ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.04.2019р. Справа № 904/5496/18
За позовом: Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», м. Київ

До: Товариства з обмеженою відповідальністю «Канатар Трейд», м. Кривий Ріг

Про: стягнення 73 147 171, 91 грн.

Суддя Васильєв О.Ю.

Секретар судового засідання Кучма Т.В.

ПРЕДСТАВНИКИ :

Від позивача: Бондаренко В.О. ( дов. №5078-К-О від 20.11.18р. , адвокат) ;

Від відповідача: Кшижевська К.О. ( дов. від 04.02.19р. , адвокат)

СУТЬ СПОРУ :

АТ КБ «Приватбанк» (позивач) з урахуванням уточнень позовних вимог звернувся з позовом до ТОВ «Канатар Трейд» (відповідач) про стягнення 73 147 171, 91 грн. (в т.ч.: 28 689 331,30 грн. - прострочена заборгованість по сплаті лізингових платежів в рахунок вартості майна; 30 665 785,69 грн. - прострочена заборгованість з винагороди за користування майном; 13 792 054,92 грн. - пеня за порушення грошового зобов'язання) за договором фінансового лізингу №4К16029ЛИ від 01.07.16р. (укладеним між сторонами).

Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на порушення відповідачем умов вищезазначеного договору в частині своєчасного внесення лізингових платежів.

Ухвалою суду від 19.12.18р. відкрито провадження у справі №904/5496/18, справу призначено до розгляду за правилами загального провадження у підготовчому засіданні на 10.01.19р.

ТОВ «Канатар Трейд» (відповідач) проти задоволення позову заперечує , посилаючись на те, що додаткова угода від 05.08.16 р. до договору фінансового лізингу ( якою змінено графік та строки платежів ) , укладена всупереч волі товариства, містить електронний підпис особи, яка не мала повноважень на здійснення такого правочину від імені товариства, а тому є недійсною на підставі ст. 215 ЦК України та ст. 207 Господарського кодексу України.

21.02.19р. ухвалою суду відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі . Ухвалою суду від 19.03.19р. закрите підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті на 28.03.19р.

Під час судового засідання 18.04.19р. було оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення .

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін , господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

01.07.16р. між АТ КБ «Приватбанк» (банк) та ТОВ «Канатар Трейд» (лізингоодержувач) укладено договір фінансового лізингу №4К16029ЛИ , відповідно до умов якого : банк є власником нерухомого майна, яке зазначено у додатку №1 до договору, та передає його лізингоодержувачу , а лізингоодержувач приймає це майно від банку в платне володіння та користування, а після сплати всієї суми лізингових платежів - у власність у визначені цим договором строки, на умовах фінансового лізингу (пункт 1.1 договору).На дату укладання цього договору вартість майна становить 204 849 030,00грн. (пункт 1.2 договору). Строк лізингу зазначено сторонам у п.9.1 цього договору. Відповідно до п.2.1 договору розмір, структура, строки сплати лізингових платежів встановлюється додатком №2. За змістом пункту 2.3 розділу 2 договору лізингоодержувач сплачує банку: винагороду за відкриття рахунку «Фінансовий лізинг (оренда)» у сумі 500,00 грн. у день укладання цього договору(п.2.3.1.); відсоткову винагороду за користування майном у розмірі 12 % річних від суми залишку несплаченої вартості майна, виходячи з фактичної кількості днів користування майном і 360 днів у році, щомісяця у період із 25-го числа місяця по останній день місяця, а так само у термін сплати останньої суми лізингового платежу, зазначений у додатку № 2 ( п.2.3.2.); у випадку порушення лізингоодержувачем зобов'язань зі сплати лізингових платежів, передбачених цим договором, відсоткова винагорода за користування майном становить 24 % річних від суми залишку несплаченої вчасно частини вартості майна згідно з додатком № 2 ( п.2.3.3.)

Додатковою угодою від 04.11.16р. (підписана електронним цифровим підписом) внесено зміни до пунктів 2.3.2, 2.3.3 договору: лізингоодержувач сплачує банку відсоткову винагороду за користування майном у розмірі 10,5 % річних від суми залишку несплаченої вартості майна, виходячи із фактичної кількості днів користування майном і 360 днів у році, щомісяця у період із 25-го числа місяця по останній день місяця, а так само у термін сплати останньої суми лізингового платежу, зазначений у додатку № 2 (пункт 2.3.2); у випадку порушення лізингоодержувачем зобов'язань зі сплати лізингових платежів, передбачених цим договором, відсоткова винагорода за користування майном становить 21 % річних від суми залишку несплаченої вчасно частини вартості майна згідно з додатком № 2 (п. 2.3.3); лізингоодержувач сплачує банку на відповідний рахунок, зазначений у пункті 1.4 цього договору, винагороду за користування майном, отриманим у лізинг, у розмірі, що визначається за формулою (п.2.3.4.)

Розрахунок винагороди здійснюється 25-го числа кожного поточного місяця, починаючи із дати прийому-передачі майна у лізинг. Нарахування та сплата винагороди здійснюється щомісячно з 25-го числа по останній день місяця, а так само у термін сплати останньої суми лізингового платежу, зазначений у додатку № 2, або дату остаточного погашення заборгованості за цим договором у день дострокового повного виконання зобов'язань за цим договором. У випадку несплати винагороди за користування майном, отриманим у лізинг, у зазначений термін винагорода вважається простроченою.

За умовами пункту 2.4 договору банк має право в односторонньому порядку змінити розмір винагороди та/або платежів із відшкодування інших витрат банка, пов'язаних із виконанням цього договору при зміні кон'юнктури ринку грошових ресурсів в Україні.

Відповідно до пункту 3.1 договору передача банком та прийом лізингоодержувачем майна в лізинг здійснюється згідно акту прийому-передачі майна.

Акт прийому-передачі майна сторони укладають та підписують у дату укладання цього договору. З дати підписання сторонами акту прийому-передачі майна лізингоодержувач приймає від банку в платне володіння та користування (пункт 3.3 договору). Пунктом 4.1 договору передбачено, що протягом усього терміну дії цього договору майно є власністю банка.

За змістом пункту 6.2.11 договору ( з урахуванням додаткової угоди від 22.08.16р.) лізингоодержувач зобов'язується сплачувати банку: винагороду за відкриття рахунку «Фінансовий лізинг (оренда)»; лізинговий платіж (суму, що відшкодовує при кожному платежі частину вартості майна); відсоткову винагороду за користування майном; інші витрати банка, безпосередньо пов'язані із цим договором.

Пунктом 7.1 договору визначено, що у випадку порушення лізингоодержувачем зобов'язань по сплаті лізингових платежів, по сплаті винагороди він сплачує банку за кожний випадок порушення пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, яка розраховується у відсотках річних від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу. Сплата пені здійснюється у гривні. Сторони узгодили, що розмір пені, зазначений у цьому пункті, може бути на розсуд банку зменшений. В разі такого зменшення розміру пені банк шляхом, обраним ним на свій розсуд (повідомлення через систему ПЗ «Приват24», клієнт-банк, Інтернет клієнт-банк, SMS-повідомлення або іншим шляхом), повідомляє лізингоодержувача протягом 5 днів із дати прийняття рішення про зменшення розміру пені. При цьому, додаткового узгодження сторін не потрібно.

Нарахування неустойки за кожний випадок прострочення зобов'язання здійснюється протягом 15 років з дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконане лізингоодержувачем (пункт 7.10 договору).

Згідно з п. 9.1 договору ( з урахуванням додаткової угоди від 05.08.16р.) строк дії цього договору - з дати його підписання о 25.06.2026 р. У частині невиконаних сторонами зобов'язань договір діє до повного їх виконання. Зазначений строк може бути змінений у випадках дострокового виконання зобов'язань лізингоодержувача за договором, у випадку розірвання договору.

Пунктом 9.2 договору передбачено, що цей договір набуває чинності з моменту його підписання та скріплення печатками сторін. Строк дії цього договору обумовлений строком лізингу. Договір втрачає свою силу після виконання сторонами усіх зобов'язань за ним ( т.1, а.с.16-18).

У додатку №1 до цього договору сторони погодили найменування нерухомого майна ( предмету фінансового лізингу ) ( т.1, а.с.19) , а у додатку №2 - узгодили графік лізингових платежів ( графік відшкодування вартості майна ) , згідно з яким лізингоодержувач повинен був здійснити 240 платежів в період з 25.07.16 р. по 25.06.2036 р. в загальному розмірі 204 849 030,00 грн. ( т.1, а.с.20-24)

На виконання умов цього договору позивачем передано відповідачу майно , визначене в додатку №1, що підтверджується підписаним сторонами актом приймання-передачі майна №1 від 01.07.16р. ( т.1, а.с.25 )

Як зазначалося вище , 05.08.16 р. сторони уклали додаткову угоду до договору фінансового лізингу № 4К16029ЛИ від 01.07.16р. ( укладена та підписана з використанням електронного цифрового підпису (печатки) з посиленим сертифікатом ключа АЦСК) , відповідно до якої змінили графік лізингових платежів ( графік відшкодування вартості майна ) скоротивши загальний термін сплати лізингових платежів до 25.06.2026 р. та іх кількість - до 110 платежів ; при цьому загальний розмір лізингових платежів залишився незмінним та складає 204 849 030,00 грн. ( т.1, а.с.30-31). Від імені ТОВ «Канатар Трейд» ця додаткова угода підписана директором товариства - ОСОБА_3 , електронний підпис якої та печатку перевірено за допомогою відповідної програми .

Але в порушення прийнятих на себе зобов'язань , відповідач своєчасно та у повному обсязі не здійснював лізингові платежі в обсязі та строки, передбачені , додатковою угодою від 04.08.16 р. ; що підтверджується наданими позивачем виписками по рахунку 2071 та актом звірки платежів в рахунок погашення заборгованості за період з 01.07.16р. по 26.03.19р.

Згідно наданих позивачем розрахунків заборгованість відповідача на час розгляду справи складає : 28 689 331,30 грн. - прострочена заборгованість по сплаті лізингових платежів в рахунок вартості майна; 30 665 785,69 грн. - прострочена заборгованість з винагороди за користування майном; 13 792 054,92 грн. - пеня за порушення грошового зобов'язання ( т.1, а.с.177-178)

Згідно приписів ст. 806 ЦК України : за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

Відповідно до частини 1 статті 292 Господарського кодексу України, лізинг - це господарська діяльність, спрямована на інвестування власних чи залучених фінансових коштів, яка полягає в наданні за договором лізингу однією стороною (лізингодавцем) у виключне користування другій стороні (лізингоодержувачу) на визначений строк майна, що належить лізингодавцю або набувається ним у власність (господарське відання) за дорученням чи погодженням лізингоодержувача у відповідного постачальника (продавця) майна, за умови сплати лізингоодержувачем періодичних лізингових платежів.

Крім того, відповідно до частини 7 статті 292 Господарського кодексу України правове регулювання лізингу здійснюється відповідно до Господарського кодексу України та інших законів.

Частина 2 статті 1 Закону України «Про фінансовий лізинг» передбачає, що за договором фінансового лізингу (далі - договір лізингу) лізингодавець зобов'язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).Пунктом 3 частини 2 статті 11 Закону України «Про фінансовий лізинг» передбачено, що лізингоодержувач зобов'язаний своєчасно сплачувати лізингові платежі. Відповідно до частини 1 статті 16 цього Закону сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором.

У відповідності із ст.526 ЦК України : зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.(ст.525 ЦК України). Відповідно до приписів ст.625 ЦК України : боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов'язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобов'язання. Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі у вигляді обов'язку сплатити неустойку.

Пунктом 7.1 договору фінансового лізингу визначено, що у випадку порушення лізингоодержувачем зобов'язань по сплаті лізингових платежів, по сплаті винагороди він сплачує банку за кожний випадок порушення пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, яка розраховується у відсотках річних від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

У зв'язку з порушенням з боку відповідача зобов'язань в частині термінів сплати лізингових платежів та відсоткової винагороди за користування майном, з урахуванням положень пункту 7.1 договору, позивачем нараховано пеню у розмірі 13 792 054,92 грн.

Судом здійснено перевірку наданих позивачем розрахунків та встановлено, що розрахунки позивачем здійснено правильно. Окрім того , в п.7.9. договору сторони узгодили, що строки позовної давності по вимогах про стягнення лізингових платежів , винагород, неустойки-пені , штрафів , інших платежів/витрат за цим договором встановлюються сторонами тривалістю15 років.

Заперечуючи проти заявлених вимог, відповідач ( поміж іншим ) посилається на те, що на момент підписання додаткової угоди від 05.08.16р. ( якою змінено графік лізингових платежів ) директор ТОВ «Канатар Трейд» не мала достатнього обсягу повноважень на укладання вказаної угоди . Вказує на те, що виходячи із розміру ціни договору, вирішення питання щодо його укладення та внесення змін до нього відноситься до компетенції загальних зборів учасників товариства.

Судом вважає зазначені доводи відповідача такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, з боку відповідача договір фінансового лізингу від 01.07.16р. та додаткову угоду від 04.08.16р. підписано керівником товариства - ОСОБА_3 , яка є єдиним учасником товариства відповідно до інформації , що міститься в ЄДРПОУ ), повноваження якої підтверджуються протоколом №2 від 16.07.15р. загальних зборів учасників ТОВ «Канатар Трейд» та наказом №5 від 17.07.15р. про призначення на посаду директора. Таким чином , ця особа мала право на укладання та підписання будь-яких договорів від імені товариства без обмежень.

Щодо тверджень відповідача про відсутність підпису та печатки сторін на додатковій угоді від 05.08.16, суд те, що між АТ КБ «Приватбанк» та ТОВ «Канатар Трейд» укладено додаткову угоду від 15.03.16р. про використання електронного цифрового підпису з посиленим сертифікатом ключа. Враховуючи умови якої, відповідачем надано згоду, в т.ч. на підписання правочинів, угоди, договорів, додаткових угод (до договорів на паперовому носії інформації, здійснюється як шляхом власноручного підписання, так і шляхом накладання електронного - цифрового підпису (печатки) з посиленим сертифікатом ключа, який видано АЦСК.

Є безпідставними посилання відповідача на п.9.3.18 статуту ТОВ «Канатар Трейд», оскілки статутом не віднесено питання щодо укладання договору фінансового лізингу до виключної компетенції Загальних зборів учасників товариства

Водночас, позивачем до матеріалів справи надано докази прийняття відповідачем вказаного правочину до виконання після укладання докової угоди від 05.08.16р., зокрема, виписки по рахунку №1888 та платіжні доручення: №119 від 23.08.17р. на суму 1 879 348,90грн., №14 від 23.08.19р. на суму 1 708 641,37грн., №115 від 25.07.17р. на суму 1 879 348,90грн. (том 2, а.с.4-6), що додатково свідчить про наступне схвалення зазначеного правочину з боку уповноваженої особи відповідача.

З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку, що в силу положень ст. 241 ЦК України, додаткова угода від 05.08.16р. є такою, що створює, змінює і припиняє цивільні права та обов'язки з моменту її вчинення.

Таким чином, заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню, шляхом стягнення з відповідача заборгованості у загальному розмірі 73 147 171,91грн. ( в т.ч.: 28 689 331,30 грн. - прострочена заборгованість по сплаті лізингових платежів в рахунок вартості майна; 30 665 785,69 грн. - прострочена заборгованість з винагороди за користування майном; 13 792 054,92грн. - пеня за порушення грошового зобов'язання).

Відповідно до ч.3-4 ст. 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідачем жодних доказів на спростування обставин, викладених в позовній заяві, не надано; за таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 2,13, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 178, 233, 238, 240, 241, 247-252 ГПК України, господарський суд , -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Канатар Трейд» (50005, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Орджонікідзе, буд. 51, ) на користь позивача - Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, ) : 28 689 331,30грн. - простроченої заборгованості по сплаті лізингових платежів в рахунок вартості майна; 30 665 785,69 грн. - простроченої заборгованості з винагороди за користування майном; 13 792 054,92грн. - пені за порушення грошового зобов'язання, 672 350,00 грн. - витрат на сплату судового збору.

Видати відповідний наказ після набрання рішенням чинності.

Відповідно до вимог ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно до вимог ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення . Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення .

Відповідно до вимог ст. 257 ГПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції .

Суддя Васильєв О.Ю.

Повне рішення складено 24.04.2019