ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" квітня 2019 р.м. ХарківСправа № 922/786/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавровой Л.С.

при секретарі судового засідання Пунтус Д.А.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Укрпластик", м. Київ
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мол пром", м. Харків
про стягнення коштів
за участю представників:

позивача ОСОБА_1,

відповідача не зявився.

ВСТАНОВИВ:

В березні 2019 року до суду звернулось Публічне акціонерне товариство "Укрпластик" та просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "МОЛ ПРОМ" суму основного боргу у розмірі 99094,00 грн., пеню у розмірі 14785,12 грн., інфляційні в розмірі 7140,45 грн., 3 % річних - 1248,00 грн. та судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов оплати заявок ТОВ "МОЛ ПРОМ" № 319 від 24.10.2017 року та № 320 від 24.10.2017 року на виготовлення пакувального продукту VІРАN ВС 922-100 мкм копії (9-шарова біло-чорна плівка). Специфікацію № 2 від 25.10.2017 року підписано Постачальником та Замовником, якою передбачено зобовязання Замовника оплатити партію Продукції. Як зазначає позивач, позивач виготовив та здійснив поставку замоленої продукції Замовнику на загальну вартість 271633,70 грн. з яких 99092,97 грн. - прострочена заборгованість.

Ухвалою від 25.03.2019 р. було відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження, встановлено сторонам строк на подання заяв по суті справи та призначено судове засідання на 15.04.2019 р. о 10:30.

В призначеному на 15.04.2019 р. судовому засіданні представник позивача повністю підтримав доводи, викладені в позовній заяві, просив позов задовольнити.

Відповідач у призначене судове засідання не з'явився, правом на участь представника у судовому засіданні не скористався, причину неявки не повідомив, заяв по суті справи не надав. З матеріалів справи вбачається, що ухвала суду про відкриття провадження у справі була надіслана відповідачу, але не була отримана та повернута до суду, про що свідчить довідка АТ «Укрпошта».

Відповідно до п.3.9.1. Постанови Пленуму вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених ст. 202 ГПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Зважаючи на приписи ч. 1 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», відповідно до якої, відомості, які внесені до Єдиного державного реєстру, вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, суд приходить до висновку, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи й відсутність представника відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що учасникам справи було створено належні умови для підготовки до розгляду справи, надання заяв по суті справи та доказів в обґрунтування своїх вимог або заперечень, тому є підстави для розгляду справи за наявними в справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази та викладені доводи, судом встановлено наступне.

Публічним акціонерним товариством «Укрпластик» (постачальник) було отримано заявки ТОВ «МОЛ ПРОМ» (замовник) №319 від 24.10.2017 р. та №320 від 24.10.2017 р. на виготовлення пакувального продукту VIPAN BC 922-100 мкм копії (9-шарова біло-чорна плівка). Специфікацією №2 від 25.10.2017 року, підписаною постачальником та замовником, передбачено зобовязання замовника оплатити Партію Продукції за асортиментом.

Згідно з листом ТОВ «МОЛ ПРОМ» від 26.09.2018 року № 36, ТОВ «МОЛ ПРОМ» просив ПАТ «УКРПЛАСТИК» відпустити зі складу пакувальний матеріал VIPAN ВС 922 100 мкм для фасування молочної продукції:

- молоко ультрапастерізоване 1,5%,900 г - 133,92 кг;

- молоко ультрапастерізоване 3,2% 900 г 131,98 кг;

- молоко дитяче ультрапастерізоване 2,6% 900 г - 131,63 кг.

ПАТ «Укрпластик» було здійснено поставку продукції за специфікацією № 2 від 25.10.2017 року, відвантажено продукцію на суму 271633,70 грн., на підтвердження чого надано видаткові накладні:

- № 98 від 09.01.2018 року на суму 22257,74 грн.;

- № 99 від 09.01.2018 року на суму 34677,78 грн.;

- № 100 від 09.01.2018 року на суму 34657,48 грн.;

- № 101 від 09.01.2018 року на суму 34344,49 грн.;

- № 1073 від 23.02.2018 року на суму 36870,60 грн.;

- № 6288 від 27.09.2018 року на суму 36526,18 грн. (молоко ультрапастерізоване 1,5% 900 г - 133,92 кг);

- № 6289 від 27.09.2018 року на суму 36180,86 грн. (молоко ультрапастерізоване 3,2% 900 г - 131,98 кг);

- № 6290 від 28.09.2018 року на суму 36118,57 грн. (молоко дитяче ультрапастерізоване 2,6% 900 г - 131,63 кг).

Листом від 26.09.2018 року № 36 відповідач гарантував позивачу оплату продукції, відвантаженої за видатковими накладними № 6288 від 27.09.2018 року, № 6289 від 27.09.2018 року та № 6290 від 28.09.2018 року до 15.10.2018 року.

Специфікацією № 2 від 25.10.2017 року встановлено, що оплата Партії Продукції здійснюється Замовником наступним чином:

- 50% передоплата згідно з рахунком-фактурою Постачальника у строк не пізніше двох банківських днів з дати виписки такого рахунку-фактури;

- остаточний розрахунок у строк не пізніше трьох банківських днів з дати виписки постачальником Рахунку-фактури на фактичну кількість виготовленої Партії Продукції, який одночасно підтверджує факт готовності Партії Продукції до поставки.

25.10.2017 року позивачем було виставлено Рахунок-фактуру № 1032 на загальну суму 333682,78 грн. Таким чином, строк оплати 50% передоплати Партії Продукції настав 27.10.2017 року і становив 166 841,39 грн.

12.12.2017 року замовнику було виставлено рахунок-фактуру № 1245 на загальну суму 264029,41 грн.

На виконання обовязку з оплати продукції за специфікацією № 2 від 25.10.2017 року відповідачем у 2017-2018 рр. було сплачено на користь позивача 171739,96 грн., зокрема:

- платіжним дорученням № 68 від 02.11.2017 року - 22000,00 грн.,

- платіжним дорученням № 93 від 15.11.2017 року - 25000,00 грн.,

- платіжним дорученням № 94 від 17.11.2017 року - 32869,36 грн.,

- платіжним дорученням № 162 від 05.01.2018 року - 40000,00 грн.,

- платіжним дорученням № 166 від 10.01.2018 року - 15000,00 грн.,

- платіжним дорученням № 228 від 22.02.2018 року - 36870,60 грн.

З урахуванням передоплати у розмірі 79869,36 грн., до сплати за рахунком-фактурою № 1245 від 12.12.2017 року підлягало 184160,05 грн. Строк оплати 50% остаточного розрахунку Партії Продукції настав 15.12.2017 року.

Листом ТОВ «МОЛ ПРОМ» від 26.12.2018 року № 315 відповідач підтвердив наявність заборгованості в сумі 99893,74 грн. перед ПАТ «УКРПЛАСТИК» станом на 19.12.2018 року та зобовязався погасити заборгованість у повному обсязі до 31.01.2019 року. Однак, як зазначав позивач, відповідачем на було здійснено повну оплату існуючої заборгованості, що і стало підставою для звернення до суду з позовом про стягнення з відповідача 99094,00 грн. заборгованості та здійснених на заборгованість нарахувань.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

За приписами ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Господарські зобовязання можуть виникати, зокрема з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 Господарського кодексу України).

Згідно ч.1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків (ч.1 ст. 626 Цивільного кодексу України).

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України, яка містить аналогічні положення, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом не допускається.

Статтею 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частиною 1 ст. 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно з ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Враховуючи умови підписаної сторонами Специфікації №2 від 25.10.2017 р., наявні в матеріалах справи докази поставки замовленої відповідачем продукції, відсутність доказів оплати за поставлений товар та письмове визнання наявності заборгованості перед позивачем (лист №315 від 26.12.2018 р.), суд визнає обґрунтованою вимогу позивача про стягнення з відповідача 99094,00 грн. заборгованості.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно приписів ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями є господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок позивача по нарахуванню пені, 3% річних та інфляційних втрат, суд вважає їх частково обґрунтованими.

Здійснивши перерахунок інфляційних втрат з урахуванням листа Верховного суду України N62-97р від 03.04.1997 р. «Рекомендації відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ», суд вважає обґрунтованим стягнення з відповідача інфляційних втрат в сумі 5684,03 грн.:

- інфляційні нарахування з 15.12.2017 р. по 10.01.2018 р. на суму 27595,57 грн. складають 275.96 грн. Індекс інфляції за весь період = 1.0100000 (грудень 2017 р. - 101%). Оскільки позивачем нараховано в меншому розмірі суд враховує розрахунок позивача в розмірі 220.76 грн.;

- інфляційні нарахування з 28.09.2018 р. по 20.02.2019 р. на суму 26794,57 грн. складають 1477.24 грн. Індекс інфляції за весь період = 1.0551322 (жовтень 2018 р. - 101.7%, листопад 2018 р. - 101.4%, грудень 2018 р. - 100.8%, січень 2019 р. - 101%, лютий 2019 р. - 100.5%);

- інфляційні нарахування з 27.09.2018 р. по 20.02.2019 р. на суму 36180,86 грн. складають 1994.73 грн. Індекс інфляції за весь період = 1.0551322 (жовтень 2018 р. - 101.7%, листопад 2018 р. - 101.4%, грудень 2018 р. - 100.8%, січень 2019 р. - 101%, лютий 2019 р. - 100.5%);

- інфляційні нарахування з 28.09.2018 р. по 20.02.2019 р. на суму 36118,57 грн. складають 1991.3 грн. Індекс інфляції за весь період = 1.0551322 (жовтень 2018 р. - 101.7%, листопад 2018 р. - 101.4%, грудень 2018 р. - 100.8%, січень 2019 р. - 101%, лютий 2019 р. - 100.5%).

Також, судом було перераховано розмір 3% річних відсотки річних за 146 дн. (з 28.09.2018 р. по 20.02.2019 р. на заборгованість в розмірі 26794.57 грн.), які складають 321.53 грн. (26794.57 х 3 х 146 / 365 / 100). Таким чином, до стягнення з відповідача підлягаю 3% річних в розмірі 1247,53 грн. (59,00 + 321,53 + 434,00 + 433,00).

З огляду на встановлені обставини, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

З урахуванням приписів ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору по даній справі покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, статтями 1, 2, 5, 7, 11, 13, 14, 15, 73, 74, 80, 86, 129, 165, 238, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "МОЛ ПРОМ" (м.Харків, пр. Московський, буд. 144, офіс 812, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Укрпластик" (м.Київ, вул. М.Раскової, 1 ) суму основного боргу у розмірі 99094,00 грн., пеню у розмірі 14785,12 грн., інфляційні в розмірі 5684,03 грн., 3% річних - 1247,53 грн. та судові витрати в розмірі 1898,11 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення його повного тексту. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повне рішення складено "17" квітня 2019 р.

Суддя ОСОБА_2