відзиві та запереченнях. Окрім того, представник відповідача надав до суду вступне слово відповідача за вх.№5906/19 від 27.03.2019р. та промову на судові дебати за вх.№6902/19 від 08.04.2019р.

На підставі ст. 240 ГПК України у судовому засіданні 08.04.2019р. за участю представників сторін оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарським судом встановлено:

03.02.2015р. між ТОВ «Астерс» /позивач, фірма/ та ПП «Контейнерний термінал Іллічівськ» /відповідач, клієнт/ укладено договір про надання юридичних послуг № 2254/01-2015, згідно з яким фірма бере на себе зобовязання надати клієнтові на його запит на умовах, передбачених цим договором, юридичні послуги, а клієнт зобовязується прийняти та оплатити надані послуги /п. 1.1 договору/.

Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до (і) повного виконання сторонами своїх обовязків за договором або (і) його припинення з ініціативи однієї із сторін або за взаємною згодою /п. 2.1 договору/.

У п.2.2. договору встановлено, що договір може бути припинений з ініціативи сторони у будь-який час шляхом письмового повідомлення іншої сторони за 30 (тридцять) днів до дати його припинення.

Згідно п. 3.1 договору, послуги надаються фірмою в чіткій відповідності із договором і чинним законодавством України. Послуги приймаються клієнтом на підставі акту приймання-передачі послуг, підписаного уповноваженими представниками сторін.

Відповідно до п. 3.2 договору, послуги надаються на підставі усних, письмових та надісланих електронною поштою замовлень клієнта. Тільки нижче вказані представники клієнта мають право звертатися з заявками до фірми:

- ОСОБА_4;

- ОСОБА_5

Тільки нижче вказані представники фірми мають право приймати заявки клієнта:

- ОСОБА_6;

- ОСОБА_7

Клієнт співпрацюватиме з фірмою, негайно повідомлятиме фірму про будь-які зміни обставин, що впливають на зміст або обсяг надання послуг, вчасно надаватиме всю інформацію і документи, у тому числі довіреності на представництво його інтересів, необхідні для виконання справи. У випадку ненадання будь-якої запитаної інформації фірмою інформації або документів, виконання робіт за даною заявкою може бути припинено до її одержання за умови письмового повідомлення клієнта чи його повідомлення електронною поштою /п. 5.1 договору/.

Клієнт оплачуватиме послуги фірми, а також відшкодовуватиме витрати в порядку, передбаченому в ст. 6 цього договору.

Розмір грошової винагороди за надані послуги визначається, виходячи з фактичної кількості годин, витрачених юристами фірми або іншими спеціалістами, та їх погодинних ставок, зазначених в додатку № 1 до цього договору. /На суму винагороди нараховується ПДВ за ставкою 20 %/. Додатково до суми винагороди включаються суми зазначені в п. 6.3 цього договору. Дані суми є невідємною частиною винагороди. Фірма надсилає клієнту калькуляцію вартості винагороди /п. 6.1 договору/.

Оплата послуг здійснюється згідно виставлених фірмою рахунків, кожен з яких є невідємною частиною договору. Сума договору складає суму виставлених фірмою рахунків за фактично надані послуги /п. 6.4 договору/.

Клієнт сплачуватиме належні суми винагороди шляхом банківського переказу на банківський рахунок фірми протягом 15 календарних днів з дня отримання виставленого (і) щомісячного рахунку фірми або (іі) рахунку фірми, який виставляється по завершенню певного етапу/частини послуг або (ііі) остаточного рахунку фірми, як передбачено п. 7.3 цього договору /п. 7.1 договору/.

Розмір винагороди і зобовязання клієнта її сплатити в повному обсязі, як передбачено в ст. 6 договору, не залежить від досягнення визначеного результату у справі, якщо сторонами не була досягнута інша письмова домовленість /п. 7.2 договору/.

Відповідно до п. 7.3 договору, у разі надання повідомлення про припинення договору у відповідності до п. 2.2 договору або дострокового припинення або призупинення проекту клієнта, стосовно якого фірмою надавалися послуги, клієнт зобовязаний повністю сплатити винагороду у звязку з послугами, наданими до дати припинення договору або дострокового припинення або призупинення проекту відповідно до остаточного рахунку, виставленого фірмою /п. 7.3 договору/.

Згідно п. 9.1 договору, відповідальність сторін за договором встановлюється відповідно до чинного законодавства України.

Також судом встановлено, що 17.03.2016р. позивач направив на електронну адресу відповідача рахунки на оплату юридичних послуг, а саме рахунок № 2254/3(12)/12(15)/16179 та деталізацію послуг і витрат за грудень 2015р., рахунок № 2254/4(13)/1/16180 та деталізацію послуг і витрат за січень 2016р., рахунок № 2254/5(14)/2/16181 та деталізацію послуг і витрат за лютий 2016р.

Згідно з відповідними рахунками та деталізаціями послуг і витрат загальна вартість наданих позивачем юридичних послуг становить 8281774.80 грн., в т.ч. з 01.12.2015р. по 30.12.2015р. - 2 931 934,50 грн., з 04.01.2016р. по 30.01.2016р. -2 567 197,20 грн., з 01.02.2016р. по 29.02.2016р. - 2 782 643,10 грн.

В подальшому відповідач направив позивачу лист від 11.04.2016р. № 154-01/ОБ-16 в якому повідомив позивача про припинення судового представництва інтересів, у звязку із чим підприємство відзиває довіреність № 6/Д-16 від 01.04.2016р., видану на імя ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14 з 28.03.2016р.

В свою чергу позивач 15.04.2016р. направив на електронну адресу відповідача лист з вимогою сплатити виставлені рахунки за період з жовтня 2015р. по лютий 2016р. у строк до 22.04.2016р. включно. У випадку несплати заборгованості позивач звертатиметься до суду із позовом.

Також 22.04.2016р. позивач направив на електронну адресу відповідача рахунок № 2254/6(15)/3-4/16293 та деталізацію послуг і витрат за березень-квітень 2016р.

Згідно з відповідним рахунком та деталізацію послуг і витрат вартість наданих позивачем юридичних послуг за період з 01.03.2016р. по 12.04.2016р. становить 926 354,82 грн.

05.06.2016р. ТОВ «Астерс» направив ПП Контейнерний термінал Іллічівськ претензію за договором про надання юридичних послуг № 2254/01-2015 від 03.02.2015р. про сплату грошових коштів у розмірі 18 396 792,03 грн., яку відповідач одержав 29.06.2018р., про що свідчать наявні у справі опис вкладення у цінний лист та відомості щодо відстеження поштового відправлення із сайту Укрпошти.

Окрім того, у матеріалах справи містяться:

рішення господарського суду м. Києва від 05.08.2016р. у справі № 910/16253/15 за позовом ПП Контейнерний термінал Іллічівськ до Державного підприємства «Іллічівський морський торговельний порт», Міністерства інфраструктури України, Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві про стягнення 12 148 392 553,31 грн., згідно з яким представниками ПП Контейнерний термінал Іллічівськ у даній справі були ОСОБА_15, ОСОБА_16;

постанова Вищого господарського суду України від 25.02.2016р. у вказаній справі за позовом ПП Контейнерний термінал Іллічівськ, згідно з якою представником ПП Контейнерний термінал Іллічівськ у даній справі був ОСОБА_16 (дов. від 28.01.2016р.);

витяг з наказу директора ТОВ „Астерс „Про прийняття на роботу від 17.11.2014р. №32-3 , згідно з яким з 17.11.2014р. на посаду юриста за сумісництвом прийняті ОСОБА_15 та ОСОБА_16;

виписки з рахунку позивача за 30.10.2015р., 07.10.2015р., 15.09.2015р., 04.08.2015р., 18.06.2015р., 02.06.2015р. 03.04.2015р., згідно з якими ПП Контейнерний термінал Іллічівськ у відповідні дати перераховував ТОВ „Астерс грошові кошти за юридичні послуги на підставі відповідних рахунків;

деталізації послуг і витрат за період з 01.08.2015р. по 31.08.2015р., з 01.09.2015р. по 30.09.2015р., з 01.10.2015р. по 30.10.2015р.

Дослідивши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, з наступних мотивів.

Відповідно до вимог ч.ч.1,2 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов'язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

У п.1 ч.2 ст.11 ЦК України встановлено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обовязків є договір, який в силу вимог ч.1 ст.629 ЦК України є обовязковим для виконання сторонами.

Як вище встановлено господарським судом між сторонами у справі укладений договір про надання юридичних послуг № 2254/01-2015 від 03.02.2015р., згідно з яким позивач зобовязався надати відповідачу на його запит на умовах, передбачених цим договором, юридичні послуги, а відповідач зобовязався прийняти та оплатити надані послуги.

Згідно ч. 1 ст. 1000 ЦК України, за договором доручення одна сторона (повірений) зобов'язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки довірителя.

Статтею 1003 ЦК України передбачено, що у договорі доручення або у виданій на підставі договору довіреності мають бути чітко визначені юридичні дії, які належить вчинити повіреному. Дії, які належить вчинити повіреному, мають бути правомірними, конкретними та здійсненними.

Згідно ч. 1 ст. 1007 ЦК України, довіритель зобов'язаний видати повіреному довіреність на вчинення юридичних дій, передбачених договором доручення.

Положеннями ч. 3 ст. 244 ЦК України передбачено, що довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

Договір доручення є різновидом договорів про надання послуг, у звязку із чим закріплені в гл. 63 ЦК України норми безпосередньо стосуються зобовязань, що виникають із договорів доручення.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання.

В силу вимог з ч.1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Несплата відповідачем юридичних послуг, які надані позивачем саме на підставі вищевказаного договору про надання юридичних послуг і є предметом позову у даній справі.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно зі ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно зі ст.78 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст.79 ГПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Як свідчать умови укладеного між сторонами договору про надання юридичних послуг, послуги приймаються відповідачем на підставі акту приймання-передачі послуг, підписаного уповноваженими представниками сторін.

У ст.1 Закону України „Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні, в редакції, що діяла у період з 01.12.2015р. по 12.04.2016р., тобто у спірний період, встановлено, що первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до ст.9 Закону України „Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. 2. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

З огляду на вищевикладене, господарський суд вважає, що належним і допустимим доказом, який підтверджує обставини надання позивачем юридичних послуг на підставі відповідного договору, укладеного з відповідачем, а також встановлення вартості наданих послуг є акти приймання передачі цих послуг, які підписані уповноваженими представниками сторін.

Між тим, таких належних і допустимих доказів, позивач до суду не надав. Більш того, згідно з поясненнями представника позивача у судовому засіданні, позивач взагалі не складав та не надсилав відповідачу відповідних актів приймання передачі послуг.

За таких обставин, позовні вимоги ТОВ „Астерс є недоведеними та необґрунтованими.

При цьому, господарський суд виходить також з того, що всі інші надані позивачем докази не надають можливості господарському суду встановити обставини, які підтверджують надання відповідних послуг позивачем, їх обсяг та вартість.

Так, рахунки на оплату послуг та деталізації послуг і витрат до цих рахунків складені позивачем в односторонньому порядку і тому жодним чином не підвереджують ані обсягу наданих послуг, ані їх вартості, із врахуванням при цьому того, що замовлення відповідних послуг, які наведені позивачем у деталізаціях послуг і витрат до рахунків за період з 01.12.2015р. по 12.04.2016р. не було здійснено відповідачем у письмовій формі.

Посилання позивача на те, що відповідач видав довіреності на працівників позивача і останні приймали участь у судових засіданнях під час розгляду справи № 910/16253/15 господарський суд також до уваги не приймає, оскільки вимогами ч.1 ст.1007 ЦК України встановлено, що довіритель зобов'язаний видати повіреному довіреність на вчинення юридичних дій, передбачених договором доручення. Тобто, перелічені у довіреностях юридичні дії, на вчинення яких уповноважено працівників позивача, жодним чином не доводить надання позивачем саме того обсягу послуг, який наведений у деталізаціях послуг і витрат до рахунків.

Окрім того, до суду взагалі не надано жодної довіреності, виданої відповідачем. При цьому, клопотання про витребування відповідних доказів у відповідача позивачем до суду також не надано.

Господарський суд погоджується з доводами позивача про те, що у період з 01.12.2015р. по 12.04.2016р. договір про надання юридичних послуг не був припиненим. Такі доводи позивача є обґрунтованими із врахуванням при цьому листа відповідача від 11.04.2016р. №154-01/ОБ-16 та умов п.2.2. договору, якими встановлено, що договір може бути припинений з ініціативи сторони у будь-який час шляхом письмового повідомлення іншої сторони за 30 (тридцять) днів до дати його припинення.

Проте, господарський суд вважає, що наявність між сторонами договірних відносин не доводить обставин надання послуг, передбачених умовами такого договору, їх обсягу та вартості, з огляду на відсутність відповідних первісних документів, які складаються під час надання послуг. В даному випадку такими первісними документами є акти приймання передачі наданих послуг.

Суд критично оцінює надані позивачем деталізації послуг і витрат за період з 01.08.2015р. по 31.08.2015р., з 01.09.2015р. по 30.09.2015р., з 01.10.2015р. по 30.10.2015р. та докази їх оплати відповідачем, оскільки факт оплати відповідачем послуг, які надані позивачем за попередній період, не може свідчити про наявність обовязку відповідача здійснити оплату послуг за інший, спірний період з 01.12.2015р. по 12.04.2016р.

Таким чином, виходячи з того, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача основного боргу не підлягають задоволенню у звязку з їх недоведеністю та необґрунтованістю, не можуть бути задоволені і позовні вимоги в частині стягнення з відповідача пені, 3% річних та інфляційних, які нараховані позивачем за порушення строків оплати наданих позивачем послуг.

На підставі ст.129 ГПК України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України,

В И Р І Ш И В:

1.Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю Астерс у задоволенні позову до ОСОБА_1 підприємства Контейнерний термінал Іллічівськ про стягнення 23 722 206,40 грн.

2.Судові витрати у справі покласти на позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст.241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного рішення.

Повне рішення складено 18 квітня 2019 р.

Суддя Г.Є. Смелянець