РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

25.04.2019Справа № 910/2324/19

За позовом Акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ" особі Філії "УПРАВЛІННЯ МАГІСТРАЛЬНИХ ГАЗОПРОВОДІВ "ПРИКАРПАТТРАНСГАЗ" Акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДПРОЕКТДІМ"

про стягнення 469 271,25 грн.

Суддя О.В. Гумега

секретар судового засідання

Мухіна Я.І.

Представники: без повідомлення (виклику) учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство "УКРТРАНСГАЗ" (позивач) в особі Філії "УПРАВЛІННЯ МАГІСТРАЛЬНИХ ГАЗОПРОВОДІВ "ПРИКАРПАТТРАНСГАЗ" Акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДПРОЕКТДІМ" (відповідач) про стягненням 469271,25 грн., з яких: 203072,45 грн. пені та 266198,80 грн. штрафу у зв'язку з порушенням термінів надання послуг за Договором № від 18.09.2017.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.02.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/2324/19 та ухвалено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (без проведення судового засідання).

25.03.2019 через відділ діловодства суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, яким відповідач надав заперечення щодо наведених позивачем обставин та підстав позову, із посиланням на відповідні докази та норми права та просив суд поновити строк на його подання.

Згідно з ч. 8 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п'ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі

Відповідно до ч. 1 ст. 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Частиною 4 наведеної статті встановлено, що одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані, заява, скарга, документи), стосовно якої пропущено строк.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про поновлення строку на подання відзиву.

03.04.2019 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, зі змісту якої вбачається, що позивач не погоджується з доводами відповідача, які викладені ним у відзиві на позовну заяву.

10.04.2019 через відділ діловодства суду від представника відповідача надійшли заперечення на відповідь позивача на відзив.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 ГПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 розділу ІІІ ГПК України.

Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін від останніх до суду не надходило.

Відповідно до ч. 8 ст. 252 ГПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву (ч. 2 ст. 161 ГПК України).

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження судом досліджено заяви по суті спору та додані до них докази.

Розглянувши подані матеріали, суд дійшов висновку, що наявні в матеріалах справи докази в сукупності достатні для прийняття законного то обґрунтованого судового рішення, відповідно до ст.ст. 236, 252 Господарського процесуального кодексу України.

З'ясувавши обставини справи, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, та дослідивши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Позивач (Акціонерне товариство "УКРТРАНСГАЗ" в особі Філії "УПРАВЛІННЯ МАГІСТРАЛЬНИХ ГАЗОПРОВОДІВ "ПРИКАРПАТТРАНСГАЗ" Акціонерного товариства "УКРТРАНГСГАЗ") стверджує, що згідно умов Договору на закупівлю послуг № від 18.09.2017, укладеного між ним та відповідачем (Товариство з обмеженою відповідальністю "БУДПРОЕКТДІМ") (далі - Договір), останній мав поставити послуги з «Фарбування та скління (відновлення захисного покриття обладнання установки осушення газу Богородчанського ПСГ» (п. 1.1.Договору) на загальну суму 2 899 900,00 грн. строком до 30.11.2018, відповідно до «Календарного плану надання послуг» (Додаток 2 до Договору № від 11.09.2017). Однак відповідач зобов'язання виконав частково та фактично надав послуги на загальну суму 237 912, 00 грн., що підтверджується відповідними актами приймання виконаних робіт (акт № 1 за жовтень 2017 на суму 211 743,60 грн. та акт № 2 за листопад 2017 на суму 26 168,40 грн.), тоді як відповідно до умов Договору відповідач мав надати послуги на суму 2 899 900,00 грн. (п.2.1. Договору), у зв'язку з чим сума невиконаних зобов'язань відповідача перед позивачем за вказаним Договором становить 2 661 988,00 грн.

Враховуючи норми ст.ст. 193, 230 Господарського кодексу України, ст.ст. 526, 530, 549, 610, 615 Цивільного кодексу України та умови п. п. 7.6.,7.7 Договору, позивач звернувся з даним позовом до суду про стягнення з відповідача штрафних санкцій (пені та штрафу) у загальній сумі 469 271,25 грн. за порушення термінів надання послуг, а саме: 203 072,45 грн. пені та 266 198,80 грн. штрафу.

Відповідач у відзиві на позовну заяву заперечував проти задоволення позову, зазначивши таке:

- недосягнення згоди між сторонами Договору щодо його ціни, призвело до виникнення непередбачуваних обставин, які унеможливили його виконання відповідачем у 2018 році;

- у зв'язку із значним зростанням цін на відповідному ринку, суттєвим збільшенням собівартості матеріалів, які підрядник повинен закуповувати для виконання Договору, а також значним зростанням заробітної плати для оплати послуг робітників, відповідач не мав можливість виконати роботи, визначені Договором, у зв'язку з чим звертався до позивача з клопотаннями переглянути суму Договору на 2018 рік та встановити актуальну ціну, з урахуванням змін цін на ринку, однак домовленостей щодо цього не було досягнуто;

- відповідач звертався з листами (від 02.04.2018 вих. №15, від 27.04.2018 вих.№28) до позивача з вимогою розірвати Договір № від 18.09.2017, однак належним чином оформлених відповідей на зазначені листи відповідач не отримував;

- укладений між сторонами Договір підряду містить дискримінаційний характер та порушує права підрядника;

- позивач порушив свої зобов'язання по сприянню підрядникові у виконанні робіт, а відповідач, в свою чергу, сумлінно та в повній мірі виконував свої зобов'язання за Договором та у відповідності до закону;

- позивач неправомірно вимагає застосувати до відповідача господарські санкції у вигляді пені та штрафу;

- позивач просить суд, фактично, притягнути відповідача до подвійної відповідальності за одне правопорушення, яке відповідач не вчиняв.

Позивач у відповіді на відзив заперечував проти доводів відповідача у відзиві на позовну заяву, зазначивши таке:

- позивачем було надано чіткі відповіді на листи відповідача (від 02.04.2018 вих. №15, від 27.04.2018 вих.№28), якими повідомлено про неможливість внесення змін щодо ціни Договору в силу положень Закону України «Про публічні закупівлі»;

- доводи відповідача про неможливість нарахування стягнення штрафу та пені є необґрунтованими.

В свою чергу, відповідач надав заперечення на відповідь позивача на відзив, в яких зазначив таке:

- твердження позивача про надсилання відповідачу відповідей на листи позивача (від 02.04.2018 вих. №15, від 27.04.2018 вих.№28) щодо зміни ціни Договору, не відповідає дійсності, не підтверджується належними доказами, зокрема, позивачем не додано описів-вкладення та фіскальних чеків, які б свідчили про факт відправки вказаних відповідей на листи;

- посилання позивача на положення Закону України «Про публічні закупівлі» є безпідставними;

- вимоги позивача про стягнення з відповідача пені та штрафу є безпідставними, оскільки відповідач не порушував термінів надання послуг, а взагалі відмовився від Договору № від 11.09.2017.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Відповідно до ч.ч. 1-3статті 13 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно зі статтею 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Статтею 74 ГПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Подані сторонами докази мають бути належними, допустимими, достовірними, достатніми (ст.ст. 76-79 ГПК України).

Згідно із ст. 86 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Спір у справі виник внаслідок того, що відповідач не надав послуги позивачу у строки та на суму, встановлену у Договорі на закупівлю послуг № від 18.09.2017, укладеного між позивачем та відповідачем, а тому позивачем нараховано штрафні санкції (пеню та штраф).

Судом встановлено, що 18.09.2017 між Приватним акціонерним товариством "УКРТРАНСГАЗ" (відповідно до рішення акціонера № 186 від 21.05.2018 наразі - Акціонерне товариство "УКРТРАНСГАЗ") в особі Філії "УПРАВЛІННЯ МАГІСТРАЛЬНИХ ГАЗОПРОВОДІВ "ПРИКАРПАТТРАНСГАЗ" та Товариством з обмеженою відповідальністю "БУДПРОЕКТДІМ" укладено Договір № про закупівлю послуг.

Відповідно до п. 1.1 Договору Виконавець зобов'язується в порядку та на умовах, визначених в цьому Договорі, відповідно до договірної ціни і кошторисної документації (які є невід'ємною частиною даного договору), вимог чинних нормативних документів, на свій ризик виконати за завданням Замовника, а Замовник зобов'язується прийняти і оплатити наступні послуги: «Фарбування та скління (Відновлення захисного покриття обладнання установки осушення газу Богородчанського ПСГ)».

Згідно п. 2.1. Договору визначено, загальна сума Договору становить 2 899 900,00 грн. (два мільйони вісімсот дев'яносто дев'ять тисяч дев'ятсот гривень 00 коп.), в т.ч. ПДВ 483 316,67 грн. (чотириста вісімдесят три тисячі триста шістнадцять грн. 67 коп.).

Відповідно до п. 4.1. оплата за надані послуги здійснюється на підставі довідки про вартість виконаних робіт (форма КБ-3) та актів здавання приймання виконаних робіт (форма КБ-2в) на протязі 30 календарних днів з дати їх підписання уповноваженими представниками сторін.

Оплата здійснюється в межах фінансового плану ПАТ "УКРТРАНСГАЗ" (п. 4.2. Договору).

Відповідно до п. 5.1. послуги, передбачені п.1.1. цього Договору, надаються відповідно до узгодженого Виконавцем і Замовником «Календарного плану надання послуг» (Додаток 2), який є невід'ємною частиною цього Договору, до 30 листопада 2018 року.

Відповідно до Календарного плану надання послуг до Договору № від 18.09.2017 виконавець повинен надати послуги по відновлюванню захисного покриття обладнання установки осушення газу Богородчанського ПСГ, терміном виконання яких є: початок - протягом 10-ти днів з моменту підписання Договору, закінчення - 30.11.2018, з наданням в якості документів за результатами надання послуг - довідки КБ-3 та форми КБ-2в.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "БУДПРОЕКТДІМ" у відповідності до умов Договору надав позивачу послуги на загальну суму 237 912, 00 грн., що підтверджується актами форми КБ-2 в: - акт № 1 приймання виконаних робіт за жовтень 2017 року на суму 211 743,60 грн.; акт № 2 приймання виконаних робіт за листопад 2017 року на суму 26 168,40 грн., за які позивач здійснив оплату в повному обсязі, що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученням № 25311 від 26.12.2017 на суму 211 743,60 грн. та № 24827 від 19.12.2017 на суму 26 168,40 грн..

Відповідно до умов п.п. 1.1, 2.1., 5.1. Договору відповідач мав надати послуги по відновлюванню захисного покриття обладнання установки осушення газу Богородчанського ПСГ протягом 10-ти днів з моменту підписання Договору, та закінчуючи 30.11.2018 на загальну суму 2 899 900,00 грн.

Враховуючи умови наведеного договору та вставлені обставини справи, невиконаними залишилися роботи на загальну суму 2 661 988,00 грн. Докази протилежного в матеріалах справи відсутні.

При цьому, суд не приймає до уваги твердження відповідача викладені у відзиві на позовну заяву стосовно того, що сторонами не погоджено договірну ціну на роботи, які здійснюватимуться у 2018 році, що, на думку, відповідача унеможливило виконання спірного договору у 2018 році, оскільки як вбачається зі змісту п. 2.1. Договору, загальна сума договору становить 2 899 900,00 грн. в т.ч. ПДВ 483 316,67 грн. грн., а строк виконання робіт - 30.11.2018, тобто у даному випадку сторонами чітко погоджено строк та загальну вартість робіт, які підлягали виконанню, що не потребувало додаткового погодження їх вартості окремо на кожний рік та не є підставою для звільнення відповідача від виконання прийнятих за договором зобов'язань.

Таким чином, відповідач виконав свої обов'язки за Договором не в повному обсязі, на меншу суму ніж встановлено у Договорі, чим порушив умови Договору.

Щодо тверджень відповідача про значне зростання цін на відповідному ринку, суттєве збільшення собівартості матеріалів, які підрядник повинен закуповувати для виконання договору підряду, а також значне зростання заробітної плати для оплати послуг робітників, який підрядник зобов'язаний залучити до виконання робіт за договором підряду, що унеможливило виконання умов договору, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 42 ГК України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Отже, Товариство з обмеженою відповідальністю "БУДПРОЕКТДІМ" (відповідач) укладаючи відповідний Договір на виконання робіт з «Фарбування та скління (відновлення захисного покриття обладнання установки осушення газу Богородчанського ПСГ», мало оцінити можливість вчасного виконання договору, ризики та негативні наслідки для себе, у зв'язку з невиконанням зобов'язань в строк.

Враховуючи наведене, суд зазначає, що юридична особа здійснює свою господарську діяльність на власний ризик, тому укладаючи спірний договір із строком виконання робіт до 30.11.2018 відповідач повинен був оцінити погоджений сторонами строк виконання робіт та відповідно об'єктивно оцінити можливість виконання такого зобов'язання у вказаний строк та за погодженою у Договорі ціною.

Докази розірвання або дострокового припинення договору в матеріалах справи відсутні.

Пунктами 7.6.7.7. Договору визначено, що у випадку порушення своїх зобов'язань за цим Договором Сторони несуть відповідальність, визначену Договором та чинним в Україні законодавством. Порушенні зобов'язання є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенш умов, визначених змістом зобов'язання.

Згідно п.7.6. Договору за порушення термінів надання послуг, вказаних в цьому Договорі, Виконавець сплачує Замовнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми договору за кожен день прострочки.

За порушення термінів надання послуг, вказаних в цьому Договорі, Виконавець сплачує Замовнику штраф в розмірі 10 % від вартості не наданих в строк послуг (п. 7.7. Договору).

Здійснивши перевірку доданого позивачем до позовної заяви розрахунку суми пені, судом встановлено, що позивачем не вірно визначено дату з якої починається нарахування пені - 30.11.2018.

Календарним планом надання послуг до Договору № від 18.09.2017 визначено, що останнім днем строку на виконання Договору є 30.11.2018, отже нарахування пені має здійснюватись з наступного дня, тобто з 01.12.2018.

Таким чином, вірним є період нарахування пені з 01.12.2018.

З огляду на зазначене, вимоги позивача про стягнення з відповідача 203 072,45 грн. пені підлягають частковому задоволенню в сумі 200 212,27 грн.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок суми штрафу - 266 198,80 грн. суд встановив, що такий розрахунок є арифметично вірним та повністю відповідає умовам Договору та встановленим судом фактичним обставинам справи.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Згідно ст. 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Як вбачається з матеріалів справи, укладений між сторонами Договір № від 18.09.2017 за своєю правовою природою є договором підряду. Отже, саме наведений договір та відповідні положення статей параграфів 1 та 3 глави 61 підрозділу І розділу III Цивільного кодексу України визначають права та обов'язки сторін зі здійснення передбачених ним підрядних робіт та їх оплати.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовнику.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України, статті 193 Господарського кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Пункт 1 статті 612 ЦК України визначає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Пунктом 1 ст. 216 ГК України встановлено що, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно п. 1 ст. 218 ГК України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до п. 1 ст. 230 ГК України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Пунктом 1 ст. 546 ЦК України встановлено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися зокрема неустойкою.

Згідно статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Право встановити в договорі розмір та порядок нарахування штрафних санкцій надано сторонам частиною 4 статті 231 ГК України.

Так, розмір штрафних санкцій відповідно до частини 4 статті 231 ГК України встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Умовами п. п. 7.7.,7.8. Договору сторони передбачили розмір пені та штрафу, що не суперечать вищевказаним нормам Господарського кодексу України.

Висновки суду.

Повно і всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ" в особі Філії "УПРАВЛІННЯ МАГІСТРАЛЬНИХ ГАЗОПРОВОДІВ "ПРИКАРПАТТРАНСГАЗ" Акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДПРОЕКТДІМ" пені та штрафу за невиконання зобов'язання за Договором підлягають задоволенню в сумах 200 212,27 грн. та 266 198,80 грн. відповідно.

Стосовно розподілу судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Частиною 1 статті 124 ГПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв'язку із розглядом справи. При цьому частиною 2 наведеної статті ГПК України передбачено, що у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Позивачем у позовній заяві наведено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, який складається із суми судового збору у розмірі 7 039, 07 грн. за подання позовної заяви до суду.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду наведені приписи ст. 129 ГПК України та задоволення позову частково, судовий збір у сумі 6 996,16 грн. покладається на відповідача та сумі 42, 91 грн. - на позивача.

Керуючись ст.ст. 13, 73-80, 86, 123, 124, 129, 232, 233, 236-238, 241, 252, 327 ГПК України, Господарський суд міста Києва

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДПРОЕКТДІМ" (04053, м.Київ, ВУЛИЦЯ СІЧОВИХ СТРІЛЬЦІВ, будинок 37/41, офіс 9; ідентифікаційний код 40096605) на користь Акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ" (01021, м. Київ, вул.Кловський узвіз, буд. 9/1; ідентифікаційний код 30019801) в особі Філії "УПРАВЛІННЯ МАГІСТРАЛЬНИХ ГАЗОПРОВОДІВ "ПРИКАРПАТТРАНСГАЗ" АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "УКРТРАНСГАЗ" (76000, Івано-Франківська обл., місто Івано-Франківськ, вулиця Незалежності, будинок 48; ідентифікаційний код 001531330) 200 212,27 грн. (двісті тисяч двісті дванадцять гривень 27 коп.) пені, 266 198,80 грн. (двісті шістдесят шість тисяч сто дев'яносто вісім гривень 80 коп.) штрафу, 6 996,16 грн. (шість тисяч дев'ятсот дев'яносто шість гривень 16 коп.) судового збору.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 253, 254, 256-259 ГПК України з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.

Повне рішення складено 25.04.2019.

Суддя Гумега О.В.