ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" квітня 2019 р. Справа № 916/641/19

Господарський суд Одеської області у складі судді Лепехи Г.А.,

розглянувши матеріали вх.№ 658/19

за позовом: Державного підприємства "Морський торговельний порт "Чорноморськ"

до відповідача: Державної судноплавної компанії "Чорноморське морське пароплавство"

про усунення перешкод у користуванні майном

Суддя: Лепеха Г.А.

Секретар судового засідання Шпак І.А.

За участю представників:

від ДП "Морський торговельний порт "Чорноморськ" ОСОБА_1, за довіреністю;

від ДСК "Чорноморське морське пароплавство" ОСОБА_2, за довіреністю.

Суть спору: Державне підприємство "Морський торговельний порт "Чорноморськ"(позивач) звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до Державної судноплавної компанії "Чорноморське морське пароплавство"(відповідач), про усунення перешкод у користуванні майном, а саме про зобовязання Державної судноплавної компанії Чорноморське морське пароплавство вжити заходи щодо усунення перешкод у здійсненні Державним підприємством Морський торговельний порт Чорноморськ права користування та розпорядження своїм майном шляхом вивільнення брандвахти БВ 370, до якої пришвартовано судно Парутіно.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що судно Парутіно яке знаходиться на балансі відповідача заважає позивачу користуватися своїм майном а саме брандвахтою БВ 370.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 14.03.2019р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №916/641/19, ухвалено розглядати справу №916/641/19 за правилами Господарського процесуального кодексу України в порядку спрощеного позовного провадження та встановлено відповідачу строк для надання відзиву на позов.

02.04.2019р. представником відповідача у судовому засіданні заявлено клопотання про відкладення розгляду справи для надання відзиву на позовну заяву.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 02.04.2019р. відкладено розгляд справи по суті на 16.04.2018р. та запропоновано відповідачу повторно надати відзив на позов.

У судовому засіданні 16.04.2019р. представник відповідач надав пояснення по справі проти задоволення позову не заперечував та заявив клопотання про відстрочку виконання рішення суду до 15.05.2019р. Представник позивача не заперечував проти клопотання відповідача щодо відстрочки виконання судового рішення до 15.05.2019р.

Згідно ст. 14 ГПК України суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обовязком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів (стаття 74 ГПК України).

Керуючись ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, всебічно та повно зясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне:

20.02.2012р. між Державним підприємством «Іллічівський морський торговельний порт» (після перейменування Державне підприємство «Морський торговельний порт «Чорноморськ») та Державною судноплавною компанією «Чорноморське морське пароплавство» укладено договір №194-О на стоянку т/х «Парутіно».

Відповідно до п. 1.1 умов договору позивач надає місце для стоянки самохідного плашкоута «Парутіно» біля БВ 370, а Відповідач здійснює оплату за використання місця та інші послуги, що надаються Позивачем.

Згідно п. 10.1 строк дії вищезазначеного договору закінчується 31.12.2013р.

Відповідно до умов договору №194-О від 20.12.2012р. судно «Парутіно» було пришвартовано біля брандвахти «БВ 370», де здійснювалась стоянка зазначеного судна в акваторії морського порту.

Після закінчення строку дії договору листом від 23.01.2014 р. за №22/06.8-5180 Позивач вперше звернувся до Відповідача з проханням в найкоротший строк вирішити питання про вивід самохідного плашкоута «Парутіно» на інше місце стоянки та в подальшому листами №63/06.8-5556 від 26.02.2014 р. та №301/06.8-52088 від 18.07.2014р. булоповторно надіслано відповідачу звернення.

07.08.2014р. листом №813 відповідачем було надано відповідь про готовність, перешвартування судна «Парутіно», однак перешвартування здійснено не було.

В подальшому позивач неодноразово звертався до керівництва відповідача з вимогою щодо перешвартування судна «Парутіно» в інше місце стоянки, що підтверджується листами №201/09.2-123181 від 15.09.2015 р., №403/09.12-051893 від 19,07.2017 р. та листом від 24.04.2018 р. №366/06-221218, однак перешвартування так і не було здійснено.

Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України є, зокрема, договори. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 391 Цивільного Кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобовязання або одностороння , зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Розглядаючи клопотання відповідача про відстрочення виконання рішення до 15.05.2019р., суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 239 ГПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Згідно п. 7.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду від 17.10.2012 № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України", підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

З огляду на вищевикладене та з урахуванням встановлених обставин справи і визнання позову відповідачем, а також підтримання позивачем заяви про відстрочку виконання рішення, суд вважає, що вимоги позивача до відповідача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Позивачем у позові заявлено до стягнення з відповідача судові витрати, які за попереднім розрахунком складаються з судового збору у розмірі 1 921 грн., та витрат на поштові відправлення у розмірі 43 грн.

Відповідно до ч.1 ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Згідно з п.4, ч.3 ст.123 ГПК України до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати, пов'язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Між тим, на підтвердження понесення позивачем витрат на надсилання позовної заяви відповідачу позивачем надано фіскальний чек на суму 42, 20 грн.

За таких обставин, розмір понесених позивачем судових витрат на поштові відправлення становить 42,20 грн. Доказів понесення решти заявлених позивачем витрат на поштові відправлення до господарського суду не надано.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 11, 391, 509, 525, 526, 527, 610, 629 Цивільного кодексу України ст.ст. 46, 73, 74, 79, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 236, 238, 239, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Зобовязати Державну судноплавну компанію «Чорноморське морське пароплавство» (65026, м. Одеса, вул. Ланжеронівська, 1. Код ) вжити заходи щодо усунення перешкод у здійсненні Державним підприємством «Морський торговельний порт «Чорноморськ» (68001, Одеська область, м. Чорноморськ, вул. Праці 6. Код ) права користування та розпорядження своїм майном шляхом вивільнення брандвахти «БВ 370», до якої пришвартовано судно «Парутіно».

3. Стягнути з Державної судноплавної компанії «Чорноморське морське пароплавство» (65026, м. Одеса, вул. Ланжеронівська, 1. Код ) на користь Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ» (68001, Одеська область, м. Чорноморськ, вул. Праці 6. Код ) 1 921 (одна тисяча девятсот двадцять одна) грн. витрат зі сплати судового збору та витрати на поштові відправлення у розмірі 42 (сорок дві) грн. 20 коп.

3. Відстрочити виконання рішення суду до 15.05.2019 року.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Одеського апеляційного господарського суду через Господарський суд Одеської області протягом двадцяти днів з моменту складення повного рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 19 квітня 2019 р.

Наказ видати після прийняття рішенням законної сили.

Суддя Г.А. Лепеха