ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.04.2019 Справа № 904/900/19
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім Азімут" (49008, м. Дніпро, вул. Робоча, буд. 23В, офіс 103)

до Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" (49038, м. Дніпро, вул. Академіка Белелюбського, буд. 7)

про стягнення 4 116,00 грн. заборгованості за поставлений товар, 74,09 грн. пені, 123,48 грн. 3% штрафу

Суддя Бондарєв Е.М.

Секретар судового засідання Найдьонов Є.О.

Представники:

Від позивача: Чумак О.В., довіреність №11 від 01.02.2019, адвокат

Від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім Азімут" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом №б/н від 06.02.2019 про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" 4 313,57 грн., з яких: 4 116,00 грн. заборгованість за поставлений товар; 74,09 грн. пеня за період з 29.05.2018 по 24.11.2018; 123,48 грн. 3% штрафу.

Також позивач просить суд стягнути з відповідача судові витрати, а саме витрати на професійну правничу допомогу у сумі 2 000,00 грн. та судовий збір у сумі 1 921,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов'язання щодо своєчасної та повної оплати за товар поставлений на підставі договору поставки №17069 від 02.03.2017 та за видатковим накладними на загальну суму 41 748,00 грн.:

- №19 від 07.03.2017 на суму 18 228,00 грн.;

- №44 від 22.08.2017 на суму 12 348,00 грн.;

- №5 від 27.02.2018 на суму 4 116,00 грн.;

- №13 від 29.03.2018 на суму 7 056,00 грн.

Ухвалою суду від 12.03.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №904/900/19, ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 02.04.2019.

У судовому засіданні 02.04.2019 оголошено ухвалу про відкладення розгляду справи на 15.04.2019.

Відповідач заперечує проти позовних вимог посилаючись на те, що для оплати за товар згідно умов договору позивач мав надати відповідачу рахунок на оплату. Доказів отримання рахунку відповідачем позивачем не надано. Також відповідач звертає увагу суду, що додана до матеріалів справи видаткова накладні № 5 від 22.02.2018, має посилання на номер довіреності отримувача товару №124 від 27.02.2018, якою не передбачено вивіз цінностей за спірним договором. Також товарно-транспортна накладна № 02/2 від 27.02.2018, яка додана до матеріалів справи, має суттєві недоліки, а саме: супровіднідокументи на вантаж не передбачають перевезення товару згідно видаткової накладної № 5 від 22.02.2018, не зазначено масу брутто товару чи продукції, дана ТТН може підтверджувати тільки перевезення накладних, а ніяк не вантажу, що свою чергу не може свідчити про належність доказів зазначених в позовній заяві.

28.03.2019 відповідачем подано заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

10.04.2019 позивачем надано відповідь на відзив згідно якого останній зазначив, що з моменту поставки сплинуло більше року і зі сторони відповідача на адресу позивача не надходило жодної вимоги про надання рахунків, про встановлення строків для цього, відмови від договору, вимоги повернення товару або вчинення відповідачем інших дій, які б могли свідчити про невиконання позивачем своїх зобов'язань за договором у повному обсязі у відповідності до вимог законодавства та умов договору. Наявність або відсутність рахунку-фактури не звільняє відповідача від обов'язку оплатити товар в обумовлений строк, а тому підстави, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення є безпідставними.

12.04.2019 від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку у зі звільненням адвоката.

Представник позивача з'явився в судове засідання, підтримав позовні вимоги, надав пояснення по справі, відповів на поставлені питання.

Представник відповідача не з'явився в судове засідання.

В порядку ст. 240 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 15.04.2019 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

02.03.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім Азімут" (далі - позивач, постачальник) та Приватним акціонерним товариством "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" (далі - відповідач, замовник) було укладено договір поставки №17069 (далі- договір).

Відповідно до п.1.1. даного договору постачальник зобов'язується поставити і передати у власність замовника товар, вказаний у специфікації (додаток №1), що є невід'ємною частиною цього договору, а замовник зобов'язується прийняти та оплати поставлений товар на умовах даного договору.

Умови поставки: СРТ склад замовника, м. Дніпро, вул. Академіка Белелюбського, 7 (п. 1.3. договору).

Згідно до п.1.4. договору ціна товару, що поставляється за договором, вказана у специфікації, що є невід'ємною частиною цього договору.

Пунктом 5.2. договору передбачено, що передача товару від постачальника замовнику здійснюється за видатково-прибутковою накладною, в якій сторони зазначають найменування товару, що постачається, кількість в одиницях вимірювання, узгоджену ціну товару та загальну вартість партії товару, що постачається. На загальну вартість товару нараховується ПДВ за ставкою, встановленою чинним законодавством України. Разом з видатково-прибутковою накладною постачальник зобов'язується надати замовнику 1 (один) екземпляр товарно-транспортної накладної. Для поставки товару є дата фактичної передачі товару покупцю, яка зазначена в товарно-транспортній накладній на товар.

Відповідно до п.6.1., 6.2. договору замовник сплачує за товар за цінами, вказаними у специфікації.

Загальна сума за цим договором складає - 49 000,00 грн. (сорок дев'ять тисяч гривень 00 коп.) крім того ПДВ-20% - 9 800,00 грн. (дев'ять тисяч вісімсот гривень 00 коп.) Всього: 58 800,00 грн. (п'ятдесят вісім тисяч вісімсот гривень 00 коп.).

Пункт 4.2. договору передбачає, що цей договір набирає чинності з моменту підписання та діє до 31 грудня 2017 року, але у будь-якому випадку до повного виконання зобов'язань за договором.

Специфікацією №1 від 02.03.2017 до договору №17069 сторони узгодили найменування, марку, кількість та ціну товару, відтак сума товару за даною специфікацією склала 58 800,00 грн.

Статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч.1 ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (частина перша статті 509 Цивільного кодексу України).

На виконання умов договору Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім Азімут" поставило Приватному акціонерному товариству "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" товар обумовлений специфікацією до договору, що підтверджується видатковими накладними та товарно-транспортними накладними, які підписані представниками обох сторін:

- № 19 від 07.03.2017 на суму 18 228,00 грн.;

- № 44 від 22.08.2017 на суму 12 348,00 грн.;

- № 5 від 27.02.2018 на суму 4 116,00 грн.;

- №13 від 29.03.2018 на суму 7 056,00 грн..

Відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Згідно з п. 7.1 договору розрахунок за договором проводяться у безготівковому порядку на рахунок постачальника, вказаний в договорі, в національній валюті України, замовник здійснює оплату поставленого товару протягом 60 банківських днів з дня поставки та на підставі отриманого від постачальника рахунку. Допускається попередня оплата очікуваної поставки товару.

Відповідач, в порушення вимог договору, за поставлену продукцію, розрахувався частково у сумі 37 632,00 грн., тоді як за видатковою накладною №5 від 27.02.2018 на суму 4 116,00 грн. сплата відповідачем здійснена не була, що і стало підставою для звернення з позовом до суду.

За статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 Цивільного кодексу України).

На момент розгляду справи доказів погашення заборгованості у розмірі 4 116,00 грн. відповідачем не надано, чим порушено, приписи ст. 193 ГК України, ст.ст. 525, 526 ЦК України щодо виконання зобов'язання належним чином відповідно до умов договору, вимог закону.

За викладених обставин позовні вимоги у сумі 4 116,00 грн. слід визнати обґрунтованими і такими що підлягають задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 199 Господарського кодексу України виконання господарських зобов'язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобов'язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

За частиною першою статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 10.3. договору у випадку порушення замовником строків розрахунків за договором замовник сплачує постачальнику пеню у розмірі 0,01% від несплаченої суми за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 (тридцять) днів додатково стягується штраф у розмірі три відсотки від несплаченої суми.

Позивачем нараховано пеню за період з 29.05.2018 по 24.11.2018 у сумі 74,09 грн. та 3% штрафу у розмірі 123,48 грн.

Перевіркою здійсненого позивачем розрахунку пені встановлено, що розрахунок здійснено правильно.

Таким чином, заявлена до стягнення пеня у сумі 74,09 грн. за період із 29.05.2018 року по 24.11.2018 року та штраф у сумі 123,48 грн. підлягають задоволенню.

З огляду на викладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Заперечення відповідача судом не приймаються, оскільки підписання відповідачем видаткових накладних, які є первинними обліковими документами у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", фіксує факт здійснення господарської операції та є підставою виникнення обов'язку щодо здійснення розрахунків за отриману продукцію. Окрім того, не підлягає задоволенню клопотання відповідача про чергове відкладення розгляду справи, у зв'язку з неможливістю забезпечити явку повноважного представника, оскільки таке клопотання не підтверджене належними та допустимими доказами.

На підставі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Частиною 1 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами (ч.2 ст.126 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно із ч.3 ст.126 Господарського процесуального кодексу України, для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

В матеріали справи надано Договір про надання правової (професійної правничої) допомоги №11 від 01.02.2019, укладений між позивачем та адвокатом Чумак О.В., Додаток №1 від 04.02.2019 до договору про надання правової (професійної правничої) допомоги №11 від 01.02.2019, Акт приймання-передачі від 04.02.2019 та копію квитанції № МР_АВ 300597SNV_6138574 від 06.03.2019, якою було перераховано гонорар адвокату Чумак О.В. у розмірі 2 000,00 грн.

З огляду на викладене, суд вбачає підстави для стягнення з відповідача 2 000,00 грн. витрат на професійно-правничу допомогу.

Керуючись ст.ст. 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241, 326 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" (49038, м. Дніпро, вул. Академіка Белелюбського, буд. 7, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім Азімут" (49008, м. Дніпро, вул. Робоча, буд. 23В, офіс 103, ) заборгованість за поставлений товар у сумі 4 116,00 грн., пеню у сумі 74,09 грн., штраф у сумі 123,48 грн., витрати на професійну правничу допомогу адвоката у сумі 2000,00 грн. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 921,00 грн., про що видати наказ.

Рішення набирає законної сили у відповідності до ст.241 Господарського процесуального кодексу України. Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 17.04.2019

Суддя Е.М.Бондарєв