ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" березня 2019 р. Справа№ 910/10024/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Буравльова С.І.

суддів: Калатай Н.Ф.

Пашкіної С.А.

секретар Добрицька В.С.

за участю

представників: позивача - Шубак М.І.

відповідача - Гронь М.А.

розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк"

на рішення Господарського суду м. Києва від 15.11.2018 р. (повне рішення складено 26.11.2018 р.)

у справі № 910/10024/18 (суддя - Пінчук В.І.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Айлант Сервіс"

до Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк"

про зобов`язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В :

У липні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Айлант Сервіс" звернулося з позовом до Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" про зобов'язання відповідача надати позивачу належним чином засвідчені копії документів, що підтверджують обов'язки боржника за кредитними договорами від 09.10.2013 р. № 4У13653И, від 11.10.2013 р. № 4У13654И, від 17.02.2014 р. № 4У14131И, від 17.02.2015 р. № 4У15056И, з додатковими угодами та договорами застави і поруки, які укладені між Акціонерним товариством комерційним банком "Приватбанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Українська кабельна мережа".

Також в порядку витребування доказів позивач просив витребувати належним чином засвідчені копії розрахунків заборгованості та виписок про рух коштів станом на 18.11.2016 р. за кредитним договором № 4У13653И від 09.10.2013 р., кредитним договором № 4У13654И від 11.10.2013 р., кредитним договором № 4У14131И від 17.02.2014 р., кредитним договором № 4У15056И від 17.02.2015 р.

Вимоги позивача обґрунтовані тим, що всупереч умовам укладеного договору поруки відповідач не передав протягом п'яти днів з моменту виконання зобов'язання належним чином засвідчені копії документів, що підтверджують обов'язки боржника за кредитними договорами.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 15.11.2018 р. у справі № 910/10024/18 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Айлант Сервіс" задоволено повністю. Витребувано у Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" належним чином засвідчені копії розрахунків заборгованості та виписок про рух коштів станом на 18.11.2016 р. за: кредитним договором від 09.10.2013 р. № 4У13653И; кредитним договором від 11.10.2013 р. №4У13654И; кредитним договором від 17.02.2014 р. №4У14131И; кредитним договором від 17.02.2015 р. №4У15056И. Зобов'язано Публічне акціонерне товариство комерційний банк " Приватбанк " надати Товариству з обмеженою відповідальністю "Айлант Сервіс" належним чином засвідчені копії документів, що підтверджують обов'язки боржника за кредитними договорами, а саме: кредитним договором від 09.10.2013 р. № 4У13653И, з додатковими угодами та договорами застави, поруки; кредитним договором від 11.10.2013 р. №4У13654И, з додатковими угодами та договорами застави, поруки; кредитним договором від 17.02.2014 р. №4У14131И, з додатковими угодами та договорами застави, поруки; кредитним договором від 17.02.2015 р. №4У15056И, з додатковими угодами та договорами застави, поруки, які укладені між Публічним акціонерним товариством комерційний банк "Приватбанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Українська кабельна мережа".

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення порушено норми матеріального та процесуального права.

Так, в апеляційній скарзі відповідач вказує на те, що надані позивачем платіжні доручення не є належним доказом того, що останній виконав обов'язки боржника за кредитними договорами у повному обсязі.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 16.01.2019 р. апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" у справі № 910/10024/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Зубець Л.П., Пашкіна С.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.01.2019 р. відкрито апеляційне провадження у справі № 910/10024/18 та призначено до розгляду на 19.02.2019 р.

На підставі службової записки головуючого судді та розпорядження Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/509/19 від 19.02.2019 р. у зв`язку з перебуванням судді Зубець Л.П. на лікарняному призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/10024/18.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 19.02.2019 р. апеляційну скаргу у справі № 910/10024/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Пашкіна С.А., Власов Ю.Л.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.02.2019 р. справу № 910/10024/18 прийнято до провадження у визначеному автоматизованою системою скалді суду.

У призначеному засіданні суду 19.02.2019 р. оголошено перерву до 19.03.2019 р.

На підставі службової записки головуючого судді та розпорядження Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/675/19 від 18.03.2019 р. у зв`язку з перебуванням судді Власова Ю.Л. у відпустці 19.03.2019 р. призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/10024/18.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 18.03.2019 р. апеляційну скаргу у справі № 910/10024/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Пашкіна С.А., Калатай Н.Ф.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.03.2019 р. справу № 910/10024/18 прийнято до провадження у визначеному автоматизованою системою складі суду.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.

16.11.2016 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Айлант Сервіс" (далі - поручитель) та Публічним акціонерним товариством комерційного банку "Приватбанк" (далі - кредитор) було укладено договір поруки № 4У13653И/П (далі - договір).

Відповідно до п. 1 договору предметом цього договору є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання ТОВ "Українська кабельна мережа" (боржник) своїх зобов'язань за: кредитним договором від 09.10.2013 р. № 4У13653И, а саме: з повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом на умовах та в терміни, відповідно до зазначеного кредитного договору; кредитним договором від 11.10.2013 р. № 4У13654И, а саме: з повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом на умовах та в терміни, відповідно до зазначеного кредитного договору; кредитним договором від 17.02.2014 р. № 4У14131И, а саме: з повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом на умовах та в терміни, відповідно до зазначеного кредитного договору; кредитним договором від 17.02.2015 р. № 4У15056И, а саме: з повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом на умовах та в терміни, відповідно до зазначеного кредитного договору.

Згідно з п. 2 договору поручитель відповідає перед кредитором за виконання обов'язку боржника за кредитними договорами з повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом на умовах та в терміни відповідно до кредитних договорів.

Як передбачено п. 3 договору, поручитель з умовами кредитних договорів ознайомлений.

У випадку невиконання боржником зобов'язань за кредитними договорами, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники у сумі заборгованості за кредитом та у сумі відсотків за користування кредитом на умовах та в терміни відповідно до кредитних договорів (п. 4 договору).

Згідно з п. 5 договору, у випадку невиконання боржником обов'язку пункту 1 договору, кредитор надсилає на адресу поручителя письмову вимогу із зазначенням порушеного зобов'язання.

У відповідності до п. 6 договору поручитель зобов'язаний виконати обов'язок, зазначений в письмовій вимозі кредитора, впродовж 5 (п'яти) календарних днів з моменту отримання вимоги, вказаної у пункті 5 договору.

У випадку порушення поручителем зобов'язання, передбаченого пунктом 6 договору, кредитор та поручитель прийшли до згоди, що кредитор має право в рахунок погашення боргу за кредитними договорами здійснювати договірне списання грошових коштів, що належать поручителю і знаходяться на його рахунках у банку; договірне списання грошових коштів згідно з умовами даного пункту оформлюється меморіальним ордером, у реквізиті "Призначення платежу" якого зазначається інформація про платіж, номер, дату договору (п. 7 договору).

Згідно з п. 8 договору до поручителя, що виконав обов'язки боржника за кредитними договорами, переходять всі права кредитора за кредитними договорами і договору(ам) застави (іпотеки), укладеним в цілях забезпечення виконання зобов'язань боржника перед кредитором за кредитними договорами у частині виконання зобов'язання.

У випадку невиконання поручителем обов'язку боржника за кредитними договорами впродовж 5 (п'яти) календарних днів з моменту отримання письмової вимоги кредитора, зазначеної в пункті 5 договору, поручитель сплачує на користь кредитора пеню в розмірі 1% від суми заборгованості, яка зазначена у письмовій вимозі, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, за кожний день прострочення; сплата пені не звільняє поручителя від виконання зобов'язань за договором (п. 9 договору).

Відповідно до п. 10 договору кредитор зобов'язаний у випадку виконання поручителем обов'язку боржника за кредитним договором передати поручителю впродовж 5 (п'яти) робочих днів банку з моменту виконання обов'язків, належним чином посвідчені копії документів, що підтверджують обов'язки боржника за кредитним договором.

Цей договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками і діє до повного виконання зобов'язань за цим договором (п. 11 договору).

На виконання умов укладеного договору поруки позивач здійснив оплату кредитних зобов'язань на загальну суму 584509884,40 грн, що підтверджується платіжними дорученнями, а саме:

- платіжне доручення від 17.11.2016 р. № 20 на суму 328097767,13 грн (призначення платежу - виконання обов'язків по кредитному договору від 09.10.2013 р. № 4У13653И, згідно договору поруки від 16.11.2016 р. № 4У13653И);

- платіжне доручення від 17.11.2016 р. № 21 на суму 189412828,85 грн (призначення платежу - виконання обов'язків по кредитному договору від 11.10.2013 р. № 4У13654И, згідно договору поруки від 16.11.2016 р. № 4У13653И);

- платіжне доручення від 17.11.2016 р. № 22 на суму 54882602,70 грн (призначення платежу - виконання обов'язків по кредитному договору від 17.02.2014 р. № 4У14131И, згідно договору поруки від 16.11.2016 р. № 4У13653И);

- платіжне доручення від 17.11.2016 р. № 23 на суму 12116685,69 грн. (призначення платежу - виконання обов'язків по кредитному договору від 17.02.2015 р. №4У15056 И, згідно договору поруки від 16.11.2016 р. № 4У13653И).

Відповідач зазначені грошові кошти прийняв, при цьому стверджує про неповну сплату кредитних коштів за вказаними договорами.

Спір у справі виник у зв'язку з тим, що відповідач, на думку позивача, повинен надати йому оригінали документів, які підтверджують обов'язки боржника за кредитними договорами.

Задовольняючи позовні вимоги повністю, місцевий суд виходив з того, що позивачем були виконані умови договору поруки, кредит повернутий та сплачені відсотки, тому відповідач на виконання п. 10 договору поруки зобов'язаний передати позивачу належним чином посвідчені копії документів, що підтверджують обов'язки боржника за кредитними договорами.

Однак суд апеляційної інстанції не погоджується з таким висновком місцевого суду, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Приписами ч. ч. 1, 2 ст. 553 ЦК України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі.

Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 556 ЦК України після виконання поручителем зобов'язання, забезпеченого порукою, кредитор повинен вручити йому документи, які підтверджують цей обов'язок боржника. До поручителя, який виконав зобов'язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов'язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання.

Таким чином, позивач повинен довести обставини, на які посилається у позові щодо виконання замість боржника зобов'язання за кредитними договорами, погашення всієї заборгованості, зокрема зі сплати кредиту та відсотків по кредитним договорам.

Як передбачено ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

На виконання умов договору поруки позивач перерахував відповідачу грошові кошти у сумі 584509884,40 грн, що підтверджується зазначеними вище платіжними дорученнями, які містяться у матеріалах справи.

Відповідно до п. 9 договору поруки, у випадку невиконання поручителем обов'язку боржника за кредитним договором впродовж 5 (п'яти) календарних днів з моменту отримання письмової вимоги кредитора, зазначеної в п. 5 цього договору, поручитель сплачує на користь кредитора пеню в розмірі 1% від суми заборгованості, яка зазначена в письмовій вимозі, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, за кожний день прострочення. Сплата пені не звільняє поручителя від виконання зобов'язань за цим договором.

Згідно з п. 10 договору поруки кредитор зобов'язаний у випадку виконання поручителем обов'язку боржника за кредитним договором передати поручителю впродовж 5 (п'яти) робочих днів банку з моменту виконання обов'язків належним чином посвідчені копії документів, що підтверджують обов'язки боржника за кредитним договором.

Однак, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що станом на час звернення позивача з даним позовом заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська кабельна мережа" за кредитними договорами становила саме 584509884,40 грн.

Крім того, позивачем не надано належних доказів того, що за рахунок коштів в сумі 584509884,40 грн було в повному обсязі погашено заборгованість за боржника за кредитними договорами.

Так, часткове виконання поручителем зобов'язань за кредитним договором не породжує перехід до нього прав кредитора за цим договором.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 23.09.2015 р. у справі № 6-466цс15 та від 07.10.2015 р. у справі № 6-932цс15.

Оскільки відсутні належні докази сплати позивачем в повному обсязі кредитних коштів з відсотками за вказаними кредитними договорами, судова колегія дійшла висновку про те, що вимога позивача про зобов'язання відповідача надати позивачу належним чином засвідчені копії документів, що підтверджують обов'язки боржника за вказаними кредитними договорами з додатковими угодами та договорами застави і поруки, які укладені між Акціонерним товариством комерційним банком "Приватбанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Айлант Сервіс", є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Прохання позивача про витребування належним чином засвідчених копій розрахунків заборгованості та виписок про рух коштів станом на 18.11.2016 р. за кредитним договором № 4У13653И від 09.10.2013 р., кредитним договором № 4У13654И від 11.10.2013 р., кредитним договором № 4У14131И від 17.02.2014 р., кредитним договором № 4У15056И від 17.02.2015 р. за своїм змістом є клопотанням про витребування доказів і не є вимогою щодо предмету цього спору. Отже суд першої інстанції помилково дійшов висновку про те, що п. 2 прохання позовної заяви є вимогою даного позову та в свою чергу незаконно її задовольнив.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно зі ст. ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Як передбачено ч. 1 ст. 277 ГПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи викладене, судом першої інстанції при прийнятті рішення були неправильно застосовані норми матеріального права, неповно з'ясовані обставини справи, а тому рішення суду першої інстанції у цій справі підлягає повному скасуванню з прийняттям нового рішення про повну відмову в позові з підстав його необґрунтованості.

Відповідно до ст. 129 ГПК України та, беручи до уваги фактичні обставини виникнення судового спору, витрати по сплаті судового збору за подання і розгляд апеляційної скарги необхідно покласти на позивача.

Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" задовольнити.

2. Рішення Господарського суду м. Києва від 15.11.2018 р. у справі № 910/10024/18 скасувати повністю та прийняти нове рішення.

3. У задоволенні позову відмовити повністю.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Айлант Сервіс"(79007, Львівська область, м. Львів, вул. Шолом-Алейхема, 1, ) на користь Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк"(01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1-Д, ) 5286 (п'ять тисяч двісті вісімдесят шість),00 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

5. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту відповідно до ст. ст. 287, 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено 23.04.2019 р.

Головуючий суддя С.І. Буравльов

Судді Н.Ф. Калатай

С.А. Пашкіна