ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

"23" квітня 2019 р.м. Одеса Справа № 916/1106/19

Господарський суд Одеської області у складі судді Невінгловської Ю.М., розглянувши заяву (вх. ГСОО №1133/19) подану:

Товариством з обмеженою відповідальністю "ДВЄ" (04112, м. Київ, вул. Олени Теліги, 4)

до боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова мережа "Арбер" (65104, м. Одеса, вул. Ільфа і Петрова, буд. 20)

про видачу судового наказу

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ДВЄ" (надалі - ТОВ "ДВЄ") звернулось до Господарського суду Одеської області із заявою про видачу судового наказу (вх. №1133/19 від 18.04.2019р.) до боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова мережа "Арбер" (надалі - ТОВ "Торгова мережа "Арбер") про стягнення з останнього грошових коштів у розмірі 125 725,00 грн.

В обґрунтування заявлених вимог заявник посилається на укладений 01.06.2018 року між ТОВ "ДВЄ" (надалі - заявник, постачальник) та ТОВ "Торгова мережа "Арбер" (надалі - боржник, покупець) договір поставки №06/18, відповідно до якого заявник в порядку та на умовах, визначених даним договором, зобов'язується поставити та передавати у власність покупця товар, а покупець зобов'язується прийняти такий товар та оплатити його згідно умов даного договору. Як зазначає ТОВ "ДВЄ", протягом кількох місяців після поставки, покупець надсилав електронні звіти про реалізацію та оплачував товар, однак з осені 2018 року направлення звітів та оплати стали нерегулярними, а з січня 2019 року покупець припинив надсилати звіти та здійснювати оплати за договором, у зв'язку з чим заявником було ініційовано повернення нереалізованої частини товару та направлено боржнику акту звіряння взаєморозрахунків. При цьому, як стверджує заявник, нереалізований товар, після численних звернень було повернуто, однак залишок неоплаченого та неповернутого товару, який було поставлено заявником боржнику, досі не оплачено та сума до сплати становить 125 725, 00 грн. разом з тим, заявник зазначає, що акт звіряння, згідно інформації Укрпошти, отримано боржником 05.04.2019 року, між тим, ані підписаного акту, ані заперечень на нього на адресу заявника не надходило.

ТОВ "ДВЄ" до заяви про видачу судового наказу про стягнення з ТОВ "Торгова мережа "Арбер" грошових коштів у розмірі 125 725,00 грн., зокрема, було додано наступні документи: договір поставки №06/18 від 01.06.2018р., додаток до договору №1 (без зазначення номеру та дати договору, лише рік - 2017,), додаток №2 (без зазначення номеру та дати договору, лише рік - 2017), акт звірки з 01.01.2018 по 28.02.2019 (з доказами надіслання боржнику).

Дослідивши матеріали заяви ТОВ "ДВЄ" про видачу судового наказу про стягнення 125 725,00 грн., суд зазначає таке:

Згідно ст. 147 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи - підприємці. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими законом для виконання судових рішень.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України до заяви про видачу судового наказу, зокрема, додаються: копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред'явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості та інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

За приписами п. 1 та п. 8 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо, заяву подано з порушенням вимог статті 150 цього Кодексу та із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.ч.1, 2 ст.73, ч.ч.ч.1, 3 ст.74 ГПК України).

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч.2 ст.76, ч.1 ст.77, ч.ч.1, 2 ст.79 ГПК України).

Як встановлено судом, із змісту договору поставки №06/18 від 01.06.2018 року вбачається: здавання-прийняття товару по кількості здійснюється відповідно до кількості вказаної у замовленні покупця та видатковій накладній на товар, що супроводжує партію товару (п. 4.2 договору); покупець здійснює оплату отриманого ним товару, після його продажу та отримання грошових коштів від покупців (кінцевих споживачів), двічі на місяць в узгоджений сторонами день. З метою проведення точних розрахунків, сторони зобов'язуються здійснювати звіряння кількості проданого товару двічі на місяць та підписувати акти проведення взаєморозрахунків (п. 5.2 договору).

Між тим, матеріали поданої ТОВ „ДВЄ" заяви не містять доказів поставки товару на суму 125725,00 грн. так і доказів фактичної реалізації цього товару боржником кінцевому покупцю.

З огляду на викладене, суд позбавлений можливості зробити висновки, зокрема, щодо факту поставки товару за договором поставки № 06/18 від 01.06.2018 року так і моменту виникнення заборгованості у боржника.

Отже, зазначені обставини свідчать про те, що із поданої заяви ТОВ "ДВЄ" про видачу судового наказу не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги до боржника - ТОВ "Торгова мережа "Арбер" за договором поставки № 06/18 від 01.06.2018 року про стягнення з останнього 125725,00 грн.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідно до п. 1 та п.8 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України, заява ТОВ "ДВЄ" про видачу судового наказу до боржника - ТОВ "Торгова мережа "Арбер" про стягнення 125725,00 грн. заборгованості за договорами поставки № 06/18 від 01.06.2018 року не підлягає задоволенню.

При цьому, суд вважає за доцільне роз'яснити ТОВ "ДВЄ", що згідно ч. 1 ст.153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків, а також не позбавляє заявника права звернутися до суду із відповідною позовною заявою.

Керуючись п.п. 1, 8 ч. 1 ст.152 ст.ст. 153, 154, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ДВЄ" до боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова мережа "Арбер" про видачу судового наказу про стягнення грошових коштів у сумі 125725,00 грн. - відмовити.

Ухвала набрала законної сили 23.04.2019 року та може бути оскаржена в апеляційному до Південно-західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Одеської області протягом десяти днів з дня набрання нею законної сили.

Суддя Ю.М. Невінгловська