ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

"24" квітня 2019 р.м. Одеса Справа № 916/1166/19
Господарський суд Одеської області у складі судді Цісельського О.В., розглянувши заяву Фізичної особи-підприємця Данилова Сергія Михайловича про забезпечення позову (вх.№4-29/19 від 23.04.2019р.) до подання позову у справі, за участю іншої особи, яка може отримати статус учасника справи - Фізичної особи-підприємця Семери Вікторії Анатоліївни, -

ВСТАНОВИВ:

23.04.2019р. фізична особа-підприємець Данилов Сергій Михайлович звернулось до Господарського суду Одеської області із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, в якій просить суд: - накласти арешт на транспортний засіб марки FORD, модель ECOSPORT, VIN номер: НОМЕР_2, синього кольору, 2015р. випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, що належить Семері Вікторії Анатоліївні на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3; - направити на адресу Національної поліції відповідну ухвалу для виконання; - у разі встановлення судом факту недостатності наданих доказів, які підтверджують право власності Семери Вікторії Анатоліївни на транспортний засіб марки FORD, модель ECOSPORT, VIN номер: НОМЕР_2, синього кольору, 2015р. випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, направити відповідний запит для підтвердження права власності з подальшим задоволенням даної заяви.

В обґрунтування вказаної заяви про забезпечення позову заявник вказує, що ним, помилково, без правової підстави було перераховано фізичній особі - підприємцю Семері Вікторії Анатоліївні грошову суму загалом у розмірі 267 050, 05грн., з яких, платіжним дорученням №226 від 17.03.2017р. у розмірі 20 050,05грн. гроші були перераховані згідно графи призначення платежу «за добриво зг.Рах №3 від17.03.2017р.; платіжним дорученням №231 від 03.04.2017р. перераховано грошову суму у розмірі 42 000грн., гроші були перераховані згідно графи призначення платежу «за торф зг. Рах№ 11 від 03.04.2017р.»; платіжним дорученням №359 від 28.02.2018р. було перераховано грошову суму у розмірі 90 000грн., гроші були перераховані згідно графи призначення платежу «за товар зг. Рах № 8 від 28.02.2018р.»; платіжним дорученням №390 від 15.05.2018р. було перераховано грошову суму у розмірі 115 000грн. гроші були перераховані згідно графи призначення платежу «за товар зг. Рах№32 від 15.05.2018р.». Так, за твердженнями заявника, жодного товару від ФОП Семери В.А. вказаного у графах «призначення платежу» він не отримував, перемовини щодо поставки таких товарів також не велися.

Як вказує заявник, листом за вих.№5 від 05.04.2019р. він письмово повідомив ФОП Семера В.А. про даний факт та вимагав повернення усієї суми помилково перерахованих сум у п'ятиденний термін з моменту отримання листа. Відповідно інформації з сайту Укрпошти щодо відстежування направленої кореспонденції, за твердженнями заявника, його лист ФОП Семера В.А. отримала 13.04.2019р. об 15:53:00.

Подалі, як зазначив заявник, 23.04.2019р. від ФОП Семери В.А. надійшов лист-погроза, що у разі якщо заявник буде і надалі намагатися врегулювати дане питання в добровільному, досудовому порядку, ФОП Семера В.А. звернеться до правоохоронних органів з метою порушення кримінальної справи відносно заявника.

Також відзначає, що жодні кошти на вказаний у листі розрахунковий рахунок від ФОП Семера В.А. мені не надходили.

За твердженнями заявника, ФОП Семера В.А. наразі не веде активної господарської діяльності та для забезпечення повернення заянику коштів, останній здійснив пошук майна Семери Вікторії Анатоліївни, за рахунок якого у подальшому можливо задовольнити його вимоги.

Так, за інформацією заявника, Семера Вікторія Анатоліївна є власником квартири, у якій зареєстрована, проте за вказаною адресою також зареєстрована її родина, у тому числі неповнолітній син, тому вважає, що звернення стягнення на дану квартиру у подальшому буде неможливим, так як дане майно для Семери В.А. та для її родини є єдиним.

Також, заявником встановлено, що СемерА В.А. має транспортний засіб марки FORD, модель ECOSPORT, VIN номер: WF0BXXMRKBFJ02136, синього кольору, 2015 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, що належить Семері Вікторії Анатоліївні на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3.

Таким чином заявник зауважує, що саме вищевказаний транспортний засіб вважає достатнім забезпеченням, оскільки ринкова вартість аналогічних транспортних засобів складає близько 15 000дол. США, а сума безпідставно перерахованих коштів складає в еквіваленті до долару США 9 654,74дол. США. До даної суми безпідставно перерахованих коштів заявник також відносить: інфляційні збитки за вказані періоди, які складають 66 201,70 грн., відсотки за користування чужими грошовими коштами складають 16 857,07грн., що сумарно складають 83 058,77грн. та еквівалентно 3 002,85дол. США. на день подачі даної заяви.

Отже, як стверджує заявник, на його думку, загальна сума безпідставно перерахованих коштів та штрафних санкцій, передбачених чинним законодавством, а в подальшому сума позовної заяви складатиме 12 657,59дол. США,

З урахуванням зазначеного, ФОП Данилов С.М. вважає, що від реалізації транспортного засобу Семери Вікторії Анатоліївни, йому як стягувачу цілком ймовірно може надійти сума у розмірі 7500дол, США, що еквівалентно 186 705,00грн., у зв'язку із чим, його вимоги можуть бути лише частково задоволені, проте все ж таки заявник розраховує на добровільно повернення ФОП Самерою В.А. безпідставно отриманих коштів.

Розглянувши заяву про забезпечення позову до подання позову та дослідивши додані до неї матеріали, господарський суд доходить наступних висновків.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У відповідності до ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов'язання.

У вирішенні питання про забезпечення позову Господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням, зокрема, наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів.

Таким чином, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. При цьому види забезпечення позову повинні бути співвідносними із заявленими позивачем вимогами.

На думку суду, обраний заявником захід забезпечення позову є неспівмірним із заявленими вимогами, оскільки, як вбачається із матеріалів заяви, заявником пред'явлено вимогу щодо повернення помилково перерахованих грошових коштів, які за його твердженнями були отриманні ФОП Семерою В.А. без правової на те підстави.

При цьому, підставою перерахування зазначених коштів у сумі 267 050,05грн. були, зокрема, рахунки №3 від 17.03.2017р., №11 від 03.04.2017р., №8 від 28.02.2018р., із зазначенням в останніх отримувача ФОП Семера.

А тому, суд доходить до висновку, що вид забезпечення позову, який обрано заявником, а саме: накладання арешту на транспортний засіб марки FORD, модель ECOSPORT, VIN номер: НОМЕР_2, синього кольору, 2015р. випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 не є співмірним та таким, що немає відношення до грошових коштів, мова про які йде у заяві фізичної особи-підприємця Данилова Сергія Михайловича. При цьому, заявником не доведено належними доказами, що у фізичної особи-підприємця відсутні грошові кошти на які можливо накласти арешт.

Суд зазначає, що саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування, підтвердженого належними доказами, не є достатньою підставою для задоволення заяви.

Поряд з цим, судом встановлено, що заявником при зверненні до суду із даною заявою про забезпечення позову не було подано належних та допустимих в розумінні приписів Господарського процесуального кодексу України доказів наявності підстав, що можуть ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких останній має намір звернувся до суду.

Між тим, на думку суду, наведені заявником обставини не є достатньою підставою вважати ймовірним утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття судом запропонованих заявником заходів.

Наразі заявником не надано жодних доказів на підтвердження свого припущення щодо неповернення Семерою Вікторією Анатоліївною безпідставно отриманих грошових коштів, якщо буде підтверджено, що остання обставина дійсно мала місце бути, в той час як відповідно до вимог чинного законодавства (ст.74 ГПК України), обов'язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги і заперечення.

Також, суд звертає увагу заявника на те, що вимога щодо направлення запиту для підтвердження права власності, у разі встановлення судом факту недостатності наданих доказів, які підтверджують право власності Семери Вікторії Анатоліївни на транспортний засіб марки FORD, модель ECOSPORT, VIN номер: НОМЕР_2, синього кольору, 2015р. випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, не є заходом забезпечення позову у розумінні приписів ГПК України.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно з ч.1 ст.140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Водночас, згідно положень ч.6 ст.140 ГПК України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

За таких обставин, Господарський суд вважає заяву Фізичної особи-підприємця Данилова Сергія Михайловича про забезпечення позову необґрунтованою, у зв'язку з чим така заява не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Фізичної особи-підприємця Данилова Сергія Михайловича (вх.№4-29/19 від 23.04.2019р.) про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набрала законної сили 24.04.2019р. та підлягає оскарженню в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Південно-західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.В. Цісельський