ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2019 року

м. Київ

Справа № 910/5076/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Погребняка В.Я. - головуючий, Катеринчук Л.Й., Пєскова В.Г.

учасники справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Вістекс-Компані",

відповідач - Комунальне підприємство "Київблагоустрій" виконавчого органу Київської міської ради

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу

Комунального підприємства "Київблагоустрій" виконавчого органу Київської міської ради

на рішення Господарського суду міста Києва від 26.06.2018

у складі судді: Мандриченко О.В.

та постанову Північного апеляційного господарського суду від 27.11.2018

у складі колегії суддів: Мартюк А.І. (головуючий), Зубець Л.П., Калатай Н.Ф.

у справі за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Вістекс-Компані"

до Комунального підприємства "Київблагоустрій" виконавчого органу Київської міської ради

про стягнення 194 040, 00 грн.,

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Вістекс-Компані" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Комунального підприємства "Київблагоустрій" виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 194 040,00 грн. заборгованості з оплати послуг за Договором від 10.05.2017.

2. Позовні вимоги обґрунтовані порушенням грошових зобов'язань за договором в частині оплати наданих послуг з демонтажу самовільно розміщених на території міста Києва об'єктів та їх доставкою.

3. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.05.2018 відкрито провадження у справі № 910/5076/18, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження у зв'язку з малозначністю в порядку п. 1 ч. 5 ст. 12, ч. 1 ст. 247, ч .1 ст. 250 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), відповідачу визначено строк для подання відзиву на позов та заперечень на відповідь на відзив, позивачу - строк для подання відповіді на відзив.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

4. Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.06.2018 позов задоволено повністю; стягнуто з Комунального підприємства "Київблагоустрій" виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вістекс-Компані" 194 040, 00 грн. боргу та 2 910, 60 грн. судового збору.

5. Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що факт виконання позивачем обов'язків за договором підтверджується належними, допустимими, достовірними і достатніми доказами, якими є письмові докази, що були подані до суду разом з позовною заявою; у відзиві на позовну заяву відповідач фактично не заперечував обставин дійсного виконання позивачем обов'язків з демонтажу описаних об'єктів, загальною площею 392 кв м.; обов'язок замовника приймати надані послуги та оплачувати їх вартість передбачений у п. 2.3 Договору, що кореспондується з правом виконавця своєчасно та в повному обсязі отримувати плату за надані послуги, передбаченим у п. 2.2 Договору.

6. За висновками суду, оскільки відповідач безпідставно не підписав акт від 16.03.2018 та не перерахував кошти за надані послуги, його слід вважати таким, що порушив умови договору, прострочив виконання грошових зобов'язань та відповідні положення чинного законодавства.

7. Під час розгляду справи, місцевим господарським судом було встановлено:

7.1. 10.05.2017 Комунальним підприємством "Київблагоустрій" виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) (Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Вістекс-Компані" (Виконавець) укладений Договір № 68, за умовами якого Замовник доручає, а Виконавець приймає на себе зобов'язання з надання послуг демонтажу (розбиранню, знесенню) самовільно розміщених на території міста Києва об'єктів (будівель, споруд, елементів благоустрою, залишків будівельних матеріалів, безхазяйного майна тощо) та доставки таких об'єктів (або їх конструктивних елементів) на майданчик тимчасового зберігання (за кодом CHV-45110000-1 за ДК 021:2015 руйнування та знесення будівель і земляні роботи).

7.2. Відповідно до п. 1.2 Договору, послуги включають огляд об'єктів, що підлягають демонтажу; обрання оптимальної технології для проведення демонтажу; демонтаж об'єктів будь-якого типу шляхом відокремлення їх окремих частин одна від одної або шляхом демонтажу із збереженням цілісної форми об'єкту; огляд відокремлених конструктивних елементів та їх складання; завантаження цілих об'єктів або їх конструктивних елементів для транспортування до майданчика тимчасового зберігання; транспортування до майданчика тимчасового зберігання; розвантаження цілих об'єктів/демонтованих конструктивних елементів на майданчиках тимчасового зберігання.

7.3. Згідно з п. 1.3 Договору виконавець надає послуги за завданням замовника.

7.4. Термін надання послуг визначається за п. 1.7 договору в редакції додаткової угоди № 4 від 25.01.2018 з дати його укладення до 29.03.2018 включно, місце надання послуг - місто Київ (п. 1.8 Договору).

7.5. За умовами п. 8.1 Договору (у редакції додаткової угоди № 3 від 27.12.2017), договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до 29.03.2018, але в будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов'язань, в тому числі в частині розрахунків. Закінчення строку дії договору не звільняє сторін від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (п. 8.2).

7.6. Орієнтовна вартість демонтажу одного квадратного метру становить 495, 00 грн. (п. 3.1 Договору).

7.7. Згідно п. 3.2. Договору, кількість демонтованих об'єктів та їх загальна площа визначається сторонами в актах приймання-передачі наданих послуг.

7.8. Відповідно до п. 4.1 Договору, розрахунки за фактично надані послуги проводяться шляхом оплати замовником у безготівковій формі грошових коштів на рахунок виконавця протягом 20 (двадцяти) банківських днів після підписання акту приймання-передачі наданих послуг за відповідною заявкою замовника, яка підписується уповноваженими представниками сторін.

7.9. Згідно з п. 5.1 та п. 5.2 Договору, здавання послуг виконавцем та приймання їх результатів замовником оформлюється актами приймання-передачі наданих послуг за відповідною заявкою замовника, що підписуються уповноваженими представниками сторін після фактичного надання послуг за відповідною заявкою замовника. Підписаний сторонами акт приймання-передачі наданих послуг є підтвердженням факту їх надання.

7.10. Відповідно до укладеного сторонами Договору, відповідач надав позивачеві: заявку на демонтаж № 043-1435 від 05.10.2017 з переліком із 37 (тридцяти семи) об'єктів за дорученням Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) на демонтаж № 507/10-17 від 04.10.2017;

заявку № 043-203 від 07.02.2018 з переліком із 57 (п'ятдесяти семи) об'єктів за дорученням на демонтаж № 47/02-18 від 07.02.2018;

заявку № 043-335 від 05.03.2018 з переліком із 1 (одного об'єкту) за дорученням на демонтаж № 98/03-18 від 15.03.2018.

7.11. Приєднаними до позовної заяви 16 (шістнадцятьма) актами демонтажу стверджується факт надання позивачем обумовлених Договором від 10.05.2017 № 68 послуг з демонтажу та передачі на тимчасове зберігання на майданчиках тимчасового складування та зберігання безхазяйного майна у м. Києві по вул. Краснова, 25, вул. Народного ополчення, 14, вул. Озерній, 3 самовільно розміщених на території міста Києва об'єктів, загальною площею 392 кв. м.

Надання послуг відбувалося у період лютого-березня 2018.

7.12. За заявкою від 05.10.2017 відповідачем було демонтовано 7 об'єктів, а саме: за актами демонтажу № НО-58/ВК, № НО-59/ВК, № НО-60/ВК, № НО-61/ВК, № НО-62-ВК, № НО-63/ВК, № НО-64/ВК сім об'єктів, площею по 16 кв. м кожен відповідно до приписів № 1717502; № 1715704, № 1717505, № 1717506, № 1717507, № 1717508, № 1717509.

За заявкою від 07.02.2018 № 043-203 відповідачем демонтовано 17, а саме: за актами демонтажу № К-19-15/ВК, № К-19-16/ВК, № К-19-18/ВК, № К-19-14/ВК чотири об'єкти, площею по 20 кв. м кожен відповідно до приписів № 1719647, № 1719648, № 1719642 та 13 об'єктів за актом № 03-101/ВК без визначення їх площі згідно з приписами № 1716948, № 1719647, 1719646, № 1719602, № 1719645, № 1719644, № 1719642, № 1719634, № 1719620 від 27.09.2017 та № 1719010, № 1719008, № 1719006, № 1719005 від 26.09.2017.

За заявкою від 05.03.2018 № 043-335 відповідачем демонтувався один об'єкт, загальною площею 200 кв. м за приписом № 1803541, про що були складні акти демонтажу № К-35/КВ, № К-34/ВК, № НО-66/ВК, № 03-176/ВК.

7.13.16.03.2018 позивач передав відповідачеві лист № 33, в якому повідомляв про проведення демонтажу та передачу майна на майданчики тимчасового зберігання та просив невідкладно (не пізніше 3-х робочих днів) підписати та передати йому акт здачі-приймання виконаних робіт (надання послуг) від 16.03.2018.

Відповідач акт здачі-приймання виконаних робіт (надання послуг) від 16.03.2018 не підписав, послуги не оплатив.

7.14. 04.04.2018 позивач звернувся до відповідача з листом від 04.04.2018 № 35, в якому вимагав здійснити розрахунки за надані послуги за договором від 10.05.2017 № 68, сплативши 194 040, 00 грн.

Доказів належної оплати за договором суду подано не було.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

8. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 27.11.2018 апеляційну скаргу Комунального підприємства "Київблагоустрій" виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) залишено без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 26.06.2018 у справі № 910/5076/18 - без змін.

9. Апеляційний господарський суд погодився з висновками суду першої інстанції, при цьому зауважив на тому, що чинне законодавство не застосовує до господарських зобов'язань поняття розумних строків виконання. Відповідно до п. 2.1 Договору виконавець зобов'язаний приступити до виконання умов договору не пізніше, ніж на наступний робочий день після отримання заявки замовника. Доказів того, що виконавець не приступив до виконання хоча б однієї з послуг, перелік яких наведено у п. 1.2 Договору, суду подано не було.

Також, суд вказав на те, що за умовами п. 2.3 Договору, Замовник зобов'язаний постійно контролювати надання послуг, а за умовами п. 2.4 Договору має також і право контролювати їх надання в будь-який час. Тобто, встановивши, що Виконавець не приступив до виконання умов договору в установлений строк, відповідача не був позбавлений можливості реалізувати право на захист своїх прав та інтересів, вимагати від позивача вчасного виконання, застосувати до позивача наслідки вчиненого порушення у сфері господарювання як-то відшкодування збитків, сплата штрафних санкції.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

10. Не погоджуючись з рішенням Господарського суду м. Києва від 26.06.2018 та постановою Північного апеляційного господарського суду від 27.11.2018, Комунальне підприємство "Київблагоустрій" виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою про скасування оскаржених судових актів, з вимогою прийняти нове судове рішення, яким позов ТОВ "Вістекс-Компані" залишити без задоволення.

КАСАЦІЙНЕ ПРОВАДЖЕННЯ

11. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 910/5076/18 було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Погребняк В.Я., суддя - Пєсков В.Г., суддя - Катеринчук Л.Й., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.01.2019.

12. Ухвалою Верховного Суду від 25.01.2019 прийнято касаційну скаргу Комунального підприємства "Київблагоустрій" виконавчого органу Київської міської ради до провадження та вирішено здійснювати перегляд рішення Господарського суду м. Києва від 26.06.2018 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 27.11.2018 у справі № 910/5076/18 в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи; надано учасникам справи строк для подання відзиву на касаційну скаргу до 25.02.2019.

13. Наданим приписами ст. 295 ГПК України правом на подання Відзиву Товариство з обмеженою відповідальністю "Вістекс-Компані" не скористалось, Відзиву на касаційну скаргу не подало.

УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи скаржника

(Комунального підприємства "Київблагоустрій" виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації))

14. Скаржник доводить, що суди першої та апеляційної інстанцій, неправильно застосувавши норми матеріального права, зокрема ст. 526 ЦК України, неповно з'ясувавши обставини, які мають значення для справи, дійшли невірних висновків.

15. Скаржник доводить, що у порушення умов Договору № 68 від 10.05.2017, заявки від 05.10.2017 № 043-1435, від 07.02.2018 № 043-203, від 05.03.2018 № 043-335, не були виконані позивачем у розумні строки.

16. За твердженням скаржника, порушення Виконавцем умов Договору щодо строків виконання робіт, дало підстави Замовнику (Відповідач у справі), згідно ст. 849 ЦК України, не приймати неналежним чином виконані роботи та фактично відмовитись від договору.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

17. Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції

Згідно з ч. 4 ст. 301 ГПК України перегляд рішень суду першої інстанції та постанов апеляційної інстанції у справах, ціна позову в яких не перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, здійснюється без повідомлення учасників справи, крім справ, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 163 ГПК України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за якими стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

За приписами ч. 13 ст. 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ст. 300 ГПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається.

Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

18. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій

Положеннями ст.ст. 11, 629 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що договір є однією з підстав виникнення зобов'язань та є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Приписами ч. 1 ст. 599 ЦК України визначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

В статтях 610, 611 ЦК України закріплено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно із ст.ст. 901, 902, 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Виконавець повинен надати послугу особисто. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 13, ч. 1 ст. 76, ч. 1 ст. 78, ч. 1 ст. 79 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно зі ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Як вже зазначалось вище та це було встановлено господарськими судами попередніх інстанцій, виконавець надав замовнику обумовлені договором послуги, проте замовник свої зобов'язання не виконав.

Також судами прийнято до уваги, що відповідно до п. 2.1 договору виконавець зобов'язаний приступити до виконання умов договору не пізніше, ніж на наступний робочий день після отримання заявки замовника (доказів того, що виконавець не приступив до виконання хоча б однієї з послуг, перелік яких наведено у п. 1.2 Договору, надано не було).

При цьому, судами зауважено, що за умовами п. 2.3 Договору замовник зобов'язаний постійно контролювати надання послуг.

Прийнявши до уваги наведені обставини та надавши оцінку доказам, які ці обставини підтверджують, місцевий господарський суд, з яким погодилась апеляційна інстанція, дійшов правомірного висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Щодо суті касаційної скарги

Доводи, касаційної скарги, які зводяться до переоцінки доказів колегією суддів відхиляються, оскільки суд касаційної інстанції, в силу ч. 2 ст. 300 ГПК України не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Пономарьов проти України" та "Рябих проти Російської Федерації"), у справі "Нєлюбін проти Російської Федерації", повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу та підлягають виконанню, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

19. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 308 ГПК У країни суд касаційної інстанції, за результатами розгляду касаційної скарги, має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань (ст. 309 ГПК України).

Враховуючи наведене вище, колегія суддів Касаційного господарського суду дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги Комунального підприємства "Київблагоустрій" виконавчого органу Київської міської ради та необхідність залишення рішення Господарського суду міста Києва від 26.06.2018 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 27.11.2018 у справі № 910/5076/18 без змін.

20. Судові витрати

У зв'язку з відмовою у задоволенні касаційної скарги та залишенням без змін оскаржених судових актів, витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги покладається на заявника касаційної скарги.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 300, 301, 308, 309, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Комунального підприємства "Київблагоустрій" виконавчого органу Київської міської ради залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 26.06.2018 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 27.11.2018 у справі № 910/5076/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В.Я. Погребняк
Судді Л.Й. Катеринчук
В.Г. Пєсков