ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.04.2019м. ДніпроСправа № 904/514/19
За позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі Регіональної філії "Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Одеса

до Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕЙЛТРАК КОМПАНІ", м. Дніпро

про стягнення штрафу за невірно зазначену масу вантажу у розмірі 299 340,00 грн.

Суддя Суховаров А.В.

За участю секретаря судового засідання Сулими Д.В.

Представники:

від позивача - ОСОБА_1, довіреність від 25.01.2019;

від відповідача - ОСОБА_2, ордер ДП №000023 від 11.03.2019, договір про надання

правової допомоги від 11.03.2019;

вільний слухач - ОСОБА_3, паспорт серія АМ 1248618, виданий 25.01.2001.

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі - позивач) звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕЙЛТРАК КОМПАНІ" (далі - відповідач) про стягнення штрафу у розмірі 299 340, 00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що при заповненні провізних документів відповідачем невірно зазначено масу вантажу, що є підставою для стягнення з відповідача на користь позивача штрафу згідно ст. 122 Статуту залізниць України.

Ухвалою суду від 18.02.2019 прийнято позовну заяву до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 12.03.2019 підготовче засідання відкладено на 04.04.2019.

27.03.2019 відповідач подав клопотання, за змістом якого просить суд зменшити штраф до розміру однієї провізної плати, що становить суму 9 978,00 грн.

18.04.2019 позивачем подано пояснення на клопотання про зменшення штрафу, згідно яких він заперечує проти його задоволення.

У підготовчому засіданні 18.04.2019 закрито підготовче провадження, розпочато розгляд справи по суті.

В порядку ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 18.04.2019 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2018 року згідно залізничної накладної №33297565 зі станції Хмільник Південно-Західної залізниці Товариством з обмеженою відповідальністю "РЕЙЛТРАК КОМПАНІ" (далі - відповідач) на станцію призначення Одеса-Порт Одеської залізниці (далі - позивач) було відправлено вагони №95758041, 95326625, 95833216, 95669461, 95757118 з вантажем "Ячмінь", одержувач Товариство з обмеженою відповідальністю "Олімпекс Купе Інтернейшл".

На підставі комерційних актів №406802/76 від 05.09.2018, №406802/77 від 05.09.2018, №406802/79 від 05.09.2018, №406802/78 від 05.09.2018, №406802/80 від 05.09.2018 на станції Подільськ Одеської залізниці, згідно статті 24 Статуту залізниць України проведено контрольне переваження вантажу вагонів №95758041, 95326625, 95833216, 95669461, 95757118.

За результатами переважування вантажу на виправних вагонних електромеханічних вагах ВВ 150 Э станції Подільськ (держповірка 03.05.2018) у вказаних вагонах виявлено розбіжності між даними, вказаними в накладній, з фактичною масою вантажу, про що зазначено у комерційних актах №406802/76 від 05.09.2018, №406802/77 від 05.09.2018, №406802/79 від 05.09.2018, №406802/78 від 05.09.2018, №406802/80 від 05.09.2018.

Розділом "Д" вказаних актів зафіксовано, що при контрольному зважуванні вагонів №95758041, 95326625, 95833216, 95669461, 95757118, вага у вагоні: №95758041, брутто - 79150 кг., тара з документа 22600 кг., нетто 55600 кг; №95326625, брутто 77200 кг, тара з документа 21600 кг, нетто - 55600 кг; № 95833216, брутто - 75150 кг, тара з документа 22000 кг, нетто 56150 кг; №95669461, брутто - 75800 кг, тара з документа 21300 кг, нетто 53700 кг; №95757118, брутто - 75000 кг, тара з документа 21300 кг, нетто 53700 кг.

В дійсності виявилось: у вагонах №95758041, 95326625, 95833216, 95669461, 95757118 різниця ваги проти документа в сторону зменшення складає: 8450 кг, 9400 кг, 8850 кг, 10500 кг, 11300 кг відповідно.

По прибуттю вантажу на станцію призначення Одеса-Порт, на підставі комерційних актів №406802/76 від 05.09.2018, №406802/77 від 05.09.2018, №406802/79 від 05.09.2018, №406802/78 від 05.09.2018, №406802/80 від 05.09.2018, згідно статті 24 Статуту залізниць України проведено контрольне переваження вантажу вагонів №95758041, 95326625, 95833216, 95669461, 95757118, про що складено комерційні акти №400305/632 від 11.09.2018, №400305/633 від 11.09.2018, №400305/634 від 11.09.2018, №400305/637 від 12.09.2018, №400305/638 від 12.09.2018.

Враховуючи різницю між масою вантажу, що вказана відправником у залізничній накладній (перевізному документі), та виявленою і засвідченою комерційними актами масою вантажу, позивач на підставі статей 118, 122 Статуту залізниць України вбачає підстави для стягнення з відповідача штрафу за невірно зазначену у перевізному документі масу вантажу у п'ятикратному розмірі провізної плати за всю відстань перевезення, розмір якого становить 299 340,00 грн., що стало підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку щодо часткового задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Відповідно до положень ч.5 ст.307 Господарського кодексу України, які кореспондуються з положеннями ч. 2 ст. 908, ст. 920 Цивільного кодексу України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями визначається транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов'язань.

Статтею 6 Статуту залізниць України встановлено, що накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил перевезення вантажів і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача і супроводжує вантаж до станції призначення.

Згідно з частиною 1 статті 22 Статуту за договором залізничного перевезення вантажу залізниця зобов'язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобов'язується сплатити за перевезення встановлену плату.

На підставі частин 1, 2, 3 статті 23 Статуту відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем. Дата приймання і видачі вантажу засвідчується на накладній календарним штемпелем станції. В разі проведення митного контролю дата видачі вантажу ставиться після закінчення митних операцій.

Відповідно до статті 24 Статуту вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ними у накладній. Залізниця має право перевірити правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Статтею 37 Статуту встановлено, що під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса.

В частині 4 статті 52 Статуту зазначено, що маса вантажу вважається правильною, якщо різниця у масі, визначена на станції відправлення, порівняно з масою, що виявилася на станції призначення, не перевищує: у разі недостачі - норми природної втрати маси вантажу і граничного розходження визначення маси нетто; у разі надлишку - граничного розходження визначення маси нетто.

Як встановлено вище, в результаті переважування вантажу залізницею перевірена маса вантажу, що перевозився за залізничною накладною №33297565 у вагонах №95758041, 95326625, 95833216, 95669461, 95757118, відправником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю "РЕЙЛТРАК КОМПАНІ", не відповідає фактичній масі вантажу, зазначеній в перевізному документі.

Відповідно до статей 118, 122 Статуту за пред'явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення. Якщо через порушення відправником Правил перевезення небезпечних вантажів сталася аварія, збитки відшкодовуються відправником.

За неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Відповідно статті 129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення таких обставин: невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах; у разі виявлення вантажу, багажу чи вантажобагажу без документів або документів без вантажу, багажу чи вантажобагажу; псування, пошкодження вантажу, багажу і вантажобагажу; повернення залізниці вкраденого вантажу, багажу або вантажобагажу.

Залізниця зобов'язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу. В усіх інших випадках обставини, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу і вантажобагажу і які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актами загальної форми.

Відповідно до пункту 9 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України 28.05.2002 № 334, у комерційному акті детально описуються стан вантажу або багажу і обставини, за яких виявлена не збереженість, а також обставини, які могли бути причиною виникнення не збереженості вантажу, багажу чи вантажобагажу. Ніякі припущення та висновки про причини не збереженості або про вину відправника і залізниці до акта не вносяться. Усі графи бланка акта мають бути заповнені. Не дозволяється проставляння рисок та лапок замість повторення необхідних даних. У комерційному акті зазначається, чи правильно навантажений, розміщений і закріплений вантаж, а також про наявність та стан захисного маркування для вантажів, що перевозяться у відкритих вагонах. У разі неправильного завантаження, розміщення, закріплення вантажу в акті зазначається, яке порушення було допущено. Особи, які склали або підписали комерційний акт або акт загальної форми, що містить дані, які не відповідають дійсності, несуть установлену законодавством відповідальність.

Згідно з пунктом 5.5. розділу 5 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644 якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту залізниць України. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Так, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідача суми 249 450, 00 грн. штрафу, який розраховується наступним чином:

9 978 00 грн. (провізна плата) х 5 = 49 890, 00 грн.

49 890, 00 грн. х 5 (кількість вагонів) = 249 450, 00 грн.

Між тим, відповідно до ст. 185 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є операції з постачання варів, робіт, послуг.

Порядок визначення бази оподаткування у разі постачання товарів/послуг передбачено положеннями ст.ст. 188-191 Податкового кодексу України.

Відповідно до п.188.1 Податкового кодексу України базою оподаткування товарів/послуг є договірна вартість з урахуванням загальнодержавних податків та зборів. До складу договірної (контрактної) вартості не включаються суми неустойки (штрафів та/або пені), три проценти річних та інфляційні, що отримані платником податку внаслідок невиконання або неналежного виконання договірних зобовязань.

За викладених обставин, підстави для нарахування ПДВ при розрахунку штрафу за невірно зазначену у перевізному документі масу вантажу, відсутні, в той час як розмір суми вказаного штрафу розраховується виключно в порядку ст.118 Статуту залізниць України.

Відповідно до частини 3 статті 551 Цивільного кодексу України господарський суд, приймаючи рішення має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Статтею 233 Господарського кодексу України передбачено, що у разі, якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

При цьому, в чинному законодавстві України не міститься переліку виняткових випадків (обставин, які мають істотне значення), за наявності яких господарським судом може бути зменшено неустойку, тому вирішення цього питання покладається безпосередньо на суд, який розглядає відповідне питання з урахуванням всіх конкретних обставин справи в їх сукупності.

Суд зазначає, що вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання, господарський суд повинен оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов'язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

При цьому, зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Аналогічної позиції дотримується Верховний Суд в постанові від 04.12.2018 по справі №916/65/18.

За викладених обставин, з огляду на підтверджений матеріалами справи факт невірного зазначення відповідачем в залізничній накладній №33297565 відомостей щодо маси вантажу, суд, з урахуванням ч. 3 статті 551 ЦК України, ст. 233 ГК України, зважаючи на те, що внаслідок невірного зазначення маси вантажу позивачем було понесено додаткові витрати, які стягнуто з відповідача згідно накопичувальної картки №02120366 від 02.12.2018, вважає за можливе зменшити розмір заявленого до стягнення з відповідача штрафу на 50%, у зв'язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню на суму 124 725, 00 грн., в той час як у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача решти суми штрафу відмовляється судом.

Відповідно до ст.ст. 74, 77 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-79, 86, 129, 232-242, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м.Київ, вул. Тверська, буд. 5, ідентифікаційний код юридичної особи 40075815) в особі регіональної філії "Одеська залізниця" АТ "Українська залізниця" (65012, м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, 19, ідентифікаційний код юридичної особи 40081200) до Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕЙЛТРАК КОМПАНІ" (49005, м. Дніпро, вул. Героїв Крут, буд. 17, оф. 18, ідентифікаційний код юридичної особи 39332978) про стягнення штрафу за невірно зазначену масу вантажу у перевізному документі у розмірі 299 340,00 грн. та витрат по сплаті судового збору у розмірі 4 491,00 грн. задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕЙЛТРАК КОМПАНІ" (49005, м. Дніпро, вул. Героїв Крут, буд. 17, оф. 18, ідентифікаційний код юридичної особи 39332978) на користь Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м.Київ, вул. Тверська, буд. 5, ідентифікаційний код юридичної особи 40075815) в особі регіональної філії "Одеська залізниця" АТ "Українська залізниця" (65012, м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, 19, ідентифікаційний код юридичної особи 40081200) суму 124 725,00 грн. штрафу та 3 741,75 грн. витрат по сплаті судового збору.

В частині позовних вимог Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м.Київ, вул. Тверська, буд. 5, ідентифікаційний код юридичної особи 40075815) в особі регіональної філії "Одеська залізниця" АТ "Українська залізниця" (65012, м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, 19, ідентифікаційний код юридичної особи 40081200) до Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕЙЛТРАК КОМПАНІ" (49005, м. Дніпро, вул. Героїв Крут, буд. 17, оф. 18, ідентифікаційний код юридичної особи 39332978) про стягнення штрафу за невірно зазначену масу вантажу у перевізному документі у розмірі 124 725,00 грн. штрафу, 749, 25 грн. витрат по сплаті судового збору відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскарженим протягом цього строку до Центрального апеляційного господарського суду в порядку ст.ст. 256, 257 ГПК України з урахуванням пп. 17.5 п.17 ч.1 розділу ХІ ГПК України

Повний текст рішення складено 23.04.2019

Суддя ОСОБА_4