ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"12" квітня 2019 р. Справа № 924/100/19

м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Виноградової В.В.,

за участю секретаря судового засідання Баськової Л.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Спеціалізованого ремонтно-будівельного підприємства "Хмельницькліфт",

м. Хмельницький

до Будинкоуправління №2 квартирно - експлуатаційного відділу, м. Хмельницький

про стягнення 360854,19 грн. заборгованості

за участю представників:

позивача: ОСОБА_1 - заступник директора з юридичних та кадрових питань

відповідача: ОСОБА_2 - керівник

ОСОБА_3 за довіреністю від 18.03.2019 р.

присутній: ОСОБА_4

Рішення ухвалюється 12.04.2019 р., оскільки у судовому засіданні 11.04.2019 р. оголошувалась перерва.

Відповідно до ст. 240 ГПК України в судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

встановив: спеціалізоване ремонтно-будівельне підприємство "Хмельницькліфт", м. Хмельницький звернулось до суду з позовом про стягнення з Будинкоуправління №2 квартирно - експлуатаційного відділу, м. Хмельницький 394929,07 грн. заборгованості.

Ухвалою суду від 18.02.2019 р. позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання на 06.03.2019 р.

Ухвалою суду від 06.03.2019 р. підготовче засідання у справі відкладено на 20.03.2019 р.

У засіданні 20.03.2019 р. судом прийнято заяву позивача про зменшення позовних вимог, в якій просив стягнути з відповідача заборгованість за виконані роботи з технічного обслуговування ліфтів згідно договору підряду №64 на технічне обслуговування та ремонт ліфтів і диспетчерських систем у м. Хмельницькому від 30.11.2015 р. у розмірі 370495,29 грн. Ухвалою суду від 20.03.2019 р. підготовче засідання у справі відкладено на 01.04.2019 р.

У засіданні 01.04.2019 р. судом прийнято заяву позивача про зменшення позовних вимог, в якій просив стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 360854,19 грн. Ухвалою суду від 01.04.2019 р. підготовче провадження у справі закрито, призначено справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні на 11.04.2019 р.

У судовому засіданні 11.04.2019 р. постановлено ухвалу про оголошення перерви до 12.04.2019 р.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що відповідачем не виконується обов'язок щодо оплати робіт, виконаних позивачем відповідно до договору підряду на технічне обслуговування та ремонт ліфтів і диспетчерських систем у м. Хмельницькому №64 від 30.11.2015 р. Як на правову підставу позову посилається на положення ст. ст. 525, 625, 629 ЦК України, ст. ст. 188, 193 ГК України.

Відповідач у відзиві на позовну заяву (від 05.03.2019 р.) проти позову заперечив. Зазначив, що відповідно до п. 5.3 договору №64 від 30.11.2015 р. у відповідача існує лише обовязок щодо перерахування коштів, які отримані від мешканців будинків як оплата за отримані послуги. При цьому такий обовязок виконаний відповідачем у повному обсязі.

Позивач у відповіді на відзив (від 19.03.2019 р.), зокрема зазначив, що укладаючи договір сторони визначили, що поточні розрахунки за договором відповідач буде здійснювати пропорційно отриманим коштам від мешканців, а остаточний розрахунок буде проведений у порядку та строки, визначені чинним законодавством України. Вважає, що у разі заборгованості мешканців перед відповідачем останній має можливість стягнути її у порядку, визначеному чинним законодавством, та провести відповідні розрахунки з підрядником - СРБП Хмельницькліфт.

Відповідач у додаткових пояснення (від 29.03.2019 р.) зазначив, що вказаний у п. 5.3 договору порядок оплати послуг підрядника стосується розрахунків в цілому, а не поточних платежів, як зазначає позивач. При цьому відповідач зобов'язаний здійснювати оплату виключно з коштів, які сплачені мешканцями будинків в процентному співвідношенні, оскільки в тарифі за утримання будинків, споруд та прибудинкових територій є складова - технічне обслуговування ліфтів, за мінусом 1,5% (оплата замовником послуг банку за приймання платежів від фізичних осіб). Зазначив, що кінцеве сальдо за даними відповідача становить 354529,56 грн. на користь позивача і буде погашатись належним чином відповідно до п. 5.3 договору. Зауважив, що новою редакцією п. 2.1 договору (додаткова угода від 01.03.2017 р.) змінено вартість робіт відповідно до рішення виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 09.02.2017 р. №89, а в порядок розрахунків, зокрема п. 5.3 договору, сторони змін не вносили.

Представник позивача позовні вимоги підтримав, повідомивши про сплату відповідачем 10000 грн. 01.04.2019р. .

Представники відповідача проти позовних вимог заперечили, зазначивши , що за розрахунками відповідача сальдо на користь позивача становить 345258,44 грн.

Розглядом матеріалів справи встановлено:

30.11.2015 р. між Будинкоуправлінням №2 КЕВ м. Хмельницького (замовник) та Спеціалізованим ремонтно-будівельним підприємством "Хмельницькліфт" (підрядник) укладено договір №64 на технічне обслуговування та ремонт ліфтів і диспетчерських систем у м. Хмельницькому (далі - договір), відповідно до п. 1.1 якого замовник доручає, а підрядник приймає на себе організацію і виконання робіт по повному технічному обслуговуванню та ремонту ліфтів і диспетчерських систем на об'єктах замовника, обумовлених додатком №1, який є невід'ємною частиною цього договору.

Вартість робіт за виконання технічного обслуговування ліфтів становить 37426,77 грн. в місяць згідно Додатку № 1 до договору, з розрахунку 29,59 коп., з урахуванням ПДВ, за 1 квадратний метр загальної житлової площі (п. 2.1 договору).

Пунктом 2.2 договору передбачено, що вартість робіт може бути змінена в сторону її збільшення або зменшення у таких випадках: запровадження нових законодавчих і нормативних актів, які впливають на вартість технічного обслуговування та ремонту ліфтів, також при відповідних рішеннях органів місцевого самоврядування щодо встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та при будинкових територій. Внесення змін в обсяг і склад робіт оформляється у вигляді додатку до договору.

Згідно з пп. 3.1.1 договору підрядник зобов'язаний забезпечити безперебійну та безпечну роботу ліфтів і диспетчерських систем відповідно до Положень "Про систему технічного обслуговування і ремонту ліфтів в Україні" КД 36.1-001-2000 і "Про технічне обслуговування, ремонт і реконструкцію систем ОДС (ДСЗ)".

Пунктом 5.1 договору передбачено, що замовник щомісячно надає підряднику інформацію про фактичну оплату послуг за ліфти мешканцями будинків.

У кінці поточного місяця сторони підписують акти виконаних робіт у двох примірниках для кожної сторони з зазначенням вартості отриманих (наданих) послуг (п. 5.2 договору).

У пп. 5.2.1 договору зазначено, що замовник зобов'язаний прийняти виконані підрядником роботи, підписати акт виконаних робіт, або надати вмотивовану письмову відмову від підписання такого акту протягом доби з дня отримання від підрядника повідомлення про виконання робіт. В разі ненадання вмотивованої письмової відмови від підписання акту виконаних робіт, такий акт вважається підписаний (прийнятим) замовником.

Згідно з п. 5.3 договору оплату послуг підряднику замовник здійснює в процентному відношенні від оплати мешканцями будинків послуг (робіт) з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за мінусом оплат замовником 1,5% від суми отриманих коштів, сплачених замовнику мешканцями будинків за оплату послуг (робіт) з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, згідно договорів з банківськими установами на приймання платежів від фізичних осіб.

На підставі актів замовник самостійно оплачує виконані роботи не пізніше двадцятого числа наступного місяця (п. 5.4 договору).

Відповідно до п. 8.1 договору він діє з 01.01.2016 р. по 31.12.2018 р.

Якщо за два місяці до закінчення дії договору ні одна зі сторін не заявить про припинення його дії, то договір вважається продовженим ще на один рік, з обов'язковим підтвердженням вартості робіт згідно з додатком № 1 до договору (п. 8.2 договору).

За умовами п. 8.3 договору зміна договірних умов допускається за взаємною згодою сторін у письмовій формі.

У додатку №1 до договору сторонами визначено перелік об'єктів та щомісячної вартості робіт з 01.01.2016 р. (всього на суму 37426,77 грн.).

01.03.2017 р. сторони уклали додаткову угоду до договору від 30.11.205 р. №64, в якій дійшли взаємної згоди внести зміни до договору, виклавши п. 2.1 договору в наступній редакції: "2.1. Сума оплати робіт за виконання технічного обслуговування ліфтів і диспетчерських систем становить суму, що визначена у додатку №1 до договору і визначена на підставі рішення виконавчого комітету Хмельницької міської ради №89 від 09.02.2017 р. "Про коригування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій"; викласти додаток №1 до договору в редакції, що додається. Сторони погодили, що ця угода вважається укладеною і набирає чинності з моменту підписання сторонами та поширює свою дію на відносини, що фактично склалися між сторонами з 01.03.2017 р.

При цьому сторонами викладено в новій редакції додаток №1 до договору "Перелік об'єктів та щомісячної вартості робіт з 01.03.2017 р.", в якому зазначена загальна вартість робіт в сумі 60070,85 грн.

У матеріали справи надано лист позивача від 28.03.2016 р. №145, адресований відповідачу, в якому позивач повідомив, що зараховує платежі відповідача за роботи з технічного обслуговування ліфтів в рахунок оплати заборгованості у порядку її виникнення - першочергово в рахунок погашення грошових зобов'язань згідно з договором підряду №64 від 01.11.2013 р., а надалі - за січень 2016 р. та подальші періоди згідно з договором від 30.11.2015 р. незалежно від вказаного у платіжному дорученні періоду призначення платежу.

При цьому у матеріали справи надано копію договору підряду №64 від 01.11.2013 р. на технічне обслуговування та ремонт ліфтів і диспетчерських систем у м. Хмельницькому, укладеного між державним підприємством "Будинкоуправління №2 КЕВ м. Хмельницького" та спеціалізованим ремонтно-будівельним підприємством "Хмельницькліфт" (з додатком №1 до нього та угодою на пролонгацію від 02.12.2014 р. пролонгацію дії договору на 2015 рік строком з 01.01.2015 р. по 3.12.2015 р.).

Позивач надіслав відповідачу попередження від 08.08.2018 р. №402 з вимогою погасити заборгованість в сумі 424206,61 грн. за договором №64.

Також листом від 08.10.2018 р. №532 позивач повідомив відповідача про те, що заявляє про припинення 31.12.2018 р. договору підряду №64 на технічне обслуговування та ремонт ліфтів і диспетчерських систем у м. Хмельницькому (на підставі п. 8.2 договору).

Сторонами було складено та підписано акти виконаних робіт (наданих послуг) про те, що на підставі договору №64 виконавцем були виконані роботи (надані послуги) з технічного обслуговування ліфтів, а саме: №1/2018-64 від 31.01.2018 р. на суму 59861,00 грн., №2/2018-64 від 28.02.2018 р. на суму 59892,88 грн. №3/2018-64 від 30.03.2018 р. на суму 60070,85 грн., №4/2018-64 від 30.04.2018 р. на суму 60070,85 грн., №5/2018-64 від 31.05.2018 р. на суму 60070,85 грн. №6/2018-64 від 27.06.2018 р. на суму 60070,85 грн., №7/2018-64 від 31.07.2018 р. на суму 60070,85 грн., №8/2018-64 від 31.08.2018 р. на суму 59541,37 грн., №9/2018-64 від 28.09.2018 р. на суму 53784,50 грн., №10/2018-64 від 31.10.2018 р. на суму 57914,18 грн., №11/2018-64 від 30.11.2018 р. на суму 59850,51 грн., №12/2018-64 від 31.12.2018 р. на суму 60070,85 грн. (на загальну суму 711269,54 грн.) (акти підписані замовником із зазначенням сум послуг, з яких частину сплатили мешканці, на частину нараховані субсидія та пільги).

Позивачем у матеріали справи надано звіт по проводках за 01.01.2018 р. - 14.02.2019 р., в якому відображені оплати відповідача на користь позивача, зокрема: 15.01.2018 р. - 20000,00 грн., 26.01.2018 р. - 17000,00 грн., 09.02.2018 р. - 50000,00 грн., 06.03.2018 р. - 20000,00 грн., 15.03.2018 р. - 20051,67 грн., 29.03.2018 р. - 50000,00 грн., 04.04.2018 р. - 20000,00 грн., 11.04.2018 р. - 16666,46 грн., 02.05.2018 р. - 20000,00 грн., 15.05.2018 р. - 19673,02 грн., 07.06.2018 р. - 20000,00 грн., 12.06.2018 р. - 13315,96 грн., 16.07.2018 р. - 35000,00 грн., 27.07.2018 р. - 10000,00 грн., 09.08.2018 р. - 20000,00 грн., 15.08.2018 р. - 20000,00 грн., 11.09.2018 р. - 38438,95 грн., 19.09.2018 р. - 30000,00 грн., 25.09.2018 р. - 30000,00 грн., 03.10.2018 р. - 20000,00 грн., 08.10.2018 р. - 20000,00 грн., 26.10.2018 р. - 10000,00 грн., 01.11.2018 р. - 20000,00 грн., 05.11.2018 р. - 20000,00 грн., 13.11.2018 р. - 10000,00 грн., 03.12.2018 р. - 20000,00 грн., 10.12.2018 р. - 22000,00 грн., 03.01.2019 р. - 20000,00 грн., 14.01.2019 р. - 20000,00 грн. (всього - 652146,06 грн.).

У подальшому відповідачем сплачено за технічне обслуговування ліфтів також 10000,00 грн. відповідно до платіжного доручення від 01.03.2019 р. №4867, 14433,84 грн. відповідно до платіжного доручення від 19.03.2019 р. №4910, 9641,04 грн. відповідно до платіжного доручення від 25.03.2019 р. №4928 (всього - 34074,88 грн.).

Листом від 05.03.2019 р.№95 позивач повідомив відповідача про те, що зараховує кошти, отримані платіжним дорученням №4867 від 01.03.2019 р. в рахунок погашення заборгованості за договором №64 від 30.11.2015 р.

Листом від 06.03.2019 р. №96 позивач вимагав від відповідача сплатити заборгованість за договором №64 від 30.11.2015 р. в сумі 384929,07 грн.

У матеріали справи надано акти звірки взаєморозрахунків за період: 01.01.2018-19.09.2018 між сторонами за договором №64 від 30.11.2015 р., у якому сторони зазначили про виконання робіт на суму 479649,50 грн., та наявність заборгованості відповідача за даними позивача в сумі 375309,03 грн.; за період: 01.01.2018-03.10.2018, у якому зазначено, що за даними позивача заборгованість відповідача на 03.10.2018 р. становить 379093,53 грн., за даними відповідача - 375052,66 грн. Крім того, подано акти звіряння про стан розрахунків за період з 1 місяця 2015 р. по 11 місяць 2015 року, з 01 місяця 2016 р. по 10 місяць 2016 р.

Відповідачем надано зведені відомості розрахунку за послугу технічного обслуговування ліфтів за 2016 р. - березень 2019 р., рахунків, актів виконаних робіт, листів про взаємозаліки, підсумкових відомостей щодо сплати населенням за послугу технічного обслуговування ліфтів за січень 2016 р. - грудень 2018 р. (із зазначенням вартості технічного обслуговування ліфтів за відповідний місяць та сум, сплачених мешканцями, сум нарахованих пільг та субсидій), платіжних доручень за січень 2016 р. - грудень 2018 р., січень, березень 2019 р.

Оскільки відповідач не оплатив виконані позивачем роботи з технічного обслуговування ліфтів, позивач просить стягнути з відповідача 360854,19 грн. заборгованості (враховуючи заяви про зменшення позовних вимог).

У матеріали справи також надано платіжне доручення від 01.04.2019 р. №4958 про сплату відповідачем позивачу 10000,00 грн. за технічне обслуговування ліфтів.

Аналізуючи подані докази, оцінюючи їх у сукупності, суд до уваги бере таке.

Відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 175 Господарського кодексу України майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

З положень ст. 509 ЦК України та ст. 173 ГК України вбачається, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтями 11 Цивільного кодексу України та 174 Господарського кодексу України унормовано, що господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ст. 626 ЦК України).

Стаття 627 ЦК України закріплює свободу договору, тобто відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

З матеріалів справи слідує, що між сторонами 30.11.2015 р. укладено договір №64 на технічне обслуговування та ремонт ліфтів і диспетчерських систем у м. Хмельницькому, відповідно до якого замовник (відповідач) доручає, а підрядник (позивач) приймає на себе організацію і виконання робіт по повному технічному обслуговуванню та ремонту ліфтів і диспетчерських систем на об'єктах замовника, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконані роботи.

Статтею 837 ЦК України передбачено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

До окремих видів договорів підряду, встановлених параграфами 2-4 цієї глави, положення цього параграфа застосовуються, якщо інше не встановлено положеннями цього Кодексу про ці види договорів.

Відповідно до ст. 843 ЦК України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.

Якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором (ст. 854 ЦК України).

У п. 5.4 договору сторони погодили, що замовник на підставі актів самостійно оплачує виконані роботи не пізніше двадцятого числа наступного місяця.

У матеріали справи позивачем надані підписані сторонами акти виконаних робіт (наданих послуг) за січень - грудень 2018 р. на загальну суму 711269,54 грн.

Відповідачем протягом січня 2018 р. - січня 2019 р. здійснено оплату в сумі 652146,06 грн., що відображено у наданому позивачем звіті по проводках за 01.01.2018 р. - 14.02.2019 р., та в подальшому також сплачено 34074,88 грн., що підтверджується платіжними дорученнями за березень 2019 р.

Решту коштів за виконані роботи, зазначені в актах, відповідач не сплатив, у зв'язку з чим позивач заявив до стягнення з відповідача 360854,19 грн. заборгованості.

Судом враховується, що після відкриття провадження у справі відповідачем відповідно до платіжного доручення від 01.04.2019 р. №4958 було сплачено 10000,00 грн. заборгованості, що визнається сторонами.

Із наведеного суд доходить висновку про відсутність предмету спору в частині стягнення 10000,00 грн. заборгованості на час судового розгляду справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Таким чином, зважаючи на те, що предмет спору в частині стягнення заборгованості в сумі 10000,00 грн. існував на момент звернення до суду з позовом та припинив існування під час розгляду справи в суді, провадження у справі №924/100/19 у зазначеній частині підлягає закриттю відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України у зв'язку з відсутністю предмету спору.

Суд зауважує, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається (ч. 3 ст. 231 ГПК України).

При розгляді решти позовних вимог, а саме: в частині стягнення 350854,19 грн. судом враховується, що умовами договору передбачено, що оплату послуг підряднику замовник здійснює в процентному відношенні від оплати мешканцями будинків послуг (робіт) з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за мінусом оплат замовником 1,5% від суми отриманих коштів, сплачених замовнику мешканцями будинків за оплату послуг (робіт) з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, згідно договорів з банківськими установами на приймання платежів від фізичних осіб (п. 5.3 договору).

Приписами ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України та ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язань або їх зміна не допускається.

Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

З огляду на умови п. 5.3 договору, якими передбачено, що оплата послуг здійснюється за мінусом оплат замовником 1,5% від суми отриманих коштів, сплачених замовнику мешканцями будинків за оплату послуг (робіт) з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, згідно договорів з банківськими установами на приймання платежів від фізичних осіб, суд вважає позовні вимоги щодо стягнення 350854,19 грн. заборгованості є правомірними та обґрунтованими в сумі 340079,55 грн. Тобто з урахуванням віднімання від заборгованості, що залишилась несплаченою, вищенаведених 1,5%, в тому числі тих, які були сплачені відповідачем у 2018 р. та 2019 р. у складі платежів за виконані роботи (350854,19 - 5081,34 - 514,42 - 5178,88) згідно з поданою відповідачем відомістю розрахунків.

При цьому судом зважається на висловлену Конституційним Судом України у Рішенні від 30.03.2003 р. N3-рп/2003 правову позицію щодо дотримання справедливості, а саме: "Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Поряд з цим загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 статті 3 ЦК України). Аналогічні завдання, засади (принципи) господарського судочинства передбачені і положеннями ст. 2 ГПК України.

Доказів, які би підтверджували оплату виконаних позивачем робіт на суму 340079,55 грн. чи спростовували позовні вимоги в цій частині, суду не подано.

При цьому судом оцінюються критично посилання відповідача на його обов'язок перерахувати лише кошти, отримані від мешканців будинків, з посиланням на п. 5.3 укладеного між сторонами договору, з огляду на наявність умов договору про самостійну оплату замовником вартості виконаних робіт на підставі актів не пізніше 20 числа наступного місяця (п. 5.4 договору).

Крім того, зауважується, що отримання відповідачем коштів від мешканців будинків стосується правовідносин відповідача із мешканцями будинків. При цьому зобов'язання щодо оплати робіт за договором від 30.11.2015 р. №64 покладені саме на відповідача, відтак наявність або відсутність коштів мешканців не звільняє відповідача від обов'язку оплатити виконані роботи (надані послуги).

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу (ст. 193 ГК України).

Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України: доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищезазначені обставини справи, положення законодавства, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме: в частині стягнення заборгованості в сумі 340079,55 грн. В частині стягнення 10774,64 грн. належить відмовити. Одночасно провадження у справі в частині стягнення 10000,00 грн. заборгованості підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України у зв'язку з відсутністю предмета спору в цій частині.

Витрати зі сплати судового збору у зв'язку із частковим задоволенням позову покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог відповідно до ч. 1 ст. 129 ГПК України. При цьому в частині закриття провадження у справі витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача на підставі ч. 9 ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 74, 86, 129, 231, 233, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Спеціалізованого ремонтно-будівельного підприємства "Хмельницькліфт", м. Хмельницький до Будинкоуправління №2 квартирно - експлуатаційного відділу, м. Хмельницький про стягнення 360854,19 грн. заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з Будинкоуправління №2 квартирно - експлуатаційного відділу м. Хмельницький, м. Хмлеьницький, вул. Майборського, буд 11 (код 24293350) на користь Спеціалізованого ремонтно-будівельного підприємства "Хмельницькліфт", м. Хмельницький, вул. Будівельників, буд. 27 (код 14157320) 340079,55 грн. (триста сорок тисяч сімдесят дев'ять гривень 55 коп.) заборгованості, 5251,19 грн. (п'ять тисяч двісті пятдесят одну гривню 19 коп.) витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ.

У позові в частині стягнення 10774,64 грн. заборгованості відмовити.

Провадження у справі за позовом Спеціалізованого ремонтно-будівельного підприємства "Хмельницькліфт", м. Хмельницький до Будинкоуправління №2 квартирно - експлуатаційного відділу, м. Хмельницький в частині стягнення 10000,00 грн. заборгованості закрити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 256 ГПК України).

Апеляційна скарга подається в порядку, передбаченому ст. 257 ГПК, з урахуванням п. 17.5 Розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України.

Повне рішення складено 18.04.2019 р.

Суддя В.В. Виноградова

Роздрук. 3 прим.: 1 - до справи, 2 - спеціалізоване ремонтно-будівельне підприємство "Хмельницькліфт" (29000, м. Хмельницький, вул. Будівельників, 27), 3 - Будинкоуправління №2 квартирно-експлуатаційного відділу (29000, м. Хмельницький, вул. Майборського, 11). Всім рек з пов. про вруч.