ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без розгляду

23 квітня 2019 року м. Тернопіль Справа № 921/142/19

Господарський суд Тернопільської області у складі судді Сидорук А.М.

при секретарі судового засідання Шмир А.І.

розглянувши матеріали справи

за позовом: Служби автомобільних доріг у Тернопільській області вул. О.Кульчицької.8, м.Тернопіль,46001,

до відповідача: ДП "Тернопільський облавтодор" ПАТ ДАК "Автомобільні дороги України" вул. О.Кульчицької,8, м.Тернопіль. 46001,

про стягнення 43 284,00 грн. попередньої оплати

За участі представників:

Позивача: ОСОБА_1

Відповідача: ОСОБА_2

В порядку ст. ст. 8, 222 Господарського процесуального кодексу України, здійснюється повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів, а саме: програмно-апаратного комплексу "Акорд".

Встановив: Служба автомобільних доріг у Тернопільській області звернулася до Господарського суду Тернопільської області з позовом до Дочірнього підприємства "Тернопільський облавтодор" ПАТ ДАК "Автомобільні дороги України" про стягнення 43 284,00 грн попередньої оплати з перерахуванням її на казначейський рахунок Служби за реквізитами: ОСОБА_3: ГУ ДКСУ у Тернопільській області, код МФО 838012, р/р 1861.

Позовні вимоги мотивовані тим, що внаслідок невиконання взятих на себе зобовязань по договору на виконання робіт з поточного середнього ремонту дороги місцевого значення Бучач-Возилів на ділянці ПК 1+20-ПК 1+60 за № 84М від 29.05.2018, у відповідача виник обов'язок з повернення 43 284,00 грн попередньої оплати Замовнику.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 06 березня 2019 року позовну заяву Служби автомобільних доріг у Тернопільській області прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 921/142/19 за правилами загального позовного провадження та призначено справу до розгляду у судовому засіданні на 02 квітня 2019 року.

25.03.2019 через канцелярію суду відповідачем подано відзив на позов №06-2/397 від 20.03.2019 , у якому останній не погоджується із позовною заявою та зазначає, що згідно з ч. 2 ст. 4 ГПК України юридичним та фізичним особам надано право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду. Також вказує на те, що законом допускається підписання позовної заяви електронним цифровим підписом, котрий прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", однак зазначає, що дана позовна заява Служби автомобільних доріг у Тернопільській області підписана не власноручно уповноваженою особою начальником Служби ОСОБА_3, а підпис даної особи відтворено за допомогою відтиску печатки (факсиміле), а в переліку позовних матеріалів позивачем не надано та не вказано про існування доказів на підтвердження правомірності та визначення порядку використання факсиміле в даній установі, а тому просить повернути позовну заяву позивачу. Також по суті спору зазначає, що відповідно до умов договору підряду позивачем було перераховано авансовий платіж в сумі 43 284,00 грн, який відокремленими підрозділами ДП "Тернопільський облавтодор" (філіями) було використано та усно повідомлено про це Службу автомобільних доріг у Тернопільській області. При цьому 10.09.2018 позивачем було надіслано на адресу відповідача вимоги щодо невиконання умов укладених договорів, в тому числі і спірного договору. Крім того, відповідач стверджує про наявну у Служби автомобільних доріг у Тернопільській області перед ДП "Тернопільський облавтодор" заборгованість за виконані роботи в розмірі 19 232 162, 00 грн, яка виникла внаслідок використання власних обігових коштів підприємства для закупівлі матеріалів для виконання робіт, замовлених Службою автомобільних доріг у Тернопільській області, які позивачем не оплачені. З огляду на викладене, відповідач вважає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення, оскільки сума попередньої оплати була використана саме для придбання матеріалів.

02.04.19 року позивачем в судовому засідані подано відповідь на відзив, із запереченнями з приводу тверджень відповідача про залишення позовної заяви без розгляду. Позивач вважає, що відповідачу на момент укладення договору було відомо про те, ким і на яких підставах проставляється підпис на договорі, тим більше приймаючи авансовий платіж за договором відповідач фактично визнав договір укладеним.

В судовому засіданні 02.04.2019 у даній справі оголошено перерву до 23.04.2019 .

16.04.2019 року через канцелярію суду відповідачем подано відповідь на відповідь на відзив № 06-2/539 від 15.04.2019 року в якій просить врахувати , що роботи виконані і замовнику надіслано акт виконаних робіт та довідку про виконані роботи, просить позовну заяву залишити без розгляду.

В судовому засіданні, що відбулося 23.04.2019, представник Служби автомобільних доріг у Тернопільській області підтримав позовні вимоги.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечив проти задоволення позову з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для залишення позову без розгляду, з огляду на наступне.

Частиною 2 статті 162 ГПК України передбачено, що позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, які законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Крім того, положеннями ч. 2 ст. 170 ГПК України закріплено, що письмова заява підписується заявником чи його представником.

Згідно з ч. 1 ст. 92 Цивільного кодексу України, юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.

Згідно ч. 8 ст. 6 ГПК України, особи можуть подати процесуальні, інші документи, вчинити інші процесуальні дії в електронній формі із використанням власного електронного цифрового підпису, прирівняного до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Отже, позовна заява чи інша письмова заява подана до господарського суду повинна містити підпис особи, яка відповідно до установчих документів правомочна діяти в інтересах юридичної особи або підпис особи, яка відповідно до вимог закону наділена правом підписання відповідних документів.

Як вбачається із позовної заяви , відповіді на відзив, підпис на позовній заяві №08-04/322 від 28.02.2019 начальника Служби автомобільних доріг у Тернопільській області ОСОБА_3 проставлено за допомогою факсиміле, про що не заперечував його представник у судовому засіданні

А тому, подана Службою автомобільних доріг у Тернопільській області позовна заява, яка містить факсиміле підпису начальника Служби автомобільних доріг у Тернопільській області, не може вважатися такою, що подана з додержанням позивачем вимог господарського процесуального законодавства щодо форми позовної заяви (аналогічна позиція викладена в ухвалах Верховного Суду від 22.01.2018 у справі №922/1902/17 та від 26.01.2018 у справі №922/1743/17).

При цьому суд зазначає, що відтворення підпису за допомогою факсиміле є лише копією підпису уповноваженої особи. Основною відмінністю факсиміле від власноручного підпису є відсутність можливості стверджувати, що у відповідному документі виражена воля особи, чий підпис відтворено.

Водночас, суд критично оцінює твердження представника позивача щодо використання та проставлення начальником Служби автомобільних доріг у Тернопільській області особисто відтиску власного підпису (факсиміле) через значну завантаженість та велику кількість позовів на момент подання даного позову для оптимізації використання часу для підпису позовів, оскільки Господарським процесуальним кодексом України не передбачено права застосовувати технічні засоби або факсиміле для підпису позовної заяви чи інших заяв та клопотань.

На підставі наведеного, суд робить висновок про те, що позовна заява не може вважатися підписаною уповноваженою на це особою, що у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 226 ГПК України є підставою для залишення позову без розгляду.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26.06.2018 у справі №922/4478/16, від 15.05.2018 у справі №922/4590/16).

У відповідності до приписів ч.ч. 2-4 ст. 226 ГПК України, про залишення позову без розгляду постановляється ухвала, в якій вирішуються питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з бюджету. Ухвалу про залишення позову без розгляду може бути оскаржено. Особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення обставин, що були підставою для залишення позову без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

У відповідності до ч. 2 ст. 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв'язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

Таким чином, сплачений згідно платіжного доручення № 228 від 28.02.2019 судовий збір в сумі 1 921, 00 грн підлягає поверненню. Поряд з цим, для повернення сплаченого судового збору позивачу необхідно звернутись до суду із відповідним письмовим клопотанням.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 42, 46, 185, 226, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Позов Служби автомобільних доріг у Тернопільській області до Дочірнього підприємства "Тернопільський облавтодор" ПАТ ДАК "Автомобільні дороги України" про стягнення 43 284,00 грн. попередньої оплати - залишити без розгляду.

2. Ухвалу направити учасникам справи рекомендованою кореспонденцією.

3. Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її оголошення та може бути оскаржена в апеляційному порядку за правилами, встановленими статтями 254-259 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали підписано 24.04.19.

Суддя А.М. Сидорук