ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"15" квітня 2019 р.           м. Черкаси

справа № 925/399/19

Господарський суд Черкаської області у складі: головуючого - судді Скиби Г.М., в приміщенні господарського суду без виклику представників сторін розглянув заяву товариства з обмеженою відповідальністю «СТІЛІАН Україна» про забезпечення позову товариства з обмеженою відповідальністю «СТІЛІАН Україна», м. Київ, вул. Антоновича, 103, оф. 33

до комунального підприємства «Придніпровська служба утримання будинків», м. Черкаси, вул. Надпільна, 330/5

про стягнення 336 248,00 грн. заборгованості,

Товариство з обмеженою відповідальністю «СТІЛІАН Україна» звернулося в господарський суд Черкаської області з заявою про забезпечення позову, в якій просить суд накласти арешт на грошові кошти комунального підприємства «Придніпровська служба утримання будинків», (, 18005, м. Черкаси, вул. Надпільна, 330/5), що містяться на банківських рахунках відповідача, у тому числі, але не виключно, на поточному рахунку банківського рахунку №3488 в ПАТ КБ «ПриватБанк» в м. Черкаси, МФО 354347 в межах суми стягнення 336 248,00 грн.

Заява мотивована тим, що 10.10.2014р. між ТОВ «СТІЛІАН УКРАЇНА» (Постачальником) та комунальним підприємством «Придніпровська служба утримання будинків» (Покупцем) було укладено договір поставки №ПС-828, за умовами якого постачальник зобов’язався поставити і передати у власність покупця товар, а покупець зобов’язався прийняти та оплатити товар.

Згідно Додаткової угоди №1 від 18.09.2018р. до договору поставки №ПС-828 термін дії договору продовжено до 31.12.2028р.

В період з 03 січня 2019 року по 07 березня 2019 року ТОВ «СТІЛІАН УКРАЇНА» було поставлено КП «Придніпровська служба утримання будинків» товар на суму 1 309 546,00 грн., але покупець в порушення п. 4.4 Договору постійно не розраховується протягом 3-х календарних днів з моменту отримання товару, тобто покупцем накопичуються боргові зобов'язання, що для підприємства-постачальника є неприйнятним, так як в свою чергу ТОВ «СТІЛІАН УКРАЇНА» має фінансові зобов'язання перед іншими постачальниками, що негативно впливає на ділову репутацію підприємства.

Як зазначає заявник, на неодноразові телефонні звернення до керівництва КП «Придніпровська СУБ» підприємство постійно чує пояснення про те, що необхідно «трохи зачекати», «розрахуємося», тощо.

Станом на 09.04.2019р. КП «Придніпровська СУБ» має заборгованість перед ТОВ «СТІЛІАН УКРАЇНА» за раніше поставлений товар в сумі 336 248,00 грн., що підтверджується актом звірки розрахунків.

Заявник вказує, що КП «Придніпровська СУБ» постійно (систематично) надає житлово-комунальні послуги по затверджених тарифах, та надає інші додаткові супутні платні послуги як населенню, так і юридичним особам, що зазначено на електронному ресурсі «рsub.ck.ua», а відтак постійно має надходження коштів на свої рахунки, але при цьому постійно затримує проплати за поставлений товар та накопичує борги.

ТОВ «СТІЛІАН УКРАЇНА» буде звертатися до суду з вимогами про стягнення 336 248,00 грн. заборгованості.

Згідно частини 1 статті 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред’явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (частина 2 статті 136 ГПК України).

Згідно частини 1 статті 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходиться у нього чи в інших осіб.

Згідно пункту 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову.

З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 ГПК, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Згідно пункту 3 постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011р. №16 достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо).

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

У рішенні ЄСПЛ «Волошин проти України» зазначено - ключовим для концепції справедливого розгляду справи як у цивільному, так і кримінальному провадженні є те, щоб скаржник не був позбавлений можливості ефективно представляти свою справу в суді та мав змогу нарівні з протилежною стороною користуватися правами, передбаченими принципом рівності сторін (див. рішення у справі «Стіл та Морріс проти Сполученого Королівства» (Steel and Morris v. the United Kingdom), заява № 68416/01, п. 59, ECHR 2005). Принцип рівності сторін вимагає «справедливого балансу між сторонами», і кожній стороні має бути надано відповідну можливість для представлення своєї справи в умовах, що не ставлять її у суттєво невигідне становище порівняно з її опонентом (див. рішення від 26 травня 2009 року у справі «Бацаніна проти Росії» (Batsanina v. Russia), заява № 3932/02, § 22).

Товариство з обмеженою відповідальністю «СТІЛІАН Україна» не підтверджує належними доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування забезпечення позову, та неможливість в подальшому виконати рішення суду, оскільки заява товариства з обмеженою відповідальністю «СТІЛІАН Україна» ґрунтується лише на припущеннях можливого задоволення позову (провадження за яким станом на 12.04.2019р. в господарському суді Черкаської області не зареєстроване), та можливого невиконання чи утрудненого виконання рішення суду.

Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Оцінюючи доводи та докази заявника, суд дійшов висновку, що заява товариства з обмеженою відповідальністю «СТІЛІАН Україна» до задоволення не підлягає, оскільки вона не мотивована, ґрунтується лише на припущеннях, без посилання на конкретні обставини та докази, які підтверджують можливе утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду без вжиття заходів до забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 136-140, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Відмовити товариству з обмеженою відповідальністю «СТІЛІАН Україна» в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Ухвалу про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено відповідно до чинного законодавства.

Суддя                                         Г.М. Скиба