ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.04.2019м. ДніпроСправа № 904/791/19

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Первушина Ю.Ю.

за участю секретаря судового засідання Бережної О.О.

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність №6 від 02.01.2019.

від відповідача: повноважений представник не з'явився.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження господарську справу за позовом Комунального підприємства "Кривбасводоканал", м. Кривий Ріг до Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Рязанова 17", м. Кривий Ріг про стягнення боргу за послуги з централізованого постачання питної води і водовідведення, пені, 3% річних, втрат від інфляції

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство "Кривбасводоканал" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Рязанова 17" про стягнення заборгованості за наданими послугами з централізованого постачання холодної води і водовідведення у розмірі 25967,11 грн., 3% річних у сумі 494,33 грн., втрат від інфляції у розмірі 1434,33 грн., та пені в сумі 2506,63 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Відповідачем умов Договору "Про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення" №238 від 01.01.2015 в частині повної та своєчасної оплати за отримані послуги.

Ухвалою Господарського суду 04.03.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 02.04.2019.

Ухвалою Господарського суду 02.04.2019 судове засідання відкладено на 18.04.2019 у зв'язку з неявкою представника відповідача у призначене засідання.

Відповідач не скористався свої правом на подання відзиву на позов.

Відповідно до ч.2 ст. ст.178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

У судових засіданнях здійснювалось повне фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до статті 222 Господарського процесуального кодексу України.

В порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 18.04.2019 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення позивача, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

01.01.2015 між Комунальним підприємством "Кривбасводоканал" (далі виконавець, позивач) та Обєднанням співвласників багатоквартирного будинку "Рязанова 17" (далі споживач, відповідач) укладено договір №238 про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення (далі - договір), відповідно до пункту 1.1 якого виконавець зобов'язується своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого постачання холодної води і водовідведення (далі послуги), а споживач зобов'язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором.

Пунктом 1.2 договору передбачено, що орієнтовний обсяг послуг визначається на підставі розрахункової заявки споживача, узгодженої з відділом Водозбуту виконавця, яка є невід'ємною частиною договору. Загальний обсяг послуг з централізованого постачання холодної води орієнтовно складає: 4002,96 м3/рік; загальний обсяг послуг з централізованого водовідведення орієнтовно складає: 4002,92 м3/рік.

За умовами пункту 1.3 договору договірний обсяг централізованого постачання питної води та водовідведення можу бути змінений (збільшений або зменшений) за письмовою заявкою споживача. Заявка повинна бути надіслана на адресу виконавця та отримана останнім не пізніше, ніж за один місяць до початку кварталу. У випадку, якщо виконавець має технічну можливість виконати таку заявку, зміни оформлюються додатковою угодою, яка є невідємною частиною цього договору.

У пункті 1.4 договору "Характеристика засобів обліку та регулювання споживання води" сторонами не вказано порядкового і заводського номерів, виду та типу засобу обліку води, його перших показань і місця встановлення.

Тарифи на послуги (за 1 м3 без ПДВ) становлять згідно з постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг №1154 від 15.08.2014 за 1 м3 без ПДВ: вода питна 2,99 грн., стоки 2,91 грн. (п. 2.1 договору).

Згідно з п. 2.2 договору розмір щомісячної плати за надані послуги згідно з нормативами (нормами) споживання на момент укладення цього договору орієнтовно становить 1968,12 грн. без ПДВ, у тому числі за: централізоване постачання холодної води 997,40 грн. без ПДВ за 333,58 м3; водовідведення 970,72 грн. без ПДВ за 338,58 м3.

Вартість послуг може бути змінена відповідно до вимог чинного законодавства України.

У випадку зміни тарифів, оплата послуг здійснюється споживачем по новим тарифам без зміни інших умов договору. Зміна тарифів відбувається з моменту набуття чинності відповідної постанови компетентного органу, яким є Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг. Споживач здійснює оплату за надані послуги по новим тарифам без додаткового узгодження (п. 2.4 договору).

В пункті 3.3 договору сторонами узгоджено, що плата за надані послуги при наявності засобів обліку води здійснюється зі їх показниками та розподілом у відповідності до п. 1.4 договору. У разі відсутності засобів обліку або їх показників, плата за надані послуги здійснюється, тимчасово, розрахунковим шляхом за затвердженими нормами водоспоживання.

В разі встановлення будинкових засобів обліку води у багатоквартирному будинку, де окремі квартири обладнані квартирними засобами обліку води, за умови якщо мешканці будинку не мають квартирних засобів обліку та які сплачують послуги згідно з показаннями будинкових засобів обліку, не враховуються витрати води, об'єми якої визначаються індивідуальними технологічними нормативами використання питної води споживача, інших юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які є власниками або орендарями приміщень в цьому будинку та сумарні витрати води за показниками всіх квартирних засобів обліку (п. 3.5 договору).

При наявності стовідсоткового оводомірювання квартир житлового будинку, різниця між сумою та показаннями обліку на вводі в будинок, відноситься на рахунок споживача та сплачується останнім (п. 3.6 договору).

При наявності часткового оводомірення квартир житлового будинку сума показань квартирних водомірень сумується з сумою потреби квартири без водоміру, та отримана різниця між показаннями загальнобудинкового водоміру на вводі в будинок та загальною сумою витрати води мешканцями квартир житлового будинку, відноситься на рахунок споживача та сплачується останнім (п. 3.7 договору).

Пунктом 10.12 договору передбачено, що споживач для підписання акту про кількість отриманих послуг направляє свого представника у відділ Водозбуту виконавця не пізніше 01 числа кожного місяця наступного за звітним. Якщо представник споживача не прибув у встановлений термін, або відмовився від підписання акту, виконавець на підставі даних технічних засобів обліку води, або нормативів (норм) водопостачання у односторонньому порядку складає акт, який вважається узгодженим споживачем та є підставою для здійснення нарахувань та подальшої оплати останнім, один примірник акта в триденний строк направляється на адресу споживача.

Об'єми послуг з централізованого постачання питної води і водовідведення, що надаються на об'єкти, які перебувають в управління споживача, визначаються за показниками будинкових технічних засобів обліку, а у разі відсутності останніх за нормативами питного водопостачання з подальшим розподілом їх на норми водоспоживання та витратами по утриманню будинку (п. 10.13 договору).

Цей Договір укладається на 3 роки та набирає чинності з 01.12.2013 у відповідності до ч.3 ст. 631 ЦК України і діє в частині надання послуг з водопостачання та водовідведення до 01.12.2016, а в частині розрахунків за надані послуги - до повного погашення заборгованості (п. 9.1 договору).

Відповідно до пункту 9.2 договору цей договір вважається щороку продовженим, якщо за місяць до закінчення його строку однією зі сторін не буде письмово заявлено про розірвання або необхідність перегляду.

Доказів припинення договору або зміни його умов матеріали справи не містять, отже на момент розгляду справи договір є чинним і в силу положень статті 629 Цивільного кодексу України обов'язковим до виконання сторонами.

Таким чином, предметом позову у даній справі є стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за послуги централізованого постачання холодної води та водовідведення, яка виникла на підставі договору та складає 25967,11 грн., що і стало причиною виникнення спору.

В свою чергу, відповідач доказів належного виконання своїх зобов'язань за вищезазначеним договором на момент розгляду спору до господарського суду не надав.

Крім того, відповідач не скористався наданим йому правом на судовий захист, наведених позивачем обставин не спростував.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягаю задоволенню у повному обсязі.

Приймаючи рішення господарський суд виходив із наступного.

Частинами 1 та 2 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору; не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань; кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу; порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки, регулюються Законом України "Про житлово-комунальні послуги".

Суб'єктами цього Закону є органи виконавчої влади, місцевого cамоврядування, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг, а також власники приміщень або будинків та балансоутримувачі, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником послуг (ст. 1, ч. 2 ст. 3, ст. 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги").

У статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначено, що житлово-комунальні послуги є результатом господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Згідно з положеннями ст. 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" централізоване постачання холодної води та водовідведення за критерієм функціонального призначення житлово-комунальних послуг відноситься до категорії комунальних послуг.

У відповідності до п. 1 ст. 4 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг базується на Конституції України і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства, цього Закону та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у даній сфері.

Згідно із частиною 1 статті 1 Цивільного кодексу України особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників, регулюються цивільним законодавством.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Приписами ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Пунктом 1 частини 1 статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини 3 статті 20 цього Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до загальних умов виконання зобов'язання, установлених статтею 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов'язань.

Як визначено частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Отже, зазначеними нормами закону споживачів зобов'язано оплачувати надані ним житлово-комунальні послуги.

Згідно частини 1 статті 16 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства.

За приписами частин 1-3 статті 32 "Про житлово-комунальні послуги" плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

На виконання умов договору позивач у період з 01.10.2017 по 31.01.2019 надав відповідачу послуги з централізованого постачання холодної води і водовідведення на суму 25 967,11 грн., про що свідчать наявні у матеріалах справи копії виставлених для оплати рахунків та акти приймання передачі послуг (арк.с. 28-59).

Вищевказані рахунки та акти приймання-передачі послуг з постачання холодної води і водовідведення за спірний період були направлені позивачем цінними листами з описами вкладення на адресу Відповідача.

Відповідно до п. 3.1 розділу ІІІ договору "Оплата спожитих послуг" розрахунковим періодом є календарний місяць.

Пунктом 3.2 договору передбачено, що споживач здійснює оплату за послуги централізованого постачання холодної води і водовідведення у грошовій формі в повному обсязі не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим, шляхом перерахування грошових коштів на рахунок Виконавця. Можливі інші форми оплати наданих послуг, які не суперечать діючому законодавству України.

Вартість витрати води, об'єми якої визначаються індивідуальними технологічними нормативами використання питної води на утримання багатоквартирного житлового фонду, сплачуються споживачем до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим, у відповідності до вимог Порядку №205 та Методики №126 (п. 3.4 договору).

Приписами частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін); зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Таким чином, відповідач згідно з умовами укладеного між ним та позивачем договору повинен був розрахуватися за отримані послуги централізованого постачання холодної води та водовідведення у строк до 10 числа місяця, наступного за кожним розрахунковим місяцем.

Отже, строк виконання відповідачем зобов'язання з оплати вартості спожитих послуг із водопостачання та водовідведення є таким, що настав.

З огляду на те, що укладений між сторонами договір не містить відомостей щодо наявності засобу обліку, суд вважає, що нарахування позивачем кількості та вартості наданих послуг розрахунковим шляхом за затвердженими нормами водоспоживання та у межах узгодженого сторонами в пункті 1.2 договору орієнтовного річного обсягу послуг відповідає умовам цього договору та положенням чинного законодавства. Матеріали справи не містять ані доказів звернення відповідача до позивача із письмовою заявкою про зміну договірного обсягу централізованого постачання холодної води та водовідведення, ані доказів виконання відповідачем умов пункту 10.12 договору щодо направлення його представника до відділу Водозбуту виконавця не пізніше 01 числа кожного місяця, наступного за звітним, для підписання акту про кількість отриманих послуг, яка визначається на підставі даних технічних засобів обліку води або нормативів (норм) водопостачання. Тому складені позивачем в односторонньому порядку акти про кількість наданих відповідачу послуг є підставою для оплати останнім цих послуг. Крім того, узгоджений сторонами строк оплати послуг із водопостачання та водовідведення відповідно до умов договору не поставлено в залежність від факту та дати отримання споживачем актів та/або рахунків на оплату.

Враховуючи наведене, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення боргу в сумі 25 967,11 грн.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Пунктом 5.1 договору передбачено, що споживач несе відповідальність згідно із законодавством і цим договором, у тому числі, за несвоєчасне внесення платежів за послуги - шляхом сплати пені. Згідно з підпунктом 5.1.2 пункту 5.1 договору за несвоєчасну оплату послуг з централізованого водопостачання та водовідведення у термін, визначений п. 3.2, п. 3.4 цього договору, споживач сплачує на користь виконавця пеню у розмірі 0,1% від суми платежу за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діє в період, за який сплачується пеня.

На підставі п. 5.1. Договору позивачем нараховано відповідачу до сплати: пеню в розмірі 2 506,63 грн. (за період з 11.03.2018 по 18.02.2019). Розрахунок пені судом перевірений та визнаний таким, що зроблений правильно, тому позовні вимоги про стягнення з відповідача пені у розмірі 2506,63 грн. (розрахунок арк.с. 26-27).

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно розрахунку позивача втрати від інфляції складають 1434,33 грн. (за загальний період з грудня 2017 по січень 2019) та 3% річних 494,33 грн. (за загальний період з 11.11.2017 по 18.022019).

Розрахунок втрат від інфляції та 3% річних перевірений судом і визнаний таким, що здійснений правильно і підлягає задоволенню у повному обсязі.

З огляду на викладене та з урахуванням встановлених обставин справи, суд вважає, що вимоги позивача до відповідача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Комунального підприємства "Кривбасводоканал" (50027, місто Кривий Ріг, вулиця Єсеніна, 6а, ) до Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Рязанова 17" (50027, місто Кривий Ріг, вулиця Святогеоргіївська, будинок 17, ) про стягнення заборгованості у сумі 30 402, 40 грн. - задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Рязанова 17" (50027, місто Кривий Ріг, вулиця Святогеоргіївська, будинок 17, ) на користь Комунального підприємства "Кривбасводоканал" (50027, місто Кривий Ріг, вулиця Єсеніна, 6а, ) основну заборгованість у розмірі 25967,11 грн., пеня у розмірі 2506,63 грн., 3% річних у розмірі 494,33 грн., інфляційні втрати у розмірі 1 434,33 грн. та судовий збір у розмірі 1921,00 грн.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення. Апеляційна скарга подається до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області.

Відповідно до п.17.5 Розділу ХІ Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено 19.04.2019.

Суддя ОСОБА_2