ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

23 квітня 2019 року Справа № 915/1051/19

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Ржепецького В.О., розглянувши матеріали справи

за позовом: Першого заступника керівника Баштанської місцевої прокуратури (провулок Пожежний, 3, м. Баштанка, Миколаївська область, 56101)

в інтересах держави до:

1. Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області (пр. Миру, 34, м. Миколаїв, 54034, )

2. Фермерського господарства «Ортус» (вул. Миру, буд. 30, с. Олександрівка, Снігурівський район, Миколаївська область, 57374, ),

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_1 (АДРЕСА_1

про: визнання незаконними та скасування наказів, визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок та повернення земельних ділянок, -

в с т а н о в и в:

18.04.2019 на адресу господарського суду надійшла позовна заява Першого заступника керівника Баштанської місцевої прокуратури (надалі - Прокурор) №(15-34) 2391 вих.19 від 04.04.2019 в інтересах держави до: Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, Фермерського господарства «Ортус», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 про:

1)визнання незаконним та скасування наказу Головного управління Держземагентства в Миколаївській області від 23.06.2015 №3104-сг, яким ОСОБА_1 надано в оренду земельну ділянку площею 28,8310 га (кадастровий номер НОМЕР_2) для ведення фермерського господарства в межах території Олександрівської сільської ради Снігурівського району;

2)визнання незаконним та скасування наказу Головного управління Держземагентства в Миколаївській області від 23.06.2015 №3102-сг, яким ОСОБА_1 надано в оренду земельну ділянку площею 2,0 га (кадастровий номер НОМЕР_3) для ведення фермерського господарства в межах території Олександрівської сільської ради Снігурівського району;

3) визнання незаконним та скасування наказу Головного управління Держземагентства в Миколаївській області від 26.05.2015 №2709-сг, яким ОСОБА_1 надано в оренду земельну ділянку площею 6,3600 га (кадастровий номер НОМЕР_4) для ведення фермерського господарства в межах території Олександрівської сільської ради Снігурівського району;

4)визнання недійсним укладеного 25.06.2015 між Головним управлінням Держземагентства в Миколаївській області та ОСОБА_1 договору про надання в оренду останньому земельної ділянки площею 28,8310 га (кадастровий номер НОМЕР_2), розташованої в межах території Олександрівської сільської ради Снігурівського району;

5)визнання недійсним укладеного 25.06.2015 між Головним управлінням Держземагентства в Миколаївській області та ОСОБА_1 договору про надання в оренду останньому земельної ділянки площею 2,0 га (кадастровий номер НОМЕР_3), розташованої в межах території Олександрівської сільської ради Снігурівського району;

6)визнання недійсним укладеного 25.06.2015 між Головним управлінням Держземагентства в Миколаївській області та ОСОБА_1 договору про надання в оренду останньому земельної ділянки площею 6,3600 га (кадастровий номер НОМЕР_4), розташованої в межах території Олександрівської сільської ради Снігурівського району;

7)повернення Фермерським господарством «Ортус» у розпорядження держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності площею 28,831 га з кадастровим номером НОМЕР_2, нормативною грошовою оцінкою 419935,95 грн., розташованої в межах території Олександрівської сільської ради Снігурівського району, право оренди на яку зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 10751572;

8)повернення Фермерським господарством «Ортус» у розпорядження держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності площею 2,0 га з кадастровим номером НОМЕР_3, нормативною грошовою оцінкою 41971,34 грн., розташованої в межах території Олександрівської сільської ради Снігурівського району, право оренди на яку зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 10755357;

9) повернення Фермерським господарством «Ортус» у розпорядження держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності площею 6,36 га з кадастровим номером НОМЕР_4, нормативною грошовою оцінкою 99766,84 грн., розташованої в межах території Олександрівської сільської ради Снігурівського району, право оренди на яку зареєстровано з Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 10754807.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.04.2019, справі присвоєно єдиний унікальний номер 915/1051/19 та визначено головуючим у справі суддю Ржепецького В.О.

Як визначено ст. 2 ГПК України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Суд та учасники судового процесу зобов'язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Судочинство в господарських судах здійснюється на засадах змагальності і диспозитивності. Це означає, зокрема, що обов'язок доказування тих чи інших обставин лежить на стороні, а суд, крім випадків, встановлених цим Кодексом, не зобов'язаний збирати докази. (ч. 3 ст. 2, ч. 3 ст. 13, ч. 1 ст. 14 ГПК України)

Сприяння своєчасному, всебічному, повному та об'єктивному встановленню всіх обставин справи, подання всіх наявних доказів в порядку та строки, встановлені законом, віднесено статтею 42 ГПК України до обов'язку учасників справи.

В той же час, згідно ч. 2 ст. 14 ГПК України, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, і відповідно до ч. 4 ст. 13 ГПК України, несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням тих чи інших процесуальних дій.

Згідно приписів ч. 3 ст. 162 ГПК України, позовна заява повинна містити:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців); відомі номери засобів зв'язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти;

3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов'язковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв'язку із розглядом справи;

10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 164 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують:

1) відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів;

2) сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

У разі необхідності до позовної заяви додається клопотання про призначення експертизи, витребування доказів тощо.

Прокурором при поданні цього позову дотримано положення наведених норм Закону.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює, зокрема, представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

У відповідності до ст.23 Закону України "Про прокуратуру" представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також, у разі відсутності такого органу. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Під час здійснення представництва інтересів громадянина або держави у суді прокурор має право в порядку, передбаченому процесуальним законом звертатися до суду з позовом.

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 08.04.1999 № 3-рп/99 наголосив, що інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств.

Із врахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Згідно з приписами частини 3, 4 статті 53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

Прокурор, звертаючись з даним позовом обгрунтовує порушення інтересів держави та підстави звернення прокурора до суду тим, що внаслідок прийняття незаконних рішень органом державної влади, наділеним повноваженням щодо розпорядження спірними земельними ділянками - Головним управлінням Держземагенства (Держгеокадастру) у Миколаївській області ОСОБА_1 на позаконкурсній основі отримано три окремі земельні ділянки сільськогосподарського призначення в оренду для ведення фермерського господарства. На даний час спірні земельні ділянки фактично використовуються фермерським господарством «Ортус», яке створене ОСОБА_1 01.03.2017. Спірні земельні ділянки відносяться до земель державної власності сільськогосподарського призначення, розпорядження якими згідно ст. 122 Земельного кодексу України здійснює центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин в області.

Прокурор вважає, що інтерес держави у спірних правовідносинах пов'язаний із захистом права власності держави на земельні ділянки. При цьому, повноваження по розпорядженню від імені держави цими земельними ділянками належить до повноважень органу державної влади, яким допущено порушення під час передачі у користування спірної земельної ділянки, внаслідок чого і відбулось порушення інтересів держави, що стало підставою для визначення прокурором його у відповідності зі ст. 45 ГПК України відповідачем.

Таким чином, прокурор вважає, що Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області не є органом, який наділений повноваженнями по зверненню до суду з цим позовом, інші суб'єкти не наділені повноваженнями по зверненню до суду з цим позовом.

Зазначене у відповідності зі ст. 53 ГПК України стало підставою для пред'явлення прокурором цього позову в інтересах держави як самостійним позивачем.

Використання земель із порушенням вимог чинного законодавства не може відповідати суспільному інтересу та порушує інтереси держави.

Таким чином, прокурором виконано формальний обов'язок, визначений ст. 53 ГПК України.

Отже, суд приймає рішення про відкриття провадження в цій справі.

При цьому, суд зауважує, що станом на момент відкриття провадження у справі, подані докази на предмет обставин, які вони підтверджують, не досліджуються.

Предметом даного позову є шість немайнових вимог про визнання незаконними та скасування наказів, визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок та три майнові вимоги про повернення земельних ділянок у розпорядження держави.

Відповідно до ч.ч. 3-5 ст. 12 ГПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Умови, за яких суд має право розглядати вимоги про стягнення грошових сум у наказному провадженні, а справи - у загальному або спрощеному позовному провадженні, визначаються цим Кодексом. Для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи предмет спору дана справа має розглядатись за правилами загального позовного провадження.

За приписами ст. 50 ГПК України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов'язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.

Якщо суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до розгляду встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права та обов'язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.

У заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі.

Про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов'язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі.

Прокурором у позовній заяві зазначено третьою особою без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_1, однак позовна заява не містить клопотання про залучення зазначеної особи до участі у справі в якості третьої особи у порядку ст. 50 ГПК України.

Відповідно до обставин, якими прокурор обґрунтовує позовні вимоги та доказів, наданих на підтвердження зазначених обставин, спірними наказами спірні земельні ділянки передано в оренду ОСОБА_1 для ведення фермерського господарства та враховуючи, що рішення в даній справі може вплинути на права та обов'язки останнього, суд вважає необхідним залучити його до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача.

Відповідно до приписів ч. ч. 1-2 ст. 120 ГПК України, суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов'язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов'язковою.

Керуючись ст. ст. 12, 50, 53, 165-168, 174, 176, 177, 181, 234, 235 ГПК України, господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі.

2. Справу розглядати за правилами загального позовного провадження.

3. Підготовче засідання у справі призначити на 21 травня 2019 року о 11:00.

Засідання відбудеться у приміщенні господарського суду за адресою: м. Миколаїв, Будинок Рад, вул. Адміральська, 22, поверх 9.

4. Залучити до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1).

5. Повідомити учасників справи про призначення підготовчого засідання.

6. Запропонувати відповідачам, в 15-денний строк від дня отримання цієї ухвали, надати суду відзиви на позов, оформлені згідно вимог ст.165 ГПК України разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення, якщо такі докази не надані позивачем, а також документи, що підтверджують надіслання (надання) відзивів і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.

7. Запропонувати позивачу (прокурору), у 5-денний строк від дня отримання відзивів на позов, надати суду відповіді на відзив, оформлені згідно вимог ст.ст. 165, 166 ГПК України.

8. Запропонувати відповідачам подати до суду заперечення на відповіді на відзиви, які мають відповідати вимогам ст. ст. 165, 167 ГПК України, протягом 5 днів з дня одержання відповіді на відзив.

9. Запропонувати третій особі подати до суду пояснення щодо відзивів, які мають відповідати вимогам ч. ч. 3-6 ст. 165 та ст. 168 ГПК України, в 5-денний строк з дня отримання відзивів.

10. Роз'яснити учасникам справи, що заяви і клопотання по справі необхідно оформлювати згідно вимог ст.170 ГПК України і надавати їх суду лише у письмовій формі та завчасно до засідань.

11. На веб-сторінці Господарського суду Миколаївської області на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за посиланням: http://mk.arbitr.gov.ua/sud5016/ учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається.

12. Ухвалу направити учасникам справи.

13. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В.О.Ржепецький