ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

"17" квітня 2019 р. Справа № 911/486/19

за позовною заявою Таращанської міської ради Київської області, Київська область, м. Тараща

до Фізичної особи - підприємця Зоїдзе Валентини Анатоліївни, Київська область,

м. Тараща

про стягнення 9864,58 грн.

Суддя Лопатін А.В.

встановив:

У провадженні господарського суду Київської області перебувала справа № 911/486/19 за позовною заявою Таращанської міської ради Київської області, Київська область до Фізичної особи - підприємця Зоїдзе Валентини Анатоліївни про стягнення 9864,58 грн.

Ухвалою господарського суду Київської області від 27.03.2019 р. позов Таращанської міської ради Київської області до Фізичної особи - підприємця Зоїдзе Валентини Анатоліївни про стягнення 9864,58 грн. залишено без розгляду, а клопотання позивача про повернення з бюджету 1921,00 грн. судового збору залишено без задоволення.

12.04.2019 р. на адресу господарського суду від Таращанської міської ради Київської області надійшов лист від 09.04.2019 р. № 504, в якому заявник просить суд винести ухвалу про повернення сплаченого судового збору в сумі 1921,00 грн., згідно платіжного доручення від 15.02.2019 р.

Проаналізувавши вказане клопотання (викладене в листі), його мотиви та долучені до нього документи, на підтвердження обставин, на які посилається заявник в обґрунтування своєї вимоги, судом встановлено:

Таращанська міська рада Київської області в обґрунтування повторного звернення до суду з клопотанням про повернення судового збору посилається на те, що в аналогічній, на погляд заявника, ситуації у справі № 911/485/19 за клопотанням Таращанської міської ради Київської області було повернено судовий збір, отже, на переконання останньої, судовий збір має бути повернено і в справі № 911/486/19.

Відносно вказаних тверджень Таращанської міської ради Київської області суд вважає за необхідне зазначити, що у справі № 911/485/19 ухвалою суду від 18.03.2019 р., керуючись приписами частини п'ятої статті 174 ГПК України (врегулювання спору до постановлення ухвали про відкриття провадження у справі), позовну заяву Таращанської міської ради до Фізичної особи-підприємця Лозівської Валентини Григорівни прo стягнення 2 022,38 грн. і додані до неї документи повернуто позивачу.

Водночас, у даній справі, ухвалою суду від 27.03.2019 р., керуючись приписами частини першої статті 226 ГПК України (позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду), враховуючи подання позивачем заяви від 11.03.2019 р. № 325 (вх. № 5011/19) про залишення позову без розгляду, ухвалою господарського суду Київської області від 27.03.2019 р. позов Таращанської міської ради Київської області до Фізичної особи - підприємця Зоїдзе Валентини Анатоліївни про стягнення 9864,58 грн. залишено без розгляду.

Виходячи з наведеного, судом встановлено, що вищевказані твердження заявника є необґрунтованими.

Поряд з зазначеним, вищевказаною ухвалою суду в даній справі клопотання позивача про повернення з бюджету 1921,00 грн. судового збору залишено без задоволення.

Постановляючи в зазначеній частині вказану ухвалу, суд виходив з того, що, у разі залишення позову без розгляду саме за заявою позивача, підстави для повернення позивачу судового збору відсутні (п. 4 частина перша ст. 7 ЗУ «Про судовий збір»).

Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про незалежність судової влади" від 13.06.2007 р. N 8 передбачено, що за змістом ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені. Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" N 3477-IV від 23.02.2006 р. встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Вищий господарський суд України в інформаційному листі N 01-8/1427 від 18.11.2003 р. "Про Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та юрисдикцію Європейського суду з прав людини" зазначив, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що рішення суду з будь-якої справи, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів (рішення Суду у справах: Sovtransavto Holding v. Ukraine, no. 48553/99, § 77, від 25.07.2002; Ukraine-Tyumen v. Ukraine, no. 22603/02, §§ 42 та 60 від 22.11.2007).

Отже, виходячи з вищенаведеного, суд дійшов висновку про необґрунтованість звернення Таращанської міської ради Київської області з клопотанням про повернення сплаченого судового збору за наявності рішення у даній справі з вказаного питання.

Поряд з зазначеним, суд звертає увагу Таращанської міської ради Київської області, що відповідно до приписів статті 245 ГПК України остання не позбавлена можливості звернутись до суду з заявою про роз'яснення судового рішення.

Керуючись ст. 234 Господарського процесуального кодексу України та Законом України "Про судовий збір", суд

ухвалив:

1. Клопотання Таращанської міської ради Київської області, викладене в листі від 09.04.2019 р. № 504 про повернення з бюджету 1921,00 грн. судового збору залишити без задоволення.

Копії ухвали направити учасникам справи.

Дата підписання 17.04.2019 р.

Суддя А.В. Лопатін