ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" березня 2019 р. Справа№ 910/11152/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Руденко М.А.

суддів: Дідиченко М.А.

Пономаренка Є.Ю.

при секретарі: Ігнатюк Г.В.

представники сторін у судове засідання не з'явився

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Комфортна оселя"

на рішення господарського суду міста Києва від 08.11.2018 р.

у справі №910/11152/18 (суддя - Ващенко Т.М.)

за позовом публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Комфортна оселя"

про стягнення 61 973,46 грн., -

ВСТАНОВИВ :

У серпні 2018 року публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Комфортна оселя" про стягнення 61 973,46 грн., з яких: 23 339,63 грн. пені, 3 811,83 грн. 3% річних, 34 822,00 грн. інфляційних втрат.

Рішенням господарського суду міста Києва від 08.11.2018 р. позовні вимоги задоволено повністю: стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Комфортна оселя" на користь публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» 23 339 (двадцять три тисячі триста тридцять дев'ять) грн. 63 коп. пені, 3 811 (три тисячі вісімсот одинадцять) грн. 83 коп. 3% річних, 34 822 (тридцять чотири тисячі вісімсот двадцять дві) грн. 00 коп. інфляційних втрат, 1762 (одну тисячу сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп. судового збору.

Мотивуючи рішення, суд першої інстанції зазначив, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки судом встановлено факт порушення умов договору з боку відповідача в частині сплати коштів за поставлений природний газ, що є підставою згідно з пунктом 7.2 договору для нарахування пені в сумі 23 339, 63 грн., а також на підставі вимог ст. 625 ЦК України 3 % річних в розмірі 3811,83 грн. та витрат від інфляції в розмірі 34 822, 00 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю "Комфортна оселя" - звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» в повному обсязі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач вказав на те, що судом першої інстанції було неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, а тому оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, ухваленим з неправильним застосуванням судом норм матеріального і порушення норм процесуального права.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.01.2019 р. прийнято апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Комфортна оселя» та призначено до розгляду на 19.02.2019 р. року колегією суддів у складі : головуючий суддя Руденко М.А., судді Дідиченко М.А., Пономаренко Є.Ю.

18.02.2019 р. року через відділ документального забезпечення суду від представника відповідача надійшли письмові пояснення, в яких останній зазначив на те, що суд першої інстанції при розгляді справи не прийняв до уваги, що позивачем не було надано жодного об'єктивного документа, який би підтверджував прострочення оплати з боку відповідача. Також, звернув увагу на те, що з боку відповідача мало місце прострочення лише по двом платежам за актом приймання - передачі природного газу від 31 січня 2014 року та 31 серпня 2014 року.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.02.2019 р. розгляд справи відкладено до 19.03.2019 р.

19.03.2019 року в судове засідання представники сторін не з'явились, належним чином повідомлялись належним чином (а.с.155,156,164), про причини неявки суд не повідомили.

Частиною 12 ст. 270 ГПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи , належним чином повідомлених про дату час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Пунктом 2 ч.3 ст. 202 ГПК України визначено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин нявки.

Враховуючи те, що матеріали справи містять докази повідомлення всіх учасників судового процесу про дату, час та місце судового засідання, явка представників сторін обов'язковою не визнавалась, колегія суддів вважає можливим розглянути справу у відсутності представника позивача за наявними у справі доказами.

Вивчивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 18.12.2013 р. між позивачем (далі - продавець) та відповідачем (далі - покупець) було укладено договір купівлі-продажу природного газу № 1378/14-БО-41 (далі - договір)(а.с. 21-26).

Відповідно до п. 1.1 договору, продавець зобов'язується передати у власність покупцю у 2014 році природний газ, ввезений на митну територію України позивачем за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити цей природний газ (далі - газ) на умовах зазначеного договору. Газ, що продається за договором, використовується покупцем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами і організаціями та іншими споживачами (п. 1.2 договору) (а.с. 21).

Згідно п. 2.1. договору продавець передає покупцеві з 01 січня 2014 року по 31 грудня 2014 року газ обсягом до 185 тис.куб.м у тому числі: січень 25,0 тис.куб.м, лютий 25,0 тис.куб.м, березень 20,0 тис.куб.м (І кв. 70,0 тис.куб.м), квітень 20,0 тис.куб.м, травень 5,0 тис.куб.м, червень 5,0 тис.куб.м (ІІ кв. 30 тис.куб.м), липень 5,0 тис.куб.м, серпень 5,0 тис.куб.м, вересень 5,0 тис.куб.м (ІІІ кв. 15,0 тис.куб.м), жовтень 20,0 тис.куб.м, листопад 25,0 тис.куб.м, грудень 25,0 тис.куб.м (ІV кв. 70 тис.куб.м) (а.с. 21).

За умовами пункту 3.3 вищевказаного договору сторонами погоджено, що приймання-передача газу, переданого продавцем покупцеві у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу. Обсяг використання газу покупцем у відповідному місяці поставки встановлюється шляхом складання добових обсягів, визначених на підставі показів комерційного вузла/вузлів обліку газу покупця (а.с. 22).

За приписами пункту 3.4 договору, не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, покупець зобов'язується надати продавцеві підписані та скріплені печатками покупця та газотранспортного підприємства три примірники акта приймання-передачі газу, у якому зазначаються фактичні обсяги використаного газу, його фактична ціна та вартість. Продавець не пізніше 8-го числа зобов'язується повернути покупцеві та газотранспортному підприємству по одному примірнику оригіналу акта, підписаний уповноваженим представником та скріплений печаткою, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта. Акти є підставою для остаточних розрахунків між сторонами (а.с. 22).

Відповідно до змісту п. 5.1, п. 5.2 зазначеного договору, ціна (граничний рівень ціни) на газ і тарифи на його транспортування установлюються НКРЕ. Ціна за 1000 куб. м газу становить 3459,00 грн. без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу, крім того: збір у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ 2%, податок на додану вартість за ставкою 17%. Крім того, тариф на транспортування природного газу магістральними та розподільними трубопроводами 345,85 грн. з ПДВ. До сплати за 1000,00 куб. м природного газу з ПДВ становить 4473,82 грн. (а.с. 23).

В подальшому, як вбачається з матеріалів справи, між сторонами було укладено декілька додаткових угод до договору, якими змінювався п. 5.2 договору «Ціна газу».

Так, додатковою угодою № 1 від 31.01.14. (а.с. 27) до договору сторони обумовили, що з 01.01.14. п. 5.2 договору «Ціна газу» буде викладено у наступній редакції: ціна за 1000 куб. м газу становить 3113,00 грн. без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу, крім того: збір у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ 2%, податок на додану вартість за ставкою 20%. Крім того тариф на транспортування природного газу магістральними та розподільними трубопроводами 344,40 грн. з ПДВ. До сплати за 1000,00 куб.м природного газу з ПДВ становить 4154,71 грн. (а.с. 27).

Додатковою угодою № 2 від 24.04.14 року (а.с. 28 ) до договору сторони виклали з 01.04.14. п. 5.2 договору «Ціна газу» у наступній редакції: ціна за 1000 куб. м газу становить 4020,00 грн. без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу, крім того: збір у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ 2%, податок на додану вартість за ставкою 20%. Крім того тариф на транспортування природного газу магістральними та розподільними трубопроводами 344,40 грн. з ПДВ. До сплати за 1000,00 куб.м природного газу з ПДВ становить 5264,88 грн. (а.с. 28).

Додатковою угодою № 3 від 23.05.14 (а.с. 29) до договору сторони виклали з 01.05.14. п. 5.2 договору «Ціна газу» у наступній редакції: ціна за 1000 куб. м газу становить 4724,00 грн. без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу, крім того: збір у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ 2%, податок на додану вартість за ставкою 20%. Крім того тариф на транспортування природного газу магістральними та розподільними трубопроводами 426,00 грн. з ПДВ. До сплати за 1000,00 куб.м природного газу з ПДВ становить 6208,18 грн. (а.с. 29).

Додатковою угодою № 4 від 10.06.14 (а.с. 30 ) до договору сторони виклали з 01.06.14. п. 5.2 договору «Ціна газу» у наступній редакції: ціна за 1000 куб. м газу становить 4724,00 грн. без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу, крім того: збір у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ 2%, податок на додану вартість за ставкою 20%. Крім того тариф на транспортування природного газу магістральними та розподільними трубопроводами 440,04 грн. з ПДВ. До сплати за 1000,00 куб.м природного газу з ПДВ становить 6222,22 грн. (а.с. 30).

Додатковою угодою № 5 від 15.09.14 (а.с. 31) до договору сторони виклали з 01.09.14. п. 5.2 договору «Ціна газу» у наступній редакції: ціна за 1000 куб. м газу становить 4874,00 грн. без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу, крім того: збір у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ 2%, податок на додану вартість за ставкою 20%. Крім того тариф на транспортування природного газу магістральними та розподільними трубопроводами 440,04 грн. з ПДВ. До сплати за 1000,00 куб.м природного газу з ПДВ становить 6405,82 грн. (а.с. 31).

При цьому, сторонами в п. 6.1 вищевказаного договору погоджено, що оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу (а.с. 23).

Також, сторони погодили строк дії договору у розділі 11, яким встановлено, що останній набуває чинності з дати підписання та скріплення печатками, і діє в частині реалізації газу до 31.12.14., а в частині проведення розрахунків - до повного їх здійснення (а.с. 26).

На виконання умов договору, позивач передав у власність відповідача природний газ на загальну суму 291 227, 31 грн., що підтверджується актом приймання-передачі природного газу від 31.01.2014 на суму 56 076, 15 грн., актом від 28.02.2014 р. на суму 57 775, 42 грн., актом від 31.03.2014 р. на суму 13 644, 07 грн., актом від 30.04.2014 р. на суму 3 074, 69 грн., актом від 31.05.2014 р. на суму 2 737, 81 грн., актом від 30.06.2014 р. на суму 2 669, 33 грн., актом від 31.07.2014 р. на суму 2 625, 78 грн., актом від 31.08.2014 р. на суму 2 071, 99 грн., актом від 30.09.2014 р. на суму 2 120, 33 грн., актом від 31.10.2014 р. на суму 8 731,13 грн., актом від 30.11.2014 р. на суму 56 219,38 грн. та актом від 31.12.2014 р. на суму 83 481, 23 грн. (а.с. 31-42).

Вищевказані акти підписано та скріплено печатками сторін, без зауважень.

Позивачем до позову була додана копія виписки зроблена публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», згідно якої відповідачем було погашено борг у сумі 291 227, 31 грн. за постачання природного газу, але з порушенням строків, зазначених в договорі.

Зважаючи на викладене, а саме, на несвоєчасне виконання відповідачем зобов'язання, щодо оплати поставленого природного газу, позивачем було заявлено позов про стягнення з відповідача заборгованість у загальній сумі 61 973, 46 грн., у тому числі : пеня у сумі 23 339, 63 грн (період 15.02.2014 по 02.06.2016 ) на підставі п. 7.2 вищевказаного договору, 3% річних у сумі 3 811, 83 грн. (період 15.02.2014 по 02.06.2016 ) та інфляційні втрати у сумі 34 822, 00 грн. (період з 01.04.2014 по 30.06.2016 ) у відповідності до умов ст. 625 ЦК України. Також позивачем до позовної заяви було додано розрахунок пені, 3 % річних та інфляційних втрат, які розраховані за кожен місяць окремо. (а.с. 14-19).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що оскільки відповідач не виконав своєчасно зобов'язання щодо сплати за наданий природний газ, останній згідно з вимогами п. 7.2 договору № 1378/14 -БО-41 купівлі-продажу природного газу від 18 грудня 2013 року повинен сплатити пеню в розмірі 23 339,63 грн., та на підставі вимог ст. 625 ЦК України 3% річних - 3 811,83 грн. та втрати від інфляції в сумі 34 822,00 грн.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Стаття 693 ЦК України передбачає, що якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вище зазначалося, пунктом 6.1 договору передбачено, що остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України (надалі -ГПК України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. ст. 76-77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з ст. ст. 11, 629 ЦК України договір є однією із підстав виникнення зобов'язань та обов'язковим для виконання сторонами.

Як вже зазначалось вище, позивач взяті на себе зобов'язання щодо постачання природного газу на користь відповідача виконав належним чином, зауважень щодо поставки газу від відповідача не надходило. Що підтверджується підписаними в двохстороньому порядку актами приймання - передачі природного газу (а.с. 31-42)

Однак, відповідач до суду першої інстанції не надав належних та допустимих доказів, в розумінні ст.ст. 76,77 ЦПК України, вчасної сплати коштів за фактично переданий газ, відповідно до вимог п. 6.1 зазначеного договору. Натомість факт порушення строків оплати, що зазначені в договорі, підтверджується наданою позивачем до матеріалів справи випискою (а.с. 44).

Зважаючи на викладене, колегія суддів зазначає, що відповідач не виконав свого обв'язку по своєчасному перерахуванню коштів у встановлений п.6.1 договору строк, допустивши порушення договірних зобов'язань, тому вважається таким, що прострочив.

Відповідно до п. 7.2 договору, у разі невиконання покупцем п. 6.1 договору він зобов'язаний сплатити продавцю крім суми заборгованості пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Стаття 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки.

Відповідно до ч. 1 ст. 548 ЦК України виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Статтями 546, 549 ЦК України передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, різновидом якої є штраф та пеня.

Як унормовано, відповідно до вимог ч. 3 ст. 549 ЦК України - пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно зі статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних в порядку ст. 625 ЦК України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. (Відповідної правової позиції дотримується Вищий господарський суд України у постанові № 48/23 від 18.10.2011 р. та Верховний Суд України у постанові № 3-12г10 від 08.11.2010 р.).

З урахуванням зазначеного вище, колегія суддів, перевіривши правильність розрахунку, погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно задоволення позовних вимог в частині стягнення 23 339, 63 грн. пені (період з 15.02.2014 по 02.06.2016), 3 811, 83 грн. 3% річних (період з 15.02.2014 по 02.06.2016) та 34 822, 00 грн. інфляційних втрат (період 01.04.2014 по 30.06.2016 ).

При цьому, колегія суддів не приймає в якості доказів в суді апеляційної інстанції письмові пояснення, в яких відповідач зазначає, що він вчасно здійснював оплату за фактично доставлений газ, та на підтвердження своїх тверджень надав платіжні доручення №1965 від 12.03.2014 р. на суму 57 775, 42 грн., №35 від 14.04.2014 р. на суму 13 644, 07 грн., №110 від 12.05.2014 р. на суму 3074, 69 грн., №186 від 05.06.2014 р. на суму 2 737, 81 грн., №256 від 04.07.2014 р. на суму 2669, 33 грн., №454 від 29.09.2014 р. на суму 2 071, 99 грн., №487 від 09.10.2014 р. на суму 2 120, 33 грн., №562 від 11.11.2014 р. на суму 8 731, 13грн., №628 від 10.12.2014 р. на суму 56 219, 38 грн. та №708 від 12.01.2015 р. на суму 83 481, 23 грн., оскільки відповідачем в порушення вимог ст. 269 ГПК України не було доказано об'єктивної неможливості подання вищевказаних доказів до суду першої інстанції, незважаючи на те, що він повідомлявся про час та місце слухання справи (а.с. 4) та не був позбавлений можливості відповідно до вимог ст. 42 ГПК України надати вищевказані докази до суду першої інстанції. Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Отже, з урахуванням зазначеного вище, позовні вимоги публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» до товариства з обмеженою відповідальністю «Комфортна оселя» про стягнення 61 973, 46 грн. з яких: 23 339, 63 грн. - пені (період з 15.02.2014 по 02.06.2016), 3 811, 83 грн. 3% річних (період з 15.02.2014 по 02.06.2016), 34 822, 00 грн. втрат від інфляції (період 01.04.2014 по 30.06.2016 ) підлягають задоволенню, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновку місцевого господарського суду з огляду на вищевикладене.

Дослідивши матеріали наявні у справі, апеляційний суд робить висновок, що суд першої інстанції дав належну оцінку доказам по справі та виніс законне обґрунтоване рішення, яке відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам і матеріалам справи.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що скаржник не довів обґрунтованості вимог апеляційної скарги, апеляційний суд погоджується із рішенням господарського суду міста Києва від 08.11.2018 р. року у справі № 910/11152/18, підстав для його скасування або зміни не вбачається.

Оскільки, у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на відповідача (апелянта).

Керуючись ст. ст. 269, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Комфортна оселя» на рішення господарського суду міста Києва від 08.11.2018 р. у справі № 910/11152/18 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду міста Києва від 08.11.2018 р. у справі № 910/11152/18 залишити без змін.

Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на відповідача (апелянта).

Матеріали справи № 910/11152/18 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття. Постанову Північного апеляційного господарського суду може бути оскаржено до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. 288 ГПК України.

Повний текст постанови підписано 17.04.2019 року

Головуючий суддя М.А. Руденко

Судді М.А. Дідиченко

Є.Ю. Пономаренко