ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" квітня 2019 р. Справа№ 910/13664/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мартюк А.І.

суддів: Власова Ю.Л.

Калатай Н.Ф.

при секретарі Гуцал О.В.

за участю представників

від позивача: не з'явились

від відповідача: Гарматін К.В. - дов. № 57 від 14.03.2019р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю "Крок-Авто"

на рішення Господарського суду міста Києва від 17.12.2018р.

у справі № 910/13664/18 (суддя Мудрий С.М.)

за первісним позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Крок-Авто"

до Приватного акціонерного товариства "Акціонерна

компанія "Київводоканал" в особі відокремленого

підрозділу Департаменту екологічного нагляду

про визнання протиправним та скасування розрахунку

та за зустрічним позовом

Приватного акціонерного товариства "Акціонерна

компанія "Київводоканал"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Крок-Авто"

про стягнення 283 623,26 грн.

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю "Крок-Авто" до приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" в особі відокремленого підрозділу Департаменту екологічного нагляду про визнання протиправним та скасування розрахунку.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 26.04.2004р. між товариством з обмеженою відповідальністю "Крок-Авто" та приватним акціонерним товариством "Акціонерна компанія "Київводоканал" укладено договір № 04236/5-02 на поставку питної води та приймання стічних вод через приєднані мережі. Листом №2013/15 від 25.05.2018р. відповідач направив позивачу попередження про відключення від мереж водопроводу і каналізації в якому зазначено, що на підставі пунктів 8.6 та 8.7 Розділу 8 Правил приймання стічних вод абонентів у систему каналізації міста Києва, затверджених розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) від 12.10.2011р. №1879, у разі несплати виставлених розрахунків №15/ВУ-Ф-10/083-08-2017р. від 09.10.2017 на суму 283 623,26 грн. підприємство буде відключено від мереж водопроводу і каналізації з 26.06.2018р. У зв'язку з чим, позивач звернувся в суд з вимогою визнати протиправним та скасувати розрахунок приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" в особі Департаменту екологічного нагляду №15/ВУ-Ф-10/083-08-2017р. від 09.10.2017р. на суму 283 623,26 грн.

06.11.2018р. до Господарського суду міста Києва надійшла зустрічна позовна заява приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" до товариства з обмеженою відповідальністю "Крок-Авто" про стягнення грошових коштів за скид стічних вод без умов на скид стічних вод в розмірі 283 623,26 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 26.04.2004р. між сторонами укладено договір №04236/5-02 на поставку питної води та приймання стічних вод через приєднані мережі. Проте, ТОВ "Крок-Авто" в період з 01.10.2014 року по 31.08.2017 року здійснював скид стічних вод без умов на скид, внаслідок чого порушив п.8.1 Правил №1879. У зв'язку з чим, Департаментом екологічного нагляду позивача нараховано відповідачу плату за скид стічних вод без Умов на скид за період з 01.10.2014 року по 31.10.2017 року на загальну суму 283 623,26 грн., яка не сплачена відповідачем.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.12.2018 р. у справі № 910/13664/18 в задоволенні первісних позовних вимог відмовлено. Зустрічні позовні вимоги задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Крок-Авто" на користь приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" заборгованість за скид стічних вод без умов на скид стічних вод у розмірі 283 623 грн. 26 коп., та судовий збір в розмірі 4 254 грн. 35 коп.

Не погоджуючись з рішенням першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю "Крок-Авто" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 17.12.2018 р. у справі № 910/13664/18 та ухвалити нове рішення, яким задовольнити вимоги первісного позову в повному обсязі, у задоволенні вимог зустрічного позову відмовити.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції було неповно з'ясовано обставини, які мають значення для справи, а також невірно застосовано норми матеріального права, що призвело до прийняття невірного рішення.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.01.2019р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Крок-Авто" передано на розгляд колегії суддів у складі: Мартюк А.І. (головуючий суддя), Зубець Л.П., Калатай Н.Ф.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.01.2019 р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Крок-Авто" на рішення Господарського суду міста Києва від 17.12.2018р. у справі № 910/13664/18, розгляд справи призначено на 13.03.2019р.

12.03.2019р. через управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від представника позивача за первісним позовом надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

13.03.2019р. через управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від представника відповідача за первісним позовом надійшов відзив на апеляційну скаргу.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.03.2019р. оголошено перерву у судовому засіданні по справі № 910/13664/18 до 25.03.2019р.

Розпорядженням № 09.1-08/708/19 Північного апеляційного господарського суду від 25.03.2019р. у зв`язку з перебуванням судді а Зубець Л.П. на лікарняному призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/13664/18.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 25.03.2019 р. апеляційну скаргу у справі № 910/13664/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: Мартюк А.І (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Калатай Н.Ф, Власов Ю.Л.

Відповідно до ч. 2 ст. 281 ГПК України процедурні питання, пов'язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом апеляційної інстанції шляхом постановлення ухвал в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.03.2019р. справу № 910/13664/18 прийнято до провадження у визначеному автоматизованою системою складі суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.03.2019р. оголошено перерву у судовому засіданні по справі № 910/13664/18 до 17.04.2019р.

Представник відповідача за первісним позовом в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечував та просив відмовити в її задоволенні.

Встановлено, що 17.04.2019р. представник позивача за первісним позовом у судове засідання не з'явився. Причини неявки суду не повідомив, хоча про час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 120 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи те, що в матеріалах справи мають місце докази належного повідомлення всіх учасників судового процесу про час та місце проведення судового засідання по розгляду апеляційної скарги, колегія суддів вважає можливим здійснити перевірку рішення першої інстанції у даній справі в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі представника позивача за первісним позовом.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.

26.04.2004рю між відкритим акціонерним товариством в подальшому змінено найменування на приватне акціонерне товариство "Акціонерна компанія "Київводоканал" (постачальник) та товариством з обмеженою відповідальністю "Крок-Авто" (абонент) укладено договір №04236/5-02 на поставку питної води та приймання стічних вод через приєднані мережі.

Відповідно до п.1.1 договору, цей договір укладається у відповідності із Законом України «Про питну воду та питне водопостачання». За цим договором постачальник зобов'язується надавати абоненту послуги з постачання питної води та приймати від нього стічних вод у міську каналізаційну мережу, а абонент зобов'язується здійснювати своєчасну оплату наданих йому постачальником послуг на умовах цього договору, дотримуватися порядку користування питною водою з комунальних водопроводів і приймання стічних вод, що встановлені Правилами користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затвердженими наказом Держжитлокомунгоспу України №65 від 01.07.1994р., зареєстрованих в Міністерстві юстиції 22.07.1994р. за №165/374 (в подальшому Правилами користування), Правилами приймання стічних вод підприємств у комунальній та відомчі системи каналізації населених пунктів України, затверджених наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України № 37 від 19.02.2002, зареєстрованих в Міністерстві юстиції 26.04.2002 за № 403/6691 (в подальшому Правилами приймання), а також дотримуватись норм, визначених іншими нормативними актами, що регулюють правовідносини, які виникають за цим договором.

Відповідно до п. 2.1.4 договору, кількість стічних вод, які надходять у міську каналізаційну мережу, визначається за кількістю води, що надходить із комунального водопроводу та інших джерел водопостачання згідно з показаннями лічильників води та/або іншими способами визначення об'ємів стоків у відповідності із розділом 21 Правил користування.

Пунктом 5.3 договору передбачено, що всі питання, не передбачені цим договором, регулюються чинним законодавством України. Умови цього договору застосовуються до відносин між постачальником та абонентом, які виникли до його укладення.

Цей договір діє протягом всього часу надання послуг до моменту його розірвання. Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами (п. 7.1 договору).

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630 затверджено Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які регулюють відносини між суб'єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг, і фізичною та юридичною особою, яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.

У Правилах надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення визначено, що централізоване водовідведення - послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у відведенні стічних вод, яка надається виконавцем з використанням внутрішньобудинкових централізованих систем водовідведення; централізоване постачання холодної та гарячої води - послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у холодній та гарячій воді, яка надається виконавцем з використанням внутрішньобудинкових систем холодного та гарячого водопостачання.

Порядок користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення населених пунктів України визначається Правилами користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затвердженим наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008 № 190 (далі - Правила), які є обов'язковими для всіх юридичних осіб незалежно від форм власності і підпорядкування та фізичних осіб - підприємців, що мають у власності, господарському віданні або оперативному управлінні об'єкти, системи водопостачання та водовідведення, які безпосередньо приєднані до систем централізованого комунального водопостачання та водовідведення і з якими виробником укладено договір на отримання питної води, скидання стічних вод.

Пунктом 1.4 Правил, приймання стічних вод від підприємств, установ, організацій до системи централізованого водовідведення населених пунктів України здійснюється відповідно до Правил приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України, затверджених наказом Держбуду від 19.02.2002 № 37, зареєстрованих у Мін'юсті 26.04.2002 за № 403/6691 (далі - Правила приймання № 37), а також місцевих правил приймання стічних вод підприємств у систему каналізації населеного пункту.

Згідно з пунктом 1.2 Правил № 37, останні поширюються на комунальні підприємства водопровідно-каналізаційного господарства міст і селищ України та інші підприємства, що мають на балансі системи місцевого водопроводу та каналізації (далі - водоканали), та на всі підприємства, установи, організації незалежно від форм власності й відомчої належності, які скидають свої стічні води в системи каналізації населених пунктів (далі - підприємства).

Відповідно до пункту 1.4 Правил № 37 стічні води підприємств - усі види стічних вод, що утворилися внаслідок їхньої діяльності після використання води в усіх системах водопостачання (господарсько-питного, технічного, гарячого водопостачання тощо), а також поверхневі та дощові води з території Підприємства (з урахуванням субабонентів).

Згідно з пунктом п. 2.4 Правил № 37 підприємства зобов'язані виконувати в повному обсязі вимоги цих правил, місцевих правил приймання та договору на послуги водовідведення, своєчасно оплачувати рахунки водоканалу за надані послуги.

Відповідно до статей 30, 33 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні"; статей 1, 2, 35, 38, 39, 42, 44, 70, 95, 99, 110, 111 Водного кодексу України (із змінами і доповненнями); статей 1 - 3, 5, 16, 19, 24, 31 - 35, 39 - 41, 47, 51, 68 - 70 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" (із змінами і доповненнями); Правил приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України, затверджених наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 19.02.2002 № 37, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.04.2002 за № 403/6691; Інструкції про встановлення та стягнення плати за скид промислових та інших стічних вод у системи каналізації населених пунктів, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 19.02.2002 № 37, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.04.2002 за № 402/6690; пунктів 1.2, 1.4, 2.3, розділів 3 - 5, 11 - 15 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008 № 190, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 07.10.2008 за № 936/15627, та з метою запобігання порушенням у роботі мереж і споруд каналізації, підвищення ефективності роботи і безпеки їх експлуатації та забезпечення охорони навколишнього природного середовища від забруднення скидами стічних вод, в межах функцій органу місцевого самоврядування, виконавчим органом Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) розпорядженням від 12.10.2011 № 1879 затверджені Правила приймання стічних вод абонентів у систему каналізації міста Києва (далі - Правила № 1879), які встановлюють, зокрема, вимоги до абонентів, які скидають стічні води до міської каналізації, регламентують взаємні права та обов'язки абонентів і водоканалу, порядок визначення величини плати за скидання стічних вод у міську каналізацію, порядок контролю за виконанням цих Правил, відповідальність та засоби впливу за їх порушення .

Відповідно до п. 1.2 Правил № 1879, ці правила поширюються на організації, установи, підприємства усіх форм власності та фізичних осіб - підприємців, що скидають всі види стічних вод у міську систему каналізації.

Згідно з п.1.3 Правил № 1879 абонент - юридична особа або фізична особа - підприємець, яка уклала договір з Водоканалом на надання послуг з водопостачання та (або) водовідведення (крім балансоутримувачів житлового фонду та об'єктів соціально-культурного призначення, які не скидають стічні води технологічного та/або непобутового походження або у яких немає орендарів чи інших суб'єктів, що скидають стічні води технологічного та/або непобутового походження);

Умови на скид - умови на скид стічних вод у міську каналізацію.

Пунктом 1.5 Правил № 1879 передбачено, що правила встановлюють вимоги до абонентів, які скидають стічні води до міської каналізації, регламентують взаємні права та обов'язки абонентів і водоканалу, порядок визначення величини плати за скидання стічних вод у міську каналізацію, порядок контролю за виконанням цих Правил, відповідальність та засоби впливу за їх порушення.

Стічні води можуть бути прийняті у міську каналізацію, якщо мережі та споруди абонента побудовані відповідно до проекту, розробленого згідно з виданими водоканалом технічними умовами (далі - ТУ) на приєднання до міської каналізації, прийняті в експлуатацію згідно з вимогами Державних будівельних норм, абонентом одержані Умови на скид та укладений договір на послуги водопостачання та водовідведення (п.1.7 Правил № 1879).

Згідно з пунктом 2.4 Правил № 1879 абоненти зобов'язані, зокрема, отримати Умови на скид та укласти договір з водоканалом відповідно до статей 19, 20 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання".

У відповідності до положень пункту 3.3.1 Правил № 1879 абоненти зобов'язані отримати у водоканалі Умови на скид згідно з додатком 2. Умови на скид видаються на один рік.

Абонент не має права скидати стічні води без одержання Умов на скид. За скидання стічних вод без Умов на скид або після закінчення строку їх дії абонент сплачує в п'ятикратному розмірі тарифу на послугу з водовідведення за весь період їх відсутності (пункт 8.1 Правил № 1879).

Згідно з пунктом 4.1 Інструкції про встановлення та стягнення плати за скид промислових та інших стічних вод у системи каналізації населених пунктів та Правил приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України, плата за скид стічних вод підприємств у системи каналізації населених пунктів вноситься підприємствами згідно з розрахунками водоканалів та виставленими ними рахунками на розрахункові рахунки водоканалів у порядку та в терміни, передбачені договором.

Відповідно до пункту 8.6 Правил № 1879 при порушенні цих Правил та Правил користування № 190 водоканал: за період самовільного (при відсутності чинного договору) користування міською каналізацією виконує розрахунок обсягу стічних вод згідно з пунктом 7.8 розділу 7 цих Правил з моменту початку такого користування, але за період не більше трьох років і до усунення порушення; має право розглядати весь обсяг стічних вод (за розрахунковий період) як такий, що перевищує договірний, і плата за його скидання встановлюється в п'ятикратному розмірі тарифу за водовідведення, зокрема, у разі відсутності у абонента Умов на скид чи закінчення строку їх дії.

З наявних в матеріалах справи доказів, а саме актів обстеження об'єкту, що скидає стічні води у міську каналізацію відповідно до «Правил приймання стічних вод абонентів у систему каналізації міста Києва», затверджених розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 12.10.2011 року №1879 від 07.07.2014р., від 25.06.2015р., від 11.01.2017р., 29.08.2017р., які підписані також відповідачем, встановлено, що умови на скид стічних вод каналізаційної мережі м. Києва відсутні, та зазначено, що відповідач зобов'язаний оформити та отримати умови на скид стічних вод.

Також, в матеріалах справи наявні Умови на скид стічних вод у систему каналізації м. Києва, які надані абоненту ТОВ «Крок-Авто» (договір на приймання стічних вод у систему каналізації м. Києва №04236/5-02 від 26.04.2004р.) на строк до 07.08.2011р. та були продовжені, зокрема до 07.08.2012р.

Щодо твердження позивача за первісним позовом, що він звертався до відповідача для продовження строку дії умов, але отримувала від ПрАТ «АК «Київводоканал» відмову за різними підставами, то вони вірно не взяті судом до уваги, оскільки на підтвердження відповідних звернень позивачем не надано будь-яких доказів

Крім того, в матеріалах справи наявні Умови на скид стічних вод у систему каналізації м. Києва, які надані абоненту ТОВ «Крок-Авто» (договір на приймання стічних вод у систему каналізації м. Києва №04236/5-02 від 26.04.2004р.) реєстраційний №2226 від 12.09.2018р., які видані на строк до 21.08.2019р.

У зв'язку із скидом стічних вод без умов на скид стічних вод Департаментом екологічного нагляду ПрАТ «АК «Київводоканал» нараховано ТОВ «Крок-Авто» плату за скид стічних вод за період з 01.10.2014 по 31.08.2017 на загальну суму 283 623,26 грн. (розрахунок №15/ВУ-Ф-10/083-08-2017р. від 09.10.17р.).

Позивачем за зустрічним позовом направлено на адресу відповідача лист-попередження від 09.10.17 щодо сплати нарахувань за скид стічних вод без Умов на скид стічних вод в розмірі 283 623,26 грн. з розрахунком №15/ВУ-Ф-10/083-08-2017р. від 09.10.17р. вказаний лист-попередження з розрахунком отриманий ТОВ «Крок-Авто» 15.11.2017р., що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення №026.

Звертаючись з первісним позовом позивач зазначає, що наданий ТОВ «Крок-Авто» розрахунок є таким, що складений без достатніх підстав, всупереч положення чинного законодавства України та має бути визнаний протиправним та скасований.

Судом встановлено, що ТОВ «Крок-авто», в порушення Правил приймання стічних вод абонентів у систему каналізації міста Києва № 1879, затверджених розпорядженням від 12.10.2011р. Київською міською радою (Київської міської державної адміністрації), в період з жовтня 2013 року по серпень 2016 року (включно) здійснював скид стічних вод без отримання Умов на скид стічних вод, що в свою чергу, є підставою для застосування відповідальності, передбаченої пунктом 8.1 Правил № 1879, а саме, сплати відповідачем в п'ятикратному розмірі тарифу на послугу з водовідведення за весь період їх відсутності.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що місцевий суд дійшов вірного висновку, що вимоги позивача за первісним позовом в частині визнання протиправним та скасування розрахунку приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" в особі Департаменту екологічного нагляду №15/ВУ-Ф-10/083-08-2017р. від 09.10.2017 на суму 283 623,26 грн. є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених правових норм, а також враховуючи, що відповідач за зустрічним позовом в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем за зустрічним позовом, не спростував, господарський суд приходить до висновку, що зустрічні позовні вимоги в частині стягнення плати за скид стічних вод в систему каналізації м. Києва без Умов на скид стічних вод нормативно та документально доведені, а тому підлягають задоволенню повністю в сумі 283 623,26 грн.

Відповідачем за зустрічним позовом заявлено про позовну давність. В обґрунтування зазначено, що період нарахування санкцій за скид стічних вод без отримання спеціальних умов визначений позивачем за зустрічним позовом з 01.10.2014 року по 31.08.2017 року, позовна заява подана ПрАТ «АК «Київводоканал» 05.11.2018 року. А тому, вимоги, які можуть бути розглянуті судом з урахуванням позовної давності обмежені періодом з 05.11.2015 року по 05.11.2018 року. частина вимог ПрАТ «АК «Київводоканал» виходить за межі строків позовної давності та не може бути розглянута та задоволена судом.

Проте, за висновками суду, строк позовної давності щодо вимог про стягнення 283 623,26 грн. не сплив з наступних підстав.

Статтею 257 Цивільного кодексу України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно з положеннями ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 Цивільного кодексу України).

При цьому, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до прийняття ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. ч. 3 та 4 ст. 267 Цивільного кодексу України).

За змістом ч. 1 ст. 261 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Таким чином, при застосуванні позовної давності та наслідків її спливу (ст. 267 Цивільного кодексу України) необхідно досліджувати та встановлювати насамперед обставини про те, чи порушено право особи, про захист якого вона просить, і лише після цього - у випадку встановленого порушення, і наявності заяви сторони про застосування позовної давності - застосовувати позовну давність та наслідки її спливу.

Після виявлення факту порушення Правил №1879 позивачем за зустрічним позовом було нараховано відповідачу за зустрічним позовом плату за скид стічних вод без умов на скид стічних вод у систему каналізації міста Києва на загальну суму 283 623,26 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Строк позовної давності для звернення ПрАТ «АК «Київводоканал» до суду для захисту порушеного права виник з моменту спливу десятиденного строку, зазначеного у листі-попередженні від 09.10.2017р. для добровільної оплати за скид стічних вод без умов на скид стічних вод. Лист-попередження від 09.10.2017р. з розрахунком від 09.10.2017р. № 15/ВУ-Ф- 10/083-08-2017р. отримані ТОВ «Крок-Авто» 15.11.2017р., що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

Апеляційний суд погоджується з тим, що строк позовної давності для звернення ПрАТ «АК «Київводоканал» до суду для захисту порушеного права виник з моменту спливу десятиденного строку, зазначеного у листі-попереджені від 09.10.2017р. для добровільної оплати за скид стічних вод без умов на скид стічних вод, а саме з 28.11.2017р. та станом на день звернення позивача за зустрічним позовом з даним позовом до суду (06.11.2018р.) не сплинув.

Згідно зі ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Статтями 76, 77 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставин, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду міста Києва від 17.12.2018р. у справі № 910/13664/18 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга скаржника задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 129, 270, 275, 276, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Крок-Авто" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 17.12.2018р. у справі № 910/13664/18 - без змін.

2. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на Товариства з обмеженою відповідальністю "Крок-Авто".

3. Матеріали справи № 910/13664/18 повернути до Господарського суду міста Києва.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах в порядку і строки, визначені в ст. 287, 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений 24.04.2019р.

Головуючий суддя А.І. Мартюк

Судді Ю.Л. Власов

Н.Ф. Калатай