ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"08" квітня 2019 р. Справа № 924/1215/17

м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Танасюк О.Є., за участю секретаря судового засідання Ключки Н.М., розглянувши матеріали справи

за позовом публічного акціонерного товариства "Державний експортно - імпортний банк України", м. Київ в особі філії АТ "Укрексімбанк" у місті Хмельницькому, м. Хмельницький

до ОСОБА_1, м. Хмельницький

про 1. стягнення з ОСОБА_1 (код НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_1) на користь Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" заборгованість за кредитним договором №70413К1 від 08.02.2013 року, в розмірі 388 577,76 гривень, що складається з простроченої суми кредиту 109680,00 грн., прострочених відсотків у сумі 60635,16 грн., простроченої комісії за управління кредитом у сумі 4225,58 грн., пеня за прострочку сплати кредиту, процентів, комісії у сумі 120743,02 грн. та штрафних санкцій в сумі 93294,00 грн.;

2. звернення стягнення на предмет застави - рухоме майно, а саме: культиватор марки КПС-4Д, 2011 року випуску, заводський НОМЕР_6, масою 1100 кг, який належить ОСОБА_1, згідно договору застави №70413Z1 від 08.02.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Хмельницької області Бережною Л.П. (реєстровий номер 269) для погашення заборгованості ОСОБА_1 перед Публічним акціонерним товариством "Державний експортно-імпортний банк України" за кредитним договором №70413К1 від 08.02.2013 року в розмірі 388577,76 гривень, що складається з простроченої суми кредиту 109680,00 грн., прострочених відсотків у сумі 60635,16 грн., простроченої комісії за управління кредитом у сумі 4225,58 грн., пеня за прострочку сплати кредиту, процентів, комісії в сумі 120743,02 грн. та штрафних санкцій у сумі 93294,00 грн. із застосуванням способу реалізації предмета застави - шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною, що буде визначена на підставі висновку експерта в ході судового розгляду;

3. звернення стягнення на предмет застави - рухоме майно, а саме: трактор колісний, марка БЕЛАРУС-892, 2012 року випуску, заводський НОМЕР_4, № двигуна НОМЕР_5, реєстраційний номер НОМЕР_2, свідоцтво про державну реєстрацію ТЗ НОМЕР_3 (серія ЕА), який належить ОСОБА_1, згідно договору застави №70413Z2 від 08.02.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Хмельницької області Бережною Л.П. (реєстровий номер 268) для погашення заборгованості ОСОБА_1 перед Публічним акціонерним товариством "Державний експортно-імпортний банк України" за кредитним договором №70413К1 від 08.02.2013 року в розмірі 388577,76 гривень, що складається з простроченої суми кредиту 109680,00 грн., прострочених відсотків у сумі 60635,16 грн., простроченої комісії за управління кредитом у сумі 4225,58 грн., пеня за прострочку сплати кредиту, процентів, комісії в сумі 120743,02 грн. та штрафних санкцій в сумі 93294,00 грн. із застосуванням способу реалізації предмета застави - шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною, що буде визначена на підставі висновку експерта в ході судового розгляду

Представники сторін:

від позивача: Храновський С.М. - за довіреністю № 010-00/3905 від 13.07.18р.

від відповідача: не з'явився

Рішення приймається 08.04.2019р., оскільки в судовому засіданні 12.03.2019р. та 02.04.2019р. постановлялися ухвали про оголошення перерви.

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі згідно з ч. 1 ст. 240 ГПК України.

Процесуальні дії по справі.

Публічне акціонерне товариство "Державний експортно - імпортний банк України" в особі філії АТ "Укрексімбанк" у місті Хмельницькому звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 та приватного підприємства агрофірма "Бест" про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №70413К1 від 08.02.2013р., в розмірі 388577,76 грн., стягнення солідарно з приватного підприємства агрофірми "Бест" заборгованості за договором поруки №70413Р2 від 08.02.2013 року в розмірі 388577,76 грн., звернення стягнення на предмети застави, які належать ОСОБА_1

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 22.02.2018 р. (суддя Гладюк Ю.В.) провадження в частині вимог публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" в особі філії АТ "Укрексімбанк" у місті Хмельницькому до ОСОБА_1 було закрито.

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 19.03.2018 року (суддя Гладюк Ю.В.) в позові публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" в особі філії АТ "Укрексімбанк" у місті Хмельницькому до приватного підприємства агрофірма "Бест" про стягнення заборгованості в розмірі 388577,76 грн. - відмовлено.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 26.04.2018р. ухвалу господарського суду Хмельницької області від 22.02.2018 р. в частині закриття провадження у справі №924/1215/17 скасовано. Справу в частині позовних вимог публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" в особі філії АТ "Укрексімбанк" у місті Хмельницькому до ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №70413К1 від 08.02.2013р. в розмірі 388577,76 грн.; звернення стягнення на предмет застави - рухоме майно, а саме: культиватор марки КПС-4Д, 2011 року випуску, заводський НОМЕР_6, масою 1100 кг, який належить ОСОБА_1 для погашення заборгованості ОСОБА_1 перед Публічним акціонерним товариством "Державний експортно-імпортний банк України" за кредитним договором №70413К1 від 08.02.2013 року в розмірі 388577,76 грн.; звернення стягнення на предмет застави - рухоме майно, а саме: трактор колісний, марка БЕЛАРУС-892, 2012 року випуску, заводський НОМЕР_4, № двигуна НОМЕР_5, реєстраційний номер НОМЕР_2, свідоцтво про державну реєстрацію ТЗ НОМЕР_3 (серія ЕА), який належить ОСОБА_1 для погашення заборгованості ОСОБА_1 перед Публічним акціонерним товариством "Державний експортно-імпортний банк України" за кредитним договором №70413К1 від 08.02.2013 року в розмірі 388577,76 грн. направлено на розгляд до господарського суду Хмельницької області.

Відповідно до розпорядження в.о. керівника апарату суду від 10.07.2018р. призначено повторний автоматизований розподіл справи.

Згідно протоколу щодо неможливості автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.07.2048р. автоматичний розподіл не відбувся у зв'язку з відсутністю потрібної кількості суддів для розподілу справи.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 12.07.2018р. справу №924/1215/17 в частині позовних вимог публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" в особі філії АТ "Укрексімбанк" у місті Хмельницькому до ОСОБА_1 передано на новий розгляд судді Танасюк О.Є.

Ухвалою суду від 16.07.2018р. справу в частині позовних вимог публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" в особі філії АТ "Укрексімбанк" у місті Хмельницькому до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №70413К1 від 08.02.2013 року, звернення стягнення на предмети застави прийнято до провадження, постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого провадження.

Ухвалою суду від 23.08.2018р. по справі №924/1215/17 призначено судову автотоварознавчу та транспортно-товарознавчу експертизу, проведення якої доручено Хмельницькому відділенню Київського науково-дослідного інституту судових експертиз. Даною ухвалою провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.

11.01.2019р. до суду надійшов висновок експертів за результатами проведення комплексної автотоварознавчої та товарознавчої експертизи №4984/4985/18-26 від 10.01.2019р.

Ухвалою суду від 21.01.2019р. провадження у справі поновлено, призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 26.02.2019р. закрито підготовче провадження у справі №924/1215/17, справу призначено до судового розгляду по суті на 12.03.2019р.

В судовому засіданні 12.03.2019р. та 02.04.2019р. постановлялися ухвали про оголошення перерви.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Публічне акціонерне товариство "Державний експортно - імпортний банк України" в особі філії АТ "Укрексімбанк" у місті Хмельницькому звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 та приватного підприємства агрофірма "Бест" про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №70413К1 від 08.02.2013р., в розмірі 388577,76 грн., звернення стягнення на предмети застави (вимоги в частині направлення справи на новий розгляд).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що між ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" в особі філії у м. Хмельницькому та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №70413К1 за яким ФОП ОСОБА_1 отримав кредит в розмірі 169680,00 грн. під 26% річних з кінцевим строком погашення 30.10.15р. та за умови сплати комісій в розмірі 0,1% від суми кредиту.

На забезпечення виконання договору між АТ „Укрексімбанк" та ОСОБА_1 були укладені договори застави: договір застави №70413Z1 від 08.02.2013 року, посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Хмельницької області Бережною Л.П. (реєстровий номер 269), предмет застави: рухоме майно, а саме культиватор марки КПС-4Д, 2011 року випуску, заводський НОМЕР_6, масою 1100 кг. який знаходиться за адресою: Хмельницька область, Ярмолинецький район, АДРЕСА_3; договір застави №70413Z2 від 08.02.2013 року, посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Хмельницької області Бережною Л.П. (реєстровий номер 268), предмет застави: рухоме майно, а саме Трактор колісний, марка БЕЛАРУС-892, 2012 року випуску, заводський НОМЕР_4, № двигуні НОМЕР_5, реєстраційний номер НОМЕР_2, свідоцтво про державну реєстрацію ТЗ НОМЕР_3 (серія ЕА), який знаходиться за адресою: АДРЕСА_3.

Позивач зазначає, що ФОП ОСОБА_1 своїх зобов'язань щодо повного та своєчасного повернення кредиту та належної сплати процентів по кредиту не виконав.

Повідомляє, що 26.09.2014р. позивачем була направлена претензія (вих.№070-22/1162) відповідачу про погашення заборгованості за кредитним договором, а 27.01.2015р. - вимога (вих. №070-22/137) про дострокове погашення кредиту, однак заборгованість не погашена.

Наголошує, що за умовами п. 2.1.3. договорів застави заставодержатель має право звернути стягнення на предмет застави, у разі якщо в момент настання терміну виконання зобов'язань заставодавцем вони не будуть виконані, або у заставодержателя виникло право вимагати дострокового повернення кредиту. А згідно з п. 4.1.1. та 4.2. договору поруки банк має право вимагати у поручителя задоволення в повному обсязі вимог кредитора до ОСОБА_1

Також повідомляє, що повторним заочним рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 21.10.2016р. у справі №686/8766/15 було задоволено позов АТ "Державний експортно - імпортний банк України" до поручителя за кредитним договором - ОСОБА_4 про стягнення заборгованості в розмірі 388577,76 грн.

Відповідач у відзиві від 12.03.2019р. проти позову заперечує. Зазначає, що банк шляхом направлення вимоги про дострокове повернення кредиту №070-22/1162 від 27.01.2015р. (отримана позичальником 10.02.2015р.) змінив строк кредитування на 20.02.2015р., після спливу якого відсутні підстави нараховувати проценти. При цьому, відповідач посилається на постанову Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018р. у справі №444/9519/12 та постанову Верховного Суду від 04.07.2018р. у справі №310/11534/13-ц.

Звертає увагу, що позивач не довів належними та допустимими доказами наявність у відповідача заборгованості, у розмірі, вказаному у розрахунку заборгованості (109680,00 грн.) за кредитним договором станом на 26.09.2016р. Вважає, що розрахунки вимог Банку не можуть підтверджувати існування кредитної заборгованості, оскільки не є документами первинного бухгалтерського обліку відповідно до ст. 9 Закону України „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність Україні" та не можуть бути прийняті в якості належних та допустимих доказів у справі. Посилається на позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 14.06.2018р. у справі №364/737/17 та постанові від 30.01.2018р. у справі №161/16891/15-ц.

Відповідач зазначає, що він не брав участі у справі №686/8766/15. яка розглядалася Хмельницьким міськрайонним судом, тому може у загальному порядку спростувати обставини, які встановлені судом у вказаній справі.

Також відповідач стверджує про відсутність підстав після 20.02.2015р. для нарахування комісії за управління кредитом, наголошує, що позивач не надав первинних бухгалтерських документів, які б підтверджували факт здійснення господарських операцій, в тому числі щодо управління кредитом.

Відповідач вважає, що у позивача відсутні підстави для нарахування пені на прострочену заборгованість, прострочені проценти та прострочену комісію за управління кредитом, оскільки позивачем не підтверджено суму заборгованості, правомірність нарахування процентів та комісії за управління кредитом. Вказує на неможливість нарахування пені та штрафних санкцій після спливу строку кредитного договору, тобто після 20.02.2015р.

Крім того, відповідач просить застосувати наслідки спливу позовної давності щодо вимог Банку до ОСОБА_1 та відмовити у задоволенні позову.

Позивач у поясненні від 19.03.2019р. звертає увагу, що відповідач не заперечує факт укладення кредитного договору №70413К1 від 08.02.2013р. та факт отримання кредитних коштів шляхом сплати Банком вартості трактора та культиватора, що придбавалися ОСОБА_1 у власність. Вважає, що судова практика, на яку посилається відповідач (справи №310/11534/13-ц, №444/9519/12) не може застосовуватися до правовідносин, що склалися між позивачем та відповідачем на підставі кредитного договору №70413К1 від 08.02.2013р., оскільки згідно п. 3.5.1. договору проценти нараховуються щомісячно на суму фактичної заборгованості за кредитом із розрахунку фактичної кількості днів періоду нарахування процентів, а згідно ст. 1 період нарахування процентів діє до дати повного погашення заборгованості за кредитом. Таким чином вважає, що Банк на підставі чинного законодавства та кредитного договору не позбавлений права нараховувати та стягувати проценти за користування кредитом після 20.02.2015р.

Звертає увагу на те, що відповідач не позбавлений права надати суду докази погашення заборгованості у випадку їх наявності. Однак такі докази надані не були.

Наголошує, що судова практика щодо необхідності дослідження первинних документів в справах щодо стягнення кредитної заборгованості не може застосовуватися до даного спору, оскільки в матеріалах справи містяться копії первинних бухгалтерських документів - платіжні доручення відповідача про списання кредитних коштів в розмірі 169680,00 грн. з позичкових рахунків, що відкриті відповідно до п. 3.8. кредитного договору, які підтверджують розмір наданого кредиту.

З приводу вимоги про сплату комісії за управління кредитом, позивач зазначає, що ст. 1 кредитного договору передбачено термін „Період нарахування комісії за управління кредитом", який означає період, що починається з дати укладення його договору і закінчується датою повного погашення заборгованості за договором, з урахуванням умов, зазначених у пп. 4.1.1. договору.

Вважає, що нарахування пені та штрафних санкцій здійснено відповідно до вимог законодавства та умов кредитного договору. Звертає увагу, що п. 8 договору передбачено, що він залишається чинним до дати повного виконання сторонами зобов'язань за цим договором.

Також відповідач вказує, що усі розрахунки складено відповідно до умов договору, а правильність розрахунку можливо перевірити без спеціальних знань.

Дослідивши фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, надані по справі докази та пояснення, судом встановлено та приймається до уваги таке:

08.02.2013р. між публічним акціонерним товариством "Державний експортно-імпортний банк України" в особі філії у м. Хмельницькому (далі - банк) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (далі - позичальник) укладено кредитний договір №70413К1, відповідно до умов якого банк надає позичальникові кредит в сумі 169680,00 грн. з кінцевим терміном погашення кредиту 30.10.2015р. (п. 3.1., п.п. 3.2.1, 3.2.2 п. 3.2. договору).

Пунктом 3.2.4. договору визначені цілі кредиту: фінансування інвестиційних витрат (придбання трактора Беларус-892, 2012 р.в., виробництво ТОВ „ТД МТЗ-Беларус-Україна", постачальник „Техноторг-Дон" м. Миколаїв, Україна; придбання культиватора причепного КПСу-4Д, 2011/2012 р.в., виробництво ПАТ „Уманьфермаш", постачальник „Техноторг" м. Миколаїв, Україна.

Пунктом 3.2.5. договору встановлено фіксовану процентну ставку за користування кредитом в розмірі 26 % річних.

Розмір комісії за управління кредитом: 0,1% від суми кредиту, визначеного у п. 3.2.1. договору. За неповний місяць комісія за управління кредитом стягується пропорційно кількості днів користування кредитом (п. 3.2.6. договору).

Пунктом 3.2.10. договору передбачено, що розмір пені з прострочення позичальником платежів за договором становить подвійну облікову ставку Національного Банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно з п. 3.4.1. договору позичальник зобов'язаний погасити кредит у строк зазначений у п. 3.2. договору, згідно з графіком надання та погашення кредиту.

Відповідно до графіку надання та погашення кредиту (додаток №1), погашення кредиту відбувається щомісячними платежами в розмірі по 20000,00 грн., а саме: з 01.08.2013р. по 31.08.2013р.; з 01.09.2013р. по 30.09.2013р.; з 01.10.2013р. по 31.10.2013р.; з 01.08.2014р. по 31.08.2014р.; з 01.09.2014р. по 30.09.2014р.; з 01.10.2014р. по 31.10.2014р.; з 01.08.2015р. по 31.08.2015р.; з 01.09.2015р. по 30.09.2015р. та 9680,00 грн. - з 01.10.2015р. по 30.10.2015р.

У разі порушення термінів погашення кредиту, зазначених у графіку надання та погашення кредиту, банк переносить прострочену частину заборгованості за кредитом на рахунок прострочених кредитів (п. 3.4.2. договору).

Відповідно до п. 3.5.1. договору відсотки за користування кредитом нараховуються щомісяця на суму фактичної заборгованості за кредитом із розрахунку фактичної кількості днів періоду нарахування процентів на основі банківського року і сплачуються позичальником щомісячними платежами з 1 по 7 число кожного місяця (у січні та травні - до 15 числа). Протягом цього періоду сплачуються проценти за попередній місяць.

У разі порушення строку сплати процентів за кредитом, зазначеного в п. 3.5.1 договору, банк переносить заборгованість за несплаченими процентами за кредитом на рахунок прострочених процентів за користування кредитом (п. 3.5.5. договору).

Підпунктом „д" п. 3.6.2 договору визначено, що позичальник зобов'язаний здійснити дострокове погашення кредиту або його частини, процентів за користування кредитом та інших належних до сплати платежів протягом 10 календарних днів з дня отримання письмової вимоги банку про таке дострокове погашення, у випадку, якщо це передбачено чинним законодавством України.

Пунктом 3.7.4. договору визначено, що якщо сума, яка вноситься в рахунок погашення кредиту, сплати процентів за користування кредитом та інших платежів за договором, недостатня для погашення кредиту разом з процентами та іншими платежами, то платежі за договором здійснюються у такому порядку:

1) сплата прострочених процентів за користування кредитом;

2) сплата прострочених сум комісії за управління кредитом;

3) сплата прострочених сум комісії за зобов'язання щодо надання кредиту;

4) сплата прострочених сум комісії за зміну умов договору (за ініціативою позичальника);

5) сплата прострочених сум комісії за внесення змін до умов іпотечного договору / договору поруки / договору застави (за ініціативою позичальника);

6) сплата процентів за користування кредитом;

7) сплата комісії за управління кредитом;

8) сплата комісії за зобов'язання щодо надання кредиту;

9) сплата комісії за зміну умов договору (за ініціативою позичальника);

10) сплата комісії за внесення змін до умов іпотечного договору / договору поруки / договору застави (за ініціативою позичальника);

11) погашення простроченої заборгованості по основному боргу за кредитом;

12) строкові платежі з погашення строкової заборгованості за кредитом;

13) плата за нецільове використання кредитних коштів;

14) штрафні санкції за невиконання умов договору, зазначені у п. 7.5., 7.6. договору;

15) пені;

16) дострокові платежі за кредитом;

17) інші дострокові платежі за кредитом.

В п. 3.8. договору вказано, що банк відкриває позичальникові такі рахунки: НОМЕР_7 - позичковий рахунок та №946 - для сплати процентів за користування кредитом, комісії за управління кредитом та комісії за зобов'язання щодо надання кредиту. У разі порушення строків погашення кредиту чи строків сплати процентів за кредитом чи строків сплати будь-якого платежу за цим договором, банк відкриває відповідні рахунки для обліку сум простроченої заборгованості позичальника та письмово повідомляє позичальника про номери цих рахунків.

Пунктом 3.9.1. договору передбачено, що на дату надання кредиту позичальник зобов'язаний надати банку та /або сприяти наданню поручителем забезпечення у розмірі, зазначеному в п. 3.2. договору. Забезпечення у зазначеному розмірі повинно підтримуватися позичальником протягом усього строку чинності цього договору.

За невиконання зобов'язань за цим договором позичальник несе повну відповідальність перед банком усім належним йому майном, у т.ч. коштами, на яке може бути звернено стягнення в порядку, передбаченому чинним законодавством України (п. 3.9.2. договору).

Згідно з п. 3.9.5. договору заставлене майно повинно бути застраховане на користь банку як вигодонабувача на весь строк дії кредитного договору в акредитованій банком страховій компанії. Позичальник повинен забезпечити вчасне надання до банку документів, що підтверджують набуття чинності такими договорами страхування.

Відповідно до п. 4.1.1. договору позичальник зобов'язаний сплатити банкові комісію за управління кредитом у розмірі, зазначеному в п. 3.2. договору. Комісія за управління кредитом нараховується за період нарахування комісії за управління кредитом, але не більше 90 календарних днів з дати кінцевого терміну погашення кредиту, визначеного договором, у разі невиконання позичальником зобов'язань з повернення основного боргу у національній валюті за курсом Національного банку України на дату нарахування і підлягає сплаті щомісяця по 7 число місяця, наступного за розрахунковим, (у січні та травні - до 15 числа). Комісія за управління кредитом за останній період нарахування комісії за управління підлягає сплаті не пізніше наступного банківського дня після погашення основного боргу за кредитом.

Пунктом 5.1. договору визначені обов'язки позичальника, зокрема: своєчасно та в повному обсязі погашати банкові заборгованість за кредитом, сплачувати проценти за користування кредитами та інші платежі за договором (п. 5.1.1.); щорічно, протягом строку дії кредитного договору надавати до банку актуальний звіт про незалежну оцінку вартості предметів застави, виконаний в акредитованій банком оціночній компанії (п. 5.1.3.8); здійснювати за власні кошти протягом всього строку дії договору безперервне страхування майна, що надається в заставу банку з метою забезпечення зобов'язань позичальника за договором, в акредитованій банком страховій компанії на суму заставної вартості та до надання кредитних коштів надати підтвердження набуття чинності договором(ами) страхування, та у подальшому щорічно надавати до банку належне підтвердження набуття чинності договорами страхування майна, що надається в заставу/іпотеку банку з метою забезпечення зобов'язань позичальника в акредитованій банком страховій компанії (п. 5.1.7.); укласти договори особистого страхування працездатності на строк користування кредитними коштами за договором (п. 5.1.8.).

В матеріалах справи наявний звіт про незалежну оцінку сільхозтехніки, що належить ОСОБА_1, виконаний суб'єктом оціночної діяльності - товариством з обмеженою відповідальністю „Назарет" станом на 19.01.2015р. Маркетинговий період звіту становить 12 місяців. У звіті визначено ринкову вартість об'єктів оцінки (без ПДВ) в розмірі 217491,75 грн. та ліквідаційну вартість (без ПДВ) в розмірі 171818,49 грн.

Згідно інформаційної довідки ТОВ „Назарет" від 14.02.2017р. №05-02/17 термін „маркетинговий період", який зазначений у звіті №V-35 про незалежну оцінку сільхозтехніки, що належить ОСОБА_1 та виконаний станом на 19.01.2015р. відповідає терміну (строку дії) даного звіту та становить 12 місяців.

Пунктом 5.3.1. договору передбачено, що протягом строку дії договору позичальник повинен надавати банку такі документи:

(а) завірені копії фінансової звітності позичальника;

(б) форми статистичної звітності: „Звіт про основні показники діяльності підприємства" - форма №1 - підприємство (річна, квартальна);

(в) розшифровки дебіторської і кредиторської заборгованості позичальника;

(г) довідки про наявність заборгованості за кредитами в інших банках;

(д) довідки про рух грошових коштів в інших банках;

(е) довідку про прийняття позитивного рішення щодо компенсації процентної ставки за кредитом, надану конкурсною комісією;

(є) звіт екологічних та соціальних питань за формою, наведеною у додатку 2 до цього договору.

Зазначені документи, крім підпункту (б), надаються щокварталу до 25-го числа кожного першого місяця кварталу, наступного за звітним, а за результатами року - до 20 лютого року, наступним за звітним. Документи, зазначені у підпункті (б), надаються або щокварталу до 25-го числа кожного першого місяця кварталу, наступного за звітним, та/або один раз на півроку, та/або за результатами року - до 20 лютого року, наступним за звітним, залежно від вимог органів Державного комітету статистики України по позичальника щодо періодичності подання такої звітності.

Відповідно до п. 7.1. договору позичальник зобов'язується виконувати вимоги договору. Позичальник несе відповідальність за невиконання договору згідно з положеннями договору та чинним законодавством України.

Пунктом 7.2. договору передбачено, що у разі невиконання зобов'язань згідно з п.п. 3.4.1, 3.4.5., 4.1. договору позивальник сплачує банку пеню, яка нараховується на суму прострочених платежів із розрахунку фактичної кількості прострочених днів у розмірі, зазначеному у п. 3.2. договору.

Відповідно до п. 7.5. договору у разі невиконання позичальником будь-якого зі своїх зобов'язань, визначених підпунктами 5.1.3.6. - 5.1.3.7., 5.1.7, 5.1.8 та 5.3.1 цього договору, банк застосовує до позичальника штрафні санкції у вигляді сплати останнім на користь банку грошових коштів у розмірі: 289,0 грн. щомісячно за кожне окреме порушення протягом строку невиконання зазначених зобов'язань. Штрафна санкція підлягає сплаті протягом 10 банківських днів з початку кожного місяця, наступного за місяцем у якому зобов'язання не виконане/ продовжує не виконуватися, або з дати отримання повідомлення банку про необхідність сплати штрафної санкції (в залежності від того, що настало раніше).

Згідно з п. 7.6. договору у разі невиконання позичальником зобов'язання, визначеного п.п 5.1.3.8. договору банк застосовує до позичальника штрафні санкції у вигляді сплати останнім на користь банку грошових коштів у розмірі 10000,00 гривень щомісячно до повного виконання цього зобов'язання. Штрафна санкція підлягає сплаті протягом 10 банківських днів з початку кожного місяця, наступного за місяцем у якому зобов'язання не виконане/ продовжує не виконуватися, або з дати отримання повідомлення банку про необхідність сплати штрафної санкції (в залежності від того, що настало раніше).

В п. 7.7. договору сторонами узгоджено, що штрафні санкції, зазначені у п. 7.5. та 7.6. договору застосовуються банком протягом всього періоду невиконання позичальником своїх зобов'язань за договором до моменту повного їх виконання та не обмежуються будь-яким строком.

Пунктом 8.1. передбачено, що договір набуває чинності з дати його підписання, проте кредит надається після виконання позичальником п. 3.9.1. договору.

Договір підписаний представниками сторін та скріплений їх печатками.

Згідно платіжних доручень №6 та №7 від 11.02.2013р. з позичкового рахунку банку НОМЕР_7 (відкритого відповідно до п. 3.8. кредитного договору) ОСОБА_1 були перераховані грошові кошти в розмірі 148680,00 грн. товариству з обмеженою відповідльністю „Техноторг-Дон" за трактор Беларус-892 згідно договору купівлі-продажу від 22.01.2013р. та в розмірі 21000,00 грн. товариству з обмеженою відповідльністю „Техноторг" за культиватор причіпний КПСу - 4Д згідно договору купівлі-продажу від 22.01.2013р.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором від 08.02.2013р. №70413К1, між ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" (заставодержатель) та ОСОБА_1 (застоводавець) були укладені договори застави, а саме:

- договір застави №70413Z1 від 08.02.2013р., посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Хмельницької області Бережною Л.П. (реєстровий номер 269), згідно з яким предметом застави є технологічне обладнання, а саме: культиватор марки КПС-4Д, 2011 року випуску, заводський НОМЕР_6, масою 1100 кг, який знаходиться за адресою: Хмельницька область, Ярмолинецький район, АДРЕСА_3. Предмет застави належить заставодавцю на праві власності на підставі договору про купівлі-продажу №б/н від 22.01.2013р. та свідоцтва про реєстрацію машини серія ЕА №014863, виданим Держсільгоспінспекцією в Хмельницькій області від 29.01.2013р. Загальна заставна вартість на дату підписання договору складає 17500,00 грн. Предмет застави знаходиться у спільній сумісній власності з гр. ОСОБА_4. Договір укладається за згодою дружини ОСОБА_4 (п. п. 1.2., 1.3.);

- договір застави №70413Z2 від 08.02.2013р., посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Хмельницької області Бережною Л.П. (реєстровий номер 268), згідно з яким предметом застави є транспортний засіб, а саме: трактор колісний, марка БЕЛАРУС-892, 2012 року випуску, заводський НОМЕР_4, № двигуна: НОМЕР_5, реєстраційний номер 23395ВХ, свідоцтво про державну реєстрацію ТЗ №01486 (серія ЕА), який знаходиться за адресою: Хмельницька область, Ярмолинецький район, АДРЕСА_3. Предмет застави належить заставодавцю на праві власності на підставі договору про купівлі-продажу №б/н від 22.01.2013р. та свідоцтва про реєстрацію машини серія ЕА НОМЕР_3, виданим Держсільгоспінспекцією в Хмельницькій області від 29.01.2013р. Загальна заставна вартість на дату підписання договору складає 123900,00 грн. Предмет застави знаходиться у спільній сумісній власності з гр. ОСОБА_4. Договір укладається за згодою дружини ОСОБА_4 (п. п. 1.2., 1.3.).

Пунктами 2.1.3. договорів застави передбачено право заставодержателя звернути стягнення на предмет застави у випадку, якщо в момент настання терміну виконання заставодавцем зобов'язань, забезпечених заставою, вони не будуть виконані, або у заставодавця виникло право вимагати дострокового погашення боргу та/або дострокового виконання заставодавцем зобов'язань за кредитним договором.

За рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити вимоги, зазначені у договорі в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих простроченням виконання, неустойку, пеню необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, витрати, що будуть понесені заставодержателем при зверненні стягнення на заставлене майно, його реалізації (п. 2.1.5. договорів застави).

Відповідно до п. 2.1.6. договорів застави у випадку виникнення права звернення стягнення на заставлене майно заставодержатель має право реалізувати його відповідно до вимог чинного законодавства України.

Відповідно до висновку експертів Хмельницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 10.10.2019р. №4984/4985/18-26 за результатами проведення комплексної судової автотоварознавчої та товарознавчої експертизи, ринкова вартість культиватора марки КПС-4Д, 2011 року випуску, заводський НОМЕР_6, масою 1100 кг станом на листопад 2018р. згідно наявних матеріалів справи становить 23956,62 грн. без ПДВ та 28747,95 грн. з ПДВ; ринкова вартість трактора колісного, марка БЕЛАРУС-892, 2012 року випуску, заводський НОМЕР_4. № двигуна НОМЕР_5, реєстраційний номер 23395ВХ, свідоцтво про державну реєстрацію ТЗ №01486 (серія ЕА), на дату оцінки, згідно наявних матеріалів справи складає 372337,04 грн.

Також 08.02.2013р. між ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" (кредитор), фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (позичальник) та приватним підприємством агрофірмою „Бест" (поручитель) укладено договір поруки №70413Р2, відповідно до умов якого поручитель зобов'язується перед кредитором солідарно відповідати за своєчасне та повне виконання позичальником основного зобов'язання за кредитним договором від 08.02.2013р. №70413К1, у тому числі щодо повернення кредитору суми кредиту, сплати процентів за кредитом, сплати штрафних санкцій (пені та штрафів) за несвоєчасне виконання або невиконання зобов'язань за кредитним договором, відшкодування усіх збитків, завданих несвоєчасним виконанням або невиконанням зобов'язань за кредитним договором, також відшкодувати кредитору будь-які його витрати, пов'язані з погашенням основного зобов'язання і які будуть визначатися на момент фактичного їх погашення (п. 3.1. договору поруки).

У зв'язку з неналежним виконанням ОСОБА_1 своїх зобов'язань за кредитним договором позивач 26.09.2014р. за вих. №070-22/1162 звернувся з претензією до позичальника та поручителів про погашення заборгованості з кредитним договором в розмірі 24087,69 грн., з яких: 20000,00 грн. - основний борг, 2730,25 грн. - відсотки, 1357,44 грн. - комісія за управління. Попереджено, що у випадку невиконання вимоги щодо негайного погашення заборгованості за кредитним договором, АТ „Укрексімбанк" використає своє право отримати задоволення своїх вимог за рахунок предмета застави.

27.01.2015р. Банк звернувся до позичальника та поручителів з вимогою за №070-22/137 про дострокове погашення заборгованість в сумі 131349,55 грн. за кредитним договором №70413К1 від 08.02.2013р. протягом 10 календарних днів з дня отримання вимоги. Попереджено, що у випадку невиконання вимоги щодо негайного погашення заборгованості за кредитним договором, АТ „Укрексімбанк" використає право отримати задоволення своїх вимог за рахунок предмета застави. Вказана вимога була отримана ОСОБА_1 10.02.2015р. що підтверджується його відміткою та особистим підписом.

Враховуючи, що заборгованість за кредитним договором не була погашена, ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" звернувся до Хмельницького міськрайонного суду з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, ОСОБА_4, приватного підприємства агрофірми „Бест" про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет застави.

Заочним рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 24.06.2015р. по справі №686/8766/15-ц було присуджено до стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, ОСОБА_4, приватного підприємства агрофірми „Бест" солідарно на користь публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" заборгованість за несплаченим кредитом - 153981,76 грн., з яких: 109680,00 грн. - сума кредиту, 19523,47 грн. - сума нарахованих відсотків, 2545,00 грн. - заборгованість зі сплати комісії, 22233,09 грн. - пеня за прострочку сплати кредиту та судовий збір рівними частками з кожного відповідача у розмірі 1539,82 грн.

Також вказаним рішенням було звернуто стягнення на предмет застави - рухоме майно, а саме: культиватор марки КПС-4Д, 2011 року випуску, заводський НОМЕР_6, масою 1100 кг, який належить ОСОБА_1, згідно договору застави №70413Z1 від 08.02.2013р., посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Хмельницької області Бережною Л.П. та звернуто стягнення на предмет застави - трактор колісний, марка БЕЛАРУС-892, 2012 року випуску, заводський НОМЕР_4, № двигуна: НОМЕР_5, реєстраційний номер 23395ВХ, свідоцтво про державну реєстрацію ТЗ №01486 (серія ЕА), який належить ОСОБА_1, згідно договору застави №70413Z2 від 08.02.2013р., посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Хмельницької області Бережною Л.П.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 01.08.2016р. скасовано заочне рішення від 24.06.2015р. по справі №686/8766/15-ц.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 08.09.2016р. провадження у справі за позовом публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" в частині позовних вимог до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, приватного підприємства агрофірми „Бест" про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет застави закрито. Роз'яснено позивачеві, що він вправі звернутися з аналогічним позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, приватного підприємства агрофірми „Бест" в порядку господарського судочинства.

21.10.2016р. Хмельницьким міськрайонним судом прийнято повторне заочне рішення по справі №686/8766/15-ц, яким присуджено до стягнення з ОСОБА_4 (поручителя) на користь публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" заборгованості за кредитним договором від 08.02.2013р. №70413К1 в сумі 388577,76 грн. та 3654,00 грн. судових витрат. Зазначене рішення набрало законної сили 28.01.2017р.

30.11.2016р. ПАТ "Державний експортно - імпортний банк України" в особі філії АТ "Укрексімбанк" у місті Хмельницькому звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 та приватного підприємства агрофірма "Бест" про стягнення 388577,76 грн., а також звернення стягнення на предмети застави згідно договорів застави №70413Z1 від 08.02.2013р. та №70413Z2 від 08.02.2013р., оскільки заборгованість за кредитним договором від 08.02.2013р. №70413К1 не погашена.

Ухвалою господарського суду від 01.12.2016р. порушено провадження у справі №924/1169/16.

Ухвалою суду від 23.03.2017р. для визначення ринкової вартості предметів застави по справі №924/1169/16 призначено судову автотоварознавчу та транспортно-товарознавчу експертизу, проведення якої доручено Хмельницькому відділенню Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (м. Хмельницький, вул. Володимирська, 109).

Під час проведення експертизи, матеріали справи №924/1169/16 були знищена в результаті пожежі.

Ухвалою суду від 31.08.2017р. залишено без задоволення клопотання публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" в особі філії у м. Хмельницькому про відновлення матеріалів справи та роз'яснено заявнику право на подання нового позову у встановленому ГПК України порядку.

19.12.2017р. позивач повторно звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

З положень ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України вбачається, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Статтею 11 ЦК України та ст. 174 ГК України визначено, що господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Як вбачається із матеріалів справи, 08.02.2013р. між публічним акціонерним товариством "Державний експортно-імпортний банк України" в особі філії у м. Хмельницькому (далі - банк) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (далі - позичальник) укладено кредитний договір №70413К1, відповідно до умов якого банк надає позичальникові кредит в сумі 169680,00 грн. (п. 3.1., п.п. 3.2.1. п. 3.2. договору).

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно платіжних доручень №6 та №7 від 11.02.2013р. з позичкового рахунку банку НОМЕР_7 (відкритого відповідно до п. 3.8. кредитного договору) ОСОБА_1 були перераховані грошові кошти в розмірі 148680,00 грн. товариству з обмеженою відповідльністю „Техноторг-Дон" за трактор Беларус-892 згідно договору купівлі-продажу від 22.01.2013р. та в розмірі 21000,00 грн. товариству з обмеженою відповідльністю „Техноторг" за культиватор причіпний КПСу - 4Д згідно договору купівлі-продажу від 22.01.2013р.

Таким чином, банк виконав свої зобов'язання за кредитним договором, надавши позичальнику грошові кошти на загальну суму 169680,00 грн.

Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України „Позика", якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Частинами 1 та 3 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Приписами статей 525, 526 ЦК України, статті 193 ГК України встановлено, що зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з п. 3.4.1. договору позичальник зобов'язаний погасити кредит у строк зазначений у п. 3.2. договору, згідно з графіком надання та погашення кредиту.

Графіком надання та погашення кредиту (додаток №1) визначено, що погашення кредиту відбувається щомісячними платежами в розмірі по 20000,00 грн., а саме: з 01.08.2013р. по 31.08.2013р.; з 01.09.2013р. по 30.09.2013р.; з 01.10.2013р. по 31.10.2013р.; з 01.08.2014р. по 31.08.2014р.; з 01.09.2014р. по 30.09.2014р.; з 01.10.2014р. по 31.10.2014р.; з 01.08.2015р. по 31.08.2015р.; з 01.09.2015р. по 30.09.2015р. та 9680,00 грн. - з 01.10.2015р. по 30.10.2015р.

Відповідно до п. 3.2.2. договору кінцевим терміном погашення кредиту є 30.10.2015р.

У зв'язку з неналежним виконанням ОСОБА_1 своїх зобов'язань за кредитним договором позивач 26.09.2014р. звернувся з претензією за вих. №070-22/1162 до позичальника та поручителів про погашення заборгованості за кредитним договором в сумі 24087,69 грн., з яких: 20000,00 грн. - основний борг, 2730,25 грн. - відсотки, 1357,44 грн. - комісія за управління. Відповідь на претензію в матеріалах справи відсутня.

Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів належних йому.

Підпунктом „д" п. 3.6.2 кредитного договору визначено, що позичальник зобов'язаний здійснити дострокове погашення кредиту або його частини, процентів за користування кредитом та інших належних до сплати платежів протягом 10 календарних днів з дня отримання письмової вимоги банку про таке дострокове погашення, у випадку, якщо це передбачено чинним законодавством України.

Позивач скористався своїм правом вимоги дострокового повернення кредиту шляхом направлення позичальнику та поручителям вимоги про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором від 27.01.2015р. за №070-22/137, в якій вимагав протягом 10 календарних днів з дня отримання вимоги достроково погасити заборгованість в сумі 131349,55 грн. за кредитним договором №70413К1 від 08.02.2013р.

Враховуючи, що вимогу про дострокове погашення кредиту ОСОБА_1 отримав 10.02.2015р., кінцевим терміном для повернення всієї суми кредиту, в тому числі процентів та інших належних до сплати платежів є 20.02.2015р.

Такими діями банк на власний розсуд змінив порядок, умови і строк дії кредитного договору, а саме, з 30.10.2015р. на 20.02.2015р. Аналогічна позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 04.07.2018р. у справі №310/11534/13-ц.

Позивачем у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем своїх грошових зобов'язань за кредитним договором, заявлено до стягнення 109680,00 грн. простроченої заборгованості за кредитом, яка згідно графіку надання та погашення кредиту мала б бути сплачена в період з серпня 2014р. по жовтень 2015р.

Банк визнає погашення відповідачем кредиту в розмірі 60000,00 грн. (за період з серпня 2014р. по жовтень 2015р. згідно графіку), однак докази сплати в матеріалах справи відсутні. Відповідач заперечуючи проти позову, зазначає, що заявлена позивачем сума заборгованості по кредиту, визначена у розрахунку заборгованості, не підтверджується первинними документами.

Судом враховується, що в матеріалах справи наявні копії первинних бухгалтерських документів - платіжні доручення відповідача №6 та №7 від 11.02.2013р. про списання коштів на загальну суму 169680,00 грн. з позичкового рахунку банку НОМЕР_7 (відкритого відповідно до п. 3.8. кредитного договору), які підтверджують розмір наданого кредиту. Судова практика, на яку посилається відповідач (постанови Верховного Суду від 14.06.2018р. у справі №364/737/17 та від 30.01.2018р. у справі №161/16891/15-ц) не підлягає застосуванню під час вирішення даного спору, оскільки у вказаних судових справах підставою для відмови в позові стала відсутність доказів на підтвердження розміру наданого кредиту та як наслідок нарахованих процентів.

Також судом береться до уваги те, що відповідач не заперечує факт отримання кредитних коштів шляхом сплати банком вартості трактора та культиватора, що придбані ОСОБА_1 При цьому, відповідачем не спростовано розмір заявленої до стягнення заборгованості за кредитом та не надано доказів її сплати.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення з ОСОБА_1 109680,00 грн. простроченої суми кредиту є обґрунтовані та підлягають задоволенню.

За приписами ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Підпунктом 3.2.5. п. 3.2. договору встановлено фіксовану процентну ставку за користування кредитом в розмірі 26 % річних.

Відповідно до п. 3.5.1. договору відсотки за користування кредитом у розмірі, зазначеному в п. 3.2. договору нараховуються щомісяця на суму фактичної заборгованості за кредитом із розрахунку фактичної кількості днів періоду нарахування процентів на основі банківського року і сплачуються позичальником щомісячними платежами з 1 по 7 число кожного місяця (у січні та травні - до 15 числа) за попередній місяць.

У разі порушення строку сплати процентів за кредитом, зазначеного в п. 3.5.1 договору, банк переносить заборгованість за несплаченими процентами за кредитом на рахунок прострочених процентів за користування кредитом (п. 3.5.5. договору).

Як вбачається з розрахунку заборгованості по кредиту станом на 28.09.2016р. у зв'язку з неналежним виконанням позичальника обов'язку щодо сплати процентів за користування кредитом, позивачем заявлено до стягнення заборгованість по прострочених процентах за кредитом в розмірі 60635,16 грн. за період з липня 2014р. по серпень 2016р.

Згідно правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної в постанові від 28.03.2018р. у справі №444/9519/12, після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання.

Отже, враховуючи, що банк скористався своїм правом на пред'явлення вимоги про дострокове повернення заборгованості, яка отримана відповідачем 10.02.2015р. та мала бути виконана протягом 10 календарних днів з дня її отримання, у позивача відсутні підстави для нарахування процентів за кредитом після 20.02.2015р.

Також зважаючи, що в матеріалах справи відсутні докази погашення відповідачем заборгованості та процентів за період до серпня 2014р., суд позбавлений можливості перевірити правильність нарахування заявлених процентів за липень 2014р. в розмірі 274,64 грн. Крім того, як слідує з п. 3.7.4. договору, якщо сума, яка вноситься в рахунок погашення кредиту, сплати процентів за користування кредитом та інших платежів за договором, недостатня для погашення кредиту разом з процентами та іншими платежами, то першочергово здійснюється сплата прострочених процентів за користування кредитом, а потім погашення простроченої заборгованості по основному боргу за кредитом.

Таким чином, суд вважає правомірними вимоги позивача про стягнення прострочених процентів за період користування кредитом з серпня 2014р. по 20.02.2015р. в розмірі 16159,51 грн., нарахованих відповідно до п. 3.5.1. кредитного договору, з урахуванням ліміту заборгованості в розмірі 109680,00 грн., визначеної у графіку надання та погашення кредиту, зокрема:

- за серпень 2014р. - 2455,61 грн.;

- за вересень 2014р. - 2376,40 грн.;

- за жовтень 2014р. - 2455,61 грн.;

- за листопад 2014р. - 2376,40 грн.;

- за грудень 2014р. - 2455,61 грн.;

- за січень 2015р. - 2455,61 грн.;

- за 20 днів лютого 2015р. - 1584,27 грн.

В решті позову щодо стягнення 44475,65 грн. (60635,16 - 16159,51 = 44475,65) прострочених процентів суд відмовляє.

Відповідно до п. п. 4.1.1. договору позичальник зобов'язаний сплачувати банкові комісію за управління кредитом у розмірі, зазначеному в п. 3.2. договору.

Підпунктом 3.2.6. п. 3.2. договору передбачено, що розмір комісії за управління кредитом становить 0,1% від суми кредиту, визначеного у п. 3.2.1. договору. За неповний місяць комісія за управління кредитом стягується пропорційно кількості днів користування кредитом.

Комісія за управління кредитом нараховується за період нарахування комісії за управління кредитом, але не більше 90 календарних днів з дати кінцевого терміну погашення кредиту, визначеного договором, у разі невиконання позичальником зобов'язань з повернення основного боргу у національній валюті за курсом Національного банку України на дату нарахування і підлягає сплаті щомісяця по 7 число місяця, наступного за розрахунковим, (у січні та травні - до 15 числа). Комісія за управління кредитом за останній період нарахування комісії за управління підлягає сплаті не пізніше наступного банківського дня після погашення основного боргу за кредитом (п. 4.1.1.).

Як слідує із розрахунку, позивачем нараховано прострочену комісію за управління кредитом з січня 2014р. по січень 2016р. в розмірі 4225,58 грн.

Частиною 1 ст. 631 ЦК України передбачено, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.

Як було зазначено вище, термін погашення кредиту та строк дії кредитного договору банком було змінено на 20.02.2015р. Отже, відсутні підстави для нарахування щомісячної комісії за управління кредитом після спливу вказаного строку.

При цьому, враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів погашення заборгованості за кредитом та комісії за управління кредитом за період до серпня 2014р., на підставі яких можна було б встановити дати сплати та періоди прострочення, у суду відсутня можливість перевірити підстави нарахування простроченої комісії за управління кредитом за період з січня 2014р. по липень 2014р. Крім того, згідно з п. 3.7.4. договору банк спочатку повинен був зарахувати сплачені грошові кошти в рахунок сплати прострочених сум комісії за управління кредитом, а потім в рахунок погашення простроченої заборгованості по основному боргу за кредитом.

Таким чином, суд вбачає підстави для стягнення простроченої комісії за управління кредитом за період з серпня 2014р. по 20.02.2015р. в розмірі 1139,28 грн. (по 169,68 грн. - з серпня 2014р. по січень 2015р. та 121,20 грн. - за 20 днів лютого 2015р.).

В решті позову щодо стягнення 3086,30 грн. (4225,58 - 1139,28 = 3086,30) прострочених процентів суд відмовляє.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною другою ст. 551 ЦК України передбачено, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно з ч. 6. ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до ст. ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктом 7.2. договору передбачено, що у разі невиконання зобов'язань згідно з п.п. 3.4.1. (сума кредиту), 3.4.5. (проценти за користування кредитом), 4.1. (комісія за кредитом) договору позичальник сплачує банку пеню, яка нараховується на суму прострочених платежів із розрахунку фактичної кількості прострочених днів у розмірі, зазначеному у п. 3.2. договору.

Підпунктом 3.2.10. п. 3.2. договору передбачено, що розмір пені з прострочення позичальником платежів за договором становить подвійну облікову ставку Національного Банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Виходячи з положень кредитного договору сторонами було узгоджено період нарахування пені за фактичну кількість прострочених днів, тобто до моменту повного погашення кредиту. З огляду на зазначене, шестимісячний термін щодо періоду нарахування пені, передбачений ч. 6. ст. 232 ГК України, в даному випадку не застосовується.

Як вбачається із розрахунку позивачем нараховано 89651,75 грн. пені на прострочену кредитну заборгованість основного боргу за період з 01.09.2014р. по 28.09.2016р.

Як вбачається із відзиву відповідач просить застосувати позовну давність до вимог в частині стягнення неустойки.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права та інтересу.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України передбачено, що до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік.

Враховуючи, що позивач вперше звернувся з позовом до суду 30.11.2016р. (згідно штампу вхідної кореспонденції господарського суду), до вимог про стягнення пені за період з 01.09.2014р. по 30.11.2015р. (щодо простроченої кредитної заборгованості основного боргу), за період з 08.12.2013р. по 30.11.2015р. (щодо простроченої заборгованості по процентам) та за період з 08.12.2013р. по 30.11.2015р. (щодо простроченої заборгованості по комісії за управління кредитом) поширюється позовна давність, сплив якої є підставою для відмови в позові про стягнення пені за вказаний період відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України.

З огляду на те, що суд дійшов висновку про правомірність заявленої до стягнення простроченої заборгованості за основним боргом (кредитом) в розмірі 109680,00 грн. (кінцевим терміном сплати якої є 20.02.2015р.), суд вбачає підстави для нарахування пені на прострочену кредитну заборгованість основного боргу в розмірі 35054,86 грн. за період з 01.12.2015р. по 28.09.2016р. (кінцева дата, згідно розрахунку позивача) відповідно до п. п. 3.2.10, 7.2. кредитного договору.

Також суд вважає правомірним стягнути пеню, нараховану на прострочену заборгованість по процентам за період з 01.12.2015р. по 28.09.2016р. в розмірі 5164,75 грн. (з урахуванням 16159,51 грн. простроченої заборгованості по процентам, яка підлягає до стягнення) та пеню, нараховану на прострочену заборгованість по комісії за управління кредитом за період з 01.12.2015р. по 28.09.2016р. в розмірі 364,13 грн. (з урахуванням 1139,28 грн. простроченої заборгованості по комісії за управління кредитом, яка підлягає до стягнення) відповідно до п. п. 3.2.10, 7.2. кредитного договору.

Таким чином пеня підлягає стягненню в розмірі 40583,74 грн.

В решті пені в розмірі 80159,28 грн., з яких: 54596,89 грн. - за прострочену кредитну заборгованість основного боргу, 23358,42 грн. - за прострочену заборгованість по процентам, 2203,97 грн. - за прострочену заборгованість по комісії за управління кредитом суд відмовляє у зв'язку з пропуском позовної давності за період нарахування по 30.11.2015р. та у зв'язку з відсутністю підстав для нарахування пені на суми простроченої заборгованості по основному боргу, процентам та комісії за управління кредитом, які є більшими, ніж ті, що підлягають стягненню.

Також позивачем заявлено до стягнення штрафні санкції у розмірі 93294,00 грн. за період з 01.06.2015р. по 28.09.2016р. у зв'язку з порушенням позичальником умов кредитного договору щодо щорічної оцінки предмету застави (п. 5.1.3.8 договору), страхування предмету застави (п. 5.1.7. договору), особистого страхування працездатності позичальника (п. 5.1.8. договору), надання документів протягом строку дії договору (п. 5.3.1. договору).

Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору (ч. 1 ст. 631 ЦК України).

Враховуючи, що строк дії кредитного договору банком було змінено на 20.02.2015р., у позичальника після 20.02.2015р. був відсутній обов'язок здійснення щорічної оцінки предмету застави, страхування предмету застави, особистого страхування працездатності, надання документів.

Тому, у позивача відсутні підстави для нарахування штрафних санкцій у зв'язку з порушенням відповідачем умов кредитного договору після закінчення строку його дії (після 20.02.2015р.).

Щодо штрафних санкцій, які нараховані до моменту припинення дії договору (20.02.2015р.), позивачем подано заяву про застосування строку позовної давності.

Таким чином, у стягненні штрафних санкцій в розмірі 93294,00 грн. суд відмовляє в повному обсязі.

Судом враховуються пояснення відповідача з приводу того, що він не брав участі у справі №686/8766/15-ц, яка розглядалася Хмельницьким міськрайонним судом, за результатами якої 21.10.2016р. прийнято повторне заочне рішення про стягнення з ОСОБА_4 (поручителя) на користь публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" заборгованості за кредитним договором від 08.02.2013р. №70413К1 в сумі 388577,76 грн.. тому відповідно до ч. 5 ст. 75 ГПК України, обставини, встановлені судом у вказаній справі можуть бути в загальному порядку спростовані ОСОБА_1

Згідно зі ст. ст. 73, 76-79 Господарського кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають частковому задоволенню в розмірі 167562,53 грн., з яких: 109680,00 грн. прострочена сума кредиту, 16159,51 грн. - прострочені відсотки, 1139,28 грн. - прострочена комісія за управління кредитом, 40583,74 грн. пеня.

Згідно зі ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором від 08.02.2013р. №70413К1, між ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" (заставодержатель) та ОСОБА_1 (застоводавець) були укладені договори застави, а саме:

- договір застави №70413Z1 від 08.02.2013р., посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Хмельницької області Бережною Л.П. (реєстровий номер 269), згідно з яким предметом застави є технологічне обладнання, а саме: культиватор марки КПС-4Д, 2011 року випуску, заводський НОМЕР_6, масою 1100 кг, який знаходиться за адресою: Хмельницька область, Ярмолинецький район, АДРЕСА_3;

- договір застави №70413Z2 від 08.02.2013р., посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Хмельницької області Бережною Л.П. (реєстровий номер 268), згідно з яким предметом застави є транспортний засіб, а саме: трактор колісний, марка БЕЛАРУС-892, 2012 року випуску, заводський НОМЕР_4, № двигуна: НОМЕР_5, реєстраційний номер 23395ВХ, свідоцтво про державну реєстрацію ТЗ №01486 (серія ЕА), який знаходиться за адресою: Хмельницька область, Ярмолинецький район, АДРЕСА_3.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про заставу" (далі - Закон), застава - це спосіб забезпечення зобов'язань, якщо інше не встановлено законом. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

Аналогічні положення містяться в Цивільному кодексі України. Так, відповідно до ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Застава як окремий спосіб забезпечення зобов'язання регулюється параграфом 6 глави 49 ЦК України, законами України "Про заставу", "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", "Про іпотеку", "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Статтею 589 ЦК України визначено, що у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Аналогічні положення містяться у ст. 19 Закону України „Про заставу".

Частинами 1-2 статті 590 ЦК України встановлено, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом.

Пунктами 2.1.3. договорів застави передбачено право заставодержателя звернути стягнення на предмет застави у випадку, якщо в момент настання терміну виконання заставодавцем зобов'язань, забезпечених заставою, вони не будуть виконані, або у заставодавця виникло право вимагати дострокового погашення боргу та/або дострокового виконання заставодавцем зобов'язань за кредитним договором.

За рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити вимоги, зазначені у договорі в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих простроченням виконання, неустойку, пеню необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, витрати, що будуть понесені заставодержателем при звернення стягнення на заставлене майно, його реалізації (п. 2.1.5. договорів застави).

Відповідно до п. 2.1.6. договорів застави у випадку виникнення права звернення стягнення на заставлене майно заставодержатель має право реалізувати його відповідно до вимог чинного законодавства України.

Враховуючи, що ОСОБА_1 (заставодавцем) не виконані зобов'язання за кредитним договором, строк виконання яких настав 20.02.2015р. та які забезпечені заставою, позивач (іпотекодержавтель) набув право звернення стягнення на предмети застави відповідно до укладених між сторонами договорів застави від 08.02.2013р. №70413Z1 та №70413Z2.

Відповідно до ч. ч. 2-3 ст. 25 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються:

1) загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті обтяжувачу з вартості предмета забезпечувального обтяження;

2) опис рухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги обтяжувача;

3) заходи щодо забезпечення збереження предмета забезпечувального обтяження або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні;

4) спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону;

5) пріоритет та розмір вимог інших обтяжувачів, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, які підлягають задоволенню з вартості предмета забезпечувального обтяження;

6) початкова ціна предмета забезпечувального обтяження для його подальшої реалізації на публічних торгах у порядку виконавчого провадження.

Якщо інше не передбачено рішенням суду, реалізація предмета забезпечувального обтяження проводиться шляхом його продажу на публічних торгах у порядку, встановленому законом.

Частиною 1 ст. 21 Закону України „Про заставу" визначено, що реалізація заставленого майна здійснюється шляхом його продажу на аукціонах (публічних торгах), у тому числі у формі електронних торгів, якщо інше не передбачено договором.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 57 Закону України „Про виконавче провадження" визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження. У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання.

Відповідно до висновку експертів Хмельницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 10.10.2019р. №4984/4985/18-26 за результатами проведення комплексної судової автотоварознавчої та товарознавчої експертизи, ринкова вартість культиватора марки КПС-4Д, 2011 року випуску, заводський НОМЕР_6, згідно наявних матеріалів справи становить 28747,95 грн. з ПДВ; ринкова вартість трактора колісного, марка БЕЛАРУС-892, 2012 року випуску, заводський НОМЕР_4. № двигуна НОМЕР_5, реєстраційний номер 23395ВХ, свідоцтво про державну реєстрацію ТЗ №01486 (серія ЕА) складає 372337,04 грн.

З огляду на зазначене, суд вбачає підстави для звернення стягнення на предмети застави, а саме: культиватор марки КПС-4Д, 2011 року випуску, заводський НОМЕР_6, масою 1100 кг, який належить ОСОБА_1, згідно договору застави №70413Z1 від 08.02.2013р. для погашення заборгованості ОСОБА_1 перед Публічним акціонерним товариством "Державний експортно-імпортний банк України" за кредитним договором №70413К1 від 08.02.2013 року в розмірі 167562,53 грн., що складається з простроченої суми кредиту 109680,00 грн., прострочені відсотки 16159,51 грн., прострочена комісія за управління кредитом 1139,28 грн., пеня за прострочку сплати кредиту, процентів, комісії 40583,74 грн. із застосуванням способу реалізації предмета застави - шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною в сумі 28747,95 грн., а також трактор колісний, марка БЕЛАРУС-892, 2012 року випуску, заводський НОМЕР_4, № двигуна НОМЕР_5, реєстраційний номер НОМЕР_2, свідоцтво про державну реєстрацію ТЗ НОМЕР_3 (серія ЕА), який належить ОСОБА_1, згідно договору застави №70413Z2 від 08.02.2013р. для погашення заборгованості за кредитним договором №70413К1 від 08.02.2013 року в розмірі 167562,53 грн., що складається з простроченої суми кредиту 109680,00 грн., прострочені відсотки 16159,51 грн., прострочена комісія за управління кредитом 1139,28 грн., пеня за прострочку сплати кредиту, процентів, комісії 40583,74 грн. із застосуванням способу реалізації предмета застави - шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною в сумі 372337,04 грн.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ст. 129 ГПК України у зв'язку із частковим задоволенням позову, судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 20, 73, 74, 123, 129, 233, 238, 240, 241, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) на користь публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" (03150, м. Київ, вул. Антоновича, 127, ) в особі філії у м. Хмельницькому 109680,00 грн. (сто дев'ять гривень шістсот вісімдесят гривень 00 коп.) прострочену суму кредиту, 16159,51 грн. (шістнадцять тисяч сто п'ятдесят дев'ять гривень 51 коп.) прострочених відсотків, 1139,28 грн. (одна тисяча сто тридцять дев'ять гривень 28 коп.) простроченої комісії за управління кредитом, 40583,74 грн. (сорок тисяч п'ятсот вісімдесят три гривні 74 коп.) пені, 7540,32 грн. (сім тисяч п'ятсот сорок гривень 32 коп.) витрат по оплаті судового збору.

Видати наказ.

Звернути стягнення на предмет застави - рухоме майно, а саме: культиватор марки КПС-4Д, 2011 року випуску, заводський НОМЕР_6, масою 1100 кг, який належить ОСОБА_1, згідно договору застави №70413Z1 від 08.02.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Хмельницької області Бережною Л.П. (реєстровий номер 269) для погашення заборгованості ОСОБА_1 перед Публічним акціонерним товариством "Державний експортно-імпортний банк України" за кредитним договором №70413К1 від 08.02.2013 року в розмірі 167562,53 грн., що складається з простроченої суми кредиту 109680,00 грн., прострочені відсотки 16159,51 грн., прострочена комісія за управління кредитом 1139,28 грн., пеня за прострочку сплати кредиту, процентів, комісії 40583,74 грн. із застосуванням способу реалізації предмета застави - шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною в сумі 28747,95 грн.

Кредитор: Публічне акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України" (03150, м. Київ, вул. Антоновича, 127, ).

Боржник: ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, код НОМЕР_1).

Видати наказ.

Звернути стягнення на предмет застави - рухоме майно, а саме: трактор колісний, марка БЕЛАРУС-892, 2012 року випуску, заводський НОМЕР_4, № двигуна НОМЕР_5, реєстраційний номер НОМЕР_2, свідоцтво про державну реєстрацію ТЗ НОМЕР_3 (серія ЕА), який належить ОСОБА_1, згідно договору застави №70413Z2 від 08.02.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Хмельницької області Бережною Л.П. (реєстровий номер 268) для погашення заборгованості ОСОБА_1 перед Публічним акціонерним товариством "Державний експортно-імпортний банк України" за кредитним договором №70413К1 від 08.02.2013 року в розмірі 167562,53 грн., що складається з простроченої суми кредиту 109680,00 грн., прострочені відсотки 16159,51 грн., прострочена комісія за управління кредитом 1139,28 грн., пеня за прострочку сплати кредиту, процентів, комісії 40583,74 грн. із застосуванням способу реалізації предмета застави - шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною в сумі 372337,04 грн.

Кредитор: Публічне акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України" (03150, м. Київ, вул. Антоновича, 127, ).

Боржник: ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, код НОМЕР_1).

Видати наказ.

В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ст. 256 ГПК України).

Порядок подання апеляційної скарги визначений ст. 257 ГПК України.

Повне рішення складено 17.04.2019р.

Суддя О.Є. Танасюк

Віддрук. 4 прим. : 1 - до справи,

2 - ПАТ "Державний експортно - імпортний банк України" (03150, м. Київ, Голосіївський р-н, вул. Антоновича, буд. 127);

3 - Філії АТ "Укрексімбанк" ПАТ "Державний експортно - імпортний банк України" (29000, м. Хмельницький, вул. Прибузька, 14/1);

4 - ОСОБА_1 АДРЕСА_4

Всім рек. з пов.