ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 911/917/16

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Булгакової І.В. (головуючий), Львова Б.Ю. і Селіваненка В.П.,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "АСКОНА-УКРАЇНА"

на рішення господарського суду Київської області від 05.07.2018 (головуючий суддя Чонгова С.І.)

та постанову Північного апеляційного господарського суду від 17.12.2018 (головуючий Сулім В.В., судді: Чорногуз М.Г. і Коротун О.М.)

у справі № 911/917/16

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "АСКОНА-УКРАЇНА" (далі - Товариство)

до приватного акціонерного товариства "Броварський меблевий комбінат" (далі - Комбінат)

про стягнення 193 320,00 грн.

За результатами розгляду касаційної скарги Касаційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Товариство звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Комбінату про стягнення 193 320,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що внаслідок протікання стелі в орендованому Товариством приміщенні за договором оренди нежитлового приміщення від 17.12.2015 № 1БМК0150007/47-03/2015 (далі - Договір), останньому завдано збитки. При цьому про факт затоплення приміщення та створення комісії для складання відповідного акта Комбінат письмово повідомлено Товариством, однак Комбінат від усунення наслідків протікання стелі та підписання акта ухиляється.

Рішенням господарського суду Київської області від 05.07.2018, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 17.12.2018, у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Рішення судів попередніх інстанцій мотивовані тим, що Товариством не доведено наявність повного складу цивільного правопорушення, необхідного для покладення на Комбінат відповідальності з відшкодування збитків.

Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, Товариство звернулось до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувані рішення судів попередніх інстанцій та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди:

- неправомірно застосували висновок експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 30.01.2018 за № 16015/16-43, оскільки він є неналежним доказом у розумінні статті 86 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України);

- не взяли до уваги той факт, що затоплення складського приміщення в результаті чого було пошкоджено товар Товариства, підтверджено належними доказами.

Комбінат подав відзив на касаційну скаргу, в якому, посилаючись на законність і обґрунтованість оскаржуваних судових рішень, просить залишити їх без змін, а касаційну скаргу - без задоволення.

Перевіривши на підставі встановлених попередніми судовими інстанціями обставин справи правильність застосування ними норм матеріального і процесуального права, Касаційний господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги з огляду на таке.

Місцевим та апеляційним господарськими судами у справі встановлено, що 17.12.2015 Товариством (орендар) та Комбінатом (орендодавець) було укладено Договір, за умовами якого орендодавець передає, а орендар приймає у тимчасове оплачуване користування нежитлове приміщення загальною площею 1 120 кв.м (далі - об'єкт оренди), на першому поверсі будівлі, яка знаходиться за адресою: м. Бровари, вул. Кутузова, 61. План об'єкта оренди наведений у додатку № 1 до цього договору, що є його невід'ємною частиною.

Відповідно до пункту 1.2 Договору цільове призначення оренди: використання приміщення для зберігання товару, а також операцій, пов'язаних з прийняттям, обліком, сортуванням, пакуванням, переміщенням та відвантаженням товарів. Цільове призначення використання об'єкта оренди протягом строку дії цього договору може бути змінене за письмовим узгодженням сторін.

Згідно з пунктом 1.5 Договору об'єкт оренди передається орендарю 17.12.2015 за актом приймання-передачі (далі - акт № 1) протягом 3-х днів з моменту підписання Договору.

Актом № 1 сторони погодили таке: відповідно до Договору орендодавець передав, а орендар прийняв в оренду нежитлове приміщення загальною площею 1 120 кв.м на першому поверсі будівлі, яка знаходиться за адресою: м. Бровари, вул. Кутузова, 61. Приміщення передається у належному технічному стані. У орендаря претензії до приміщення відсутні.

28.01.2016 Товариством був складений акт затоплення орендованого приміщення за Договором, в якому зазначено, що за результатами огляду приміщення складу було виявлено протікання даху на 8 ділянках складу, а також пошкодження товару, а саме пошкоджені подушки Ergogel Classic 60*40 у кількості 108 шт.

01.02.2016 експертом Київської обласної торгово-промислової палати було встановлено пошкодження 108 одиниць анатомічних подушок, які не можуть використовуватися за своїм призначенням. Причина пошкодження експертом зазначена зі слів представника Товариства як наслідок протікання даху.

За розрахунком Товариства вартість пошкодження майна становить 145 102,32 грн., витрати на послуги експерта та витрати на оренду приміщення, неотримання прибутку та втраченої вигоди становить 48 218,00 грн., тобто загальна сума збитків складає 193 320,00 грн.

Причиною виникнення спору в даній справі стало питання щодо наявності чи відсутності підстав для стягнення 193 320,00 грн.

Приймаючи рішення у справі, суди виходили з того, що відповідно до статті 224 Господарського кодексу України (далі - ГК України) учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Згідно з частиною першою статті 226 ГК України учасник господарських відносин, який вчинив господарське правопорушення, зобов'язаний вжити необхідних заходів щодо запобігання збиткам у господарській сфері інших учасників господарських відносин або щодо зменшення їх розміру, а у разі якщо збитків завдано іншим суб'єктам, - зобов'язаний відшкодувати на вимогу цих суб'єктів збитки у добровільному порядку в повному обсязі, якщо законом або договором сторін не передбачено відшкодування збитків в іншому обсязі.

Виходячи з приписів зазначених норм збитки - це негативні майнові наслідки, які виникають у кредитора внаслідок порушення обов'язків боржником. Підставами накладення на боржника обов'язку відшкодування збитків є наявність збитків, правопорушення, протиправної поведінки, вини боржника, наявність причинно-наслідкового зв'язку між збитками та протиправною поведінкою боржника.

Судами встановлено, що акт затоплення орендованого приміщення від 28.01.2016 було складено в односторонньому порядку, представниками Комбінату акт не підписаний.

До вказаного акта Товариством надано фотоматеріали пошкодження коробок, проте встановити саме протікання даху за фотоматеріалами неможливо.

Крім того, за твердженням Товариства, останнє направило на адресу Комбінату лист від 14.01.2016 № 1255, яким повідомило Комбінат про те, що орендоване приміщення за адресою: м. Бровари, вул. Кутузова,61, рампа, 14 з початку строку дії Договору постійно затоплює, в результаті затоплення було пошкоджено товар, що зберігається на складі, та лист від 29.01.2016 № 1271, яким повідомило Комбінат про проведення 01.12.2016 о 10 годині незалежної експертизи з метою перевірки кількості пошкодженого в результаті затоплення товару з причин протікання стелі та просило надати допуск експерту на територію складу для обстеження приміщення, що орендується.

Проте матеріали справи не містять належних та допустимих у розумінні статей 73, 76-79 ГПК України доказів на підтвердження направлення вказаних листів Комбінату.

Таким чином, суди дійшли висновку про відсутність доказів своєчасного повідомлення орендодавця (Комбінату) щодо фактів протікання даху та спричинення збитків Товариству.

Що ж до висновку експерта Київської обласної торгово-промислової палати від 01.02.2016 № ЕЗ -002, на який посилається Товариство як на підставу для задоволення позовних вимог, то судами встановлено, що вказаним висновком не встановлювалися фактичні причини підмокання товару, а лише визначена кількість пошкодженого товару, його стан, а причиною пошкодження зазначено протікання даху зі слів Товариства.

У свою чергу, судом першої інстанції була призначена судова будівельно-технічна експертиза, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз, якою встановлено, що факт затоплення нежитлового приміщення на першому поверсі будівлі, розташованої за адресою: Київська область, м. Бровари, вул. Кутузова, 61 у січні 2016 року, станом на момент проведення дослідження не підтверджується.

При дослідженні експертом встановлено, що при обстеженні водонесучих інженерних мереж та інших конструктивних елементів будівлі пошкоджень, характерних для дії рідини холодного водопостачання, каналізації, у тому числі стічної, експертом не встановлено.

З рівня бетонної підлоги експертом ретельно досліджувались конструкції покрівлі нежитлового приміщення на першому поверсі будівлі, розташованої на території Комбінату за адресою: Київська область, м. Бровари, вул. Кутузова, 61. Ніяких пошкоджень/отворів, нерівностей поверхні, нещільності примикань/ металевих конструкцій покрівлі не виявлено.

Експертом зазначено про відсутність фотоматеріалів протікання води саме з покрівлі (наявні тільки замочені з різних боків паперові коробки); відсутність належно складеного та підписаного сторонами та представниками державних установ, депутатів тощо, акта про залиття; з січня 2016 року міг бути проведений ремонт покрівлі приміщення; станом на момент проведення обстеження відсутні сліди та ознаки залиття; при дослідженні не виявлені приховані недоліки конструкцій, зношення конструкцій, несвоєчасний капітальний чи поточний ремонт тощо.

Товариство, не погоджуючись з висновками експерта, посилалось на те, що до проведення експертизи Комбінат мав можливість провести ремонтні роботи, оскільки від часу протікання минув значний час, що стало причиною неможливості виявлення слідів протікання. Крім того, експертом відповідно до поповерхового плану не виявлено приміщення загальною площею 1 120 кв.м.

За клопотанням Товариства, суд першої інстанції викликав у судове засідання експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз та свідків бухгалтера Товариства ОСОБА_5 та експерта Київської обласної торгово-промислової палати ОСОБА_6

Як встановлено судом першої інстанції, у судовому засіданні ОСОБА_5 пояснила, що протягом всього часу оренди дах орендованого приміщення неодноразово протікав. Товариство зверталось до Комбінату щодо усунення причин протікання, але навіть коли представник Комбінату і здійснював ремонтні роботи на даху, при наступних таненнях снігу або дощі дах продовжував протікати. 28.01.2016 внаслідок танення снігу з даху до приміщення проник великий об'єм води, який залив товар Товариства, завідувачем складом було повідомлено директора Комбінату, після приходу якого працівниками складу був складений акт затоплення приміщення відповідно до Договору, в якому зафіксовано факт протікання даху на 8-ми частинах складу, а також нанесення шкоди Товариству, але від підписання акта директор Комбінату відмовився. Оскільки Комбінат ніяких дій щодо усунення причин затоплення не вчиняв і ніяких дій щодо залагодження наявної ситуації не вчиняв, Товариство залучило незалежного експерта для підтвердження нанесення шкоди майну Товариства в результаті затоплення. У результаті огляду та здійснення незалежної експертизи був складений експертний висновок, який підтвердив факт нанесення шкоди майну Товариства в результаті затоплення на час проведення експертизи. Чи знаходились інші особи всередині приміщення саме під час протікання даху, свідок не пояснила.

Свідок ОСОБА_6 - експерт Київської обласної торговельно-промислової палати пояснив, що у своєму висновку він зазначив кількість пошкодженого товару, зі слів представників Товариства він зазначив у акті щодо протікання даху, будь-яких слідів протікання на стінах та у інших місцях він не бачив і не звертав на таке уваги, на стіні він бачив тільки протипожежний гідрант.

Таким чином, факт протікання даху підтверджується тільки посадовою особою Товариства, а саме бухгалтером ОСОБА_5

З огляду на викладене суди відхилили твердження Товариства, що показання свідків бухгалтера Товариства ОСОБА_5 та експерта Київської обласної торгово-промислової палати ОСОБА_6 підтверджують затоплення складського приміщення, у результаті чого було пошкоджено товар Товариства.

Крім того, судами встановлено, що відповідно до пояснень експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз ОСОБА_7 на час проведення експертизи будь-яких слідів протікання встановлено не було, дослідженням журналів реєстру робіт сантехніків та зварювальників з березня 2015, з 29.03.2016 та журналу реєстрації аварійних ситуацій за 2016 року ним не встановлено ведення будь-яких ремонтних робіт на вказаному об'єкті. Також експерт зазначив, що за даними технічної документації відсутнє приміщення розміром, зазначеним у Договорі. Для дослідження приміщення під час проведення експертизи представники Товариства не з'явилися. Копія клопотання експерта щодо огляду приміщення надсилалась судом сторонам.

Комбінатом щодо площі приміщення, переданого в оренду, пояснено, що ним проводилися перепланування (перегородження великих приміщень).

Оцінюючі у сукупності надані докази та пояснення, суди дійшли висновку про недоведеність Товариством спричинення збитків внаслідок протікання даху спірного орендованого приміщення.

Статтею 610 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини четвертої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків.

Згідно з частинами першою, другою статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

ГК України збитками визначає витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також неодержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною (стаття 224 ГК України).

Відповідно до статті 225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

При цьому згідно з вимогами частини другої статті 623 ЦК України розмір збитків завданих порушенням зобов'язання, повинен бути реальним та доведеним позивачем.

Для застосування такої міри відповідальності як відшкодування збитків необхідною є наявність усіх чотирьох складових правопорушення, а саме: протиправна поведінка; збитки; причинний зв'язок між протиправною поведінкою та завданими збитками; вина.

За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи.

Під шкодою (збитками) розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров'я тощо).

Причинний зв'язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов'язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об'єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди.

Виходячи з наведеного та вимог статті 74 ГПК України, саме на Товариство покладено обов'язок доведення факту спричинення збитків, обґрунтування їх розміру, доведення безпосереднього причинного зв'язку між правопорушенням та заподіянням збитків і розмір відшкодування. Важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення зв'язку між протиправною поведінкою та збитками потерпілої сторони.

Враховуючи те, судами не було встановлено наявність повного складу цивільного правопорушення, вони дійшли висновку про відсутність підстав для покладення на Комбінат відповідальності з відшкодування збитків.

За таких обставин суди дійшли висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Посилання в касаційній скарзі на те, що суди: неправомірно застосували висновок експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 30.01.2018 за № 16015/16-43, оскільки він є неналежним доказом у розумінні статті 86 ГПК України; не взяли до уваги той факт, що затоплення складського приміщення в результаті чого було пошкоджено товар Товариства підтверджено належними доказами, - не приймаються Касаційним господарським судом, оскільки спростовуються викладеними у даній постанові доводами судів попередніх інстанцій.

Відповідно до статті 300 ГПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається.

Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на викладене Касаційний господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги, оскільки судами були прийняті рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, що дає підстави залишити їх без змін.

У зв'язку з тим, що суд відмовляє у задоволенні касаційної скарги та залишає без змін раніше ухвалені судові рішення, а також враховуючи, що учасники справи не подавали заяв про розподіл судових витрат, понесених у зв'язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, суд покладає на скаржника витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Керуючись статтями 129, 308, 309, 315 Господарського процесуального кодексу України, Касаційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "АСКОНА-УКРАЇНА" залишити без задоволення, а рішення господарського суду Київської області від 05.07.2018 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 17.12.2018 у справі № 911/917/16 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І. Булгакова

Суддя Б. Львов

Суддя В. Селіваненко