ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

19.04.2019 р. Справа № 914/1787/18

За заявою:Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївська щебенева компанія», с. Липівка, Львівська область
про:повернення судового збору
у справі:№914/1787/18
за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївська щебенева компанія», с. Липівка, Львівська область
до відповідача:Товариства з обмеженою відповідальністю «Солар Трейд Плюс», м. Львів
про:стягнення 215105,08 грн.
Суддя - Мазовіта А.Б.
Представники сторін не викликалися

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду Львівської області знаходилася справа №914/1787/18 за позовом ТОВ «Миколаївська щебенева компанія» до ТОВ «Солар Трейд Плюс» про стягнення 215105,08 грн.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 18.02.2019р. у справі №914/1787/18 позов задоволено частково, стягнуто з ТОВ «Солар Трейд Плюс» на користь ТОВ «Миколаївська щебенева компанія» 40144,89 грн. пені, 9220,49 грн. 3% річних, 28187,05 грн. інфляційних, 1163,32 грн. судового збору, закрито провадження у справі в частині стягнення 107701,26 грн. основного боргу у зв'язку з відсутністю предмету спору, в задоволенні решти позовних вимог відмовлено, повернуто з Державного бюджету України ТОВ «Миколаївська щебенева компанія» судовий збір в сумі 2150,95 грн., сплачений платіжним дорученням №298 від 24.09.2018.

Вказане рішення суду у встановленому законом порядку не оскаржувалося та набрало законної сили.

На адресу суду від ТОВ «Миколаївська щебенева компанія» надійшла заява з додатком (вх. №1012 від 10.04.2019р.), відповідно до якої заявник просить суд на виконання рішення у справі №914/1787/17 видати ухвалу про повернення позивачу з державного бюджету судового збору.

Заява обґрунтована тим, що з метою повернення судового збору (згідно рішення суду від 18.02.2018р. у справі №914/1787/18) заявник звернувся з відповідною заявою до Управління державної казначейської служби України у Личаківському районі м. Львова Львівської області. За результатами розгляду заяви, ТОВ «Миколаївська щебенева компанія» було відмовлено, оскільки повернення судового збору (на думку органу казначейства) здійснюється виключно на підставі ухвали, а не рішення суду.

Розглянувши заяву ТОВ «Миколаївська щебенева компанія» про повернення судового збору, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 1, 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом; закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Так, ч. 5 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

Відповідно до ч. 1 ст. 232 ГПК України, судовими рішеннями є: 1) ухвали; 2) рішення; 3) постанови; 4) судові накази.

Статтею 129-1 Конституції визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Приписами ч. 1-2 ст. 18 ГПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно ст. 326 ГПК України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до п. 6 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затв. постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011р. №845 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 30.01.2013р. №45), у разі прийняття рішення про стягнення коштів стягувач подає органові Казначейства в установлений зазначеним органом спосіб:

заяву про виконання такого рішення із зазначенням реквізитів банківського рахунка (у разі наявності - довідку банку), назви банку, його МФО та коду ЄДРПОУ, номера рахунка (поточний, транзитний, картковий), прізвища, імені, по батькові (повне найменування - для юридичної особи) власника рахунка, на який слід перерахувати кошти, або даних для пересилання коштів через підприємства поштового зв'язку, що здійснюється за рахунок стягувача (прізвище, ім'я, по батькові адресата, його поштова адреса (найменування вулиці, номер будинку, квартири, найменування населеного пункту, поштовий індекс), реквізити банківського рахунка поштового відділення);

оригінал виконавчого документа;

судові рішення про стягнення коштів (у разі наявності);

оригінал або копію розрахункового документа (платіжного доручення, квитанції тощо), який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету (у судових рішеннях про стягнення коштів з відповідного бюджету).

Так, дійсно, згідно п. 5 розділу І Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затв. наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013р. №787, повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за ухвалою суду, яка набрала законної сили.

Попри це, в даному випадку, підставою для повернення ТОВ «Миколаївська щебенева компанія» судового збору з державного бюджету, є рішення Господарського суду Львівської області від 18.02.2019р. у справі №914/1787/18.

У рішенні по справі «Жовнер проти України» (заява № 56848/00, рішення від 29 червня 2004 року), Європейський суд з прав людини зазначив, що право на судовий розгляд, гарантоване статтею 6, також захищає і виконання остаточних та обов'язкових судових рішень, які у країні, яка поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними, завдаючи шкоди одній із сторін (див. рішення у справі «Горнсбі проти Греції» (Hornsby c. Grece) від 19 березня 1997 року, Збірник рішень 1997-II, с. 510-511, параграф 40; рішення у справі «Бурдов проти Росії» (Bourdov c. Russie), N 59498/00, параграф 34, від 7 травня 2002 року; рішення у справі «Ясіун'єне проти Литви» (Jasiuniene c. Lituanie), N 41510/98, параграф 27, від 6 березня 2003 р.; та рішення по справі «Руйану проти Румунії» (Ruianu c. Roumanie), N 34647/97, від 17 червня 2003 року). Крім того, Суд вважає, що якщо можна допустити, що держави втручаються у процедуру виконання судового рішення, таке втручання у результаті може перешкоджати, унеможливлювати чи надмірно затягувати виконання, ні, тим більше, нівелювати саму суть рішення (див. «Іммобіліаре Саффі проти Італії» (Immobiliare Saffi c. Italie), рішення від 28 липня 1999 року, Збірник постанов і рішень 1999-V, параграфи 63 і 66; «Сатка та інші проти Греції» (Satka et autres c. Grece), N 55828/00, параграф 57, 27 березня 2003 року).

Враховуючи наведене, суд зазначає, що рішення Господарського суду Львівської області від 18.02.2019р. у справі №914/1787/18 є обов'язковим до виконання Управлінням державної казначейської служби України у Личаківському районі м. Львова Львівської області в частині повернення судового збору з державного бюджету України.

Оскільки в п. 5 резолютивної частини рішення Господарського суду Львівської області від 18.02.2019р. у справі №914/1787/18 зазначено про повернення судового збору позивачу, правових підстав для винесення ухвали про повернення судового збору немає, так як винесення такої суперечило б рішенню суду, яке набрало законної сили.

Керуючись ст. 129-1 Конституції України, ст.ст. 18, 232, 234, 326, Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви ТОВ «Миколаївська щебенева компанія» про винесення ухвали про повернення судового збору відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню.

Веб-адреса сторінки суду http://lv.arbitr.gov.ua на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається.

Ухвала складена та підписана 19.04.2019р.

Суддя Мазовіта А.Б.