ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.04.2019 року м.Дніпро Справа № 910/3406/18

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Кузнецова В.О.,

суддів Березкіної О.В., Вечірка І.О.,

секретар судового засідання Крицька Я.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 26.12.2018 (суддя Примак С.А.) у справі

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮГСТАЛЬ", м.Запоріжжя

до боржника Державного підприємства "ДНІПРОВСЬКИЙ ЕЛЕКТРОВОЗОБУДІВНИЙ ЗАВОД", м.Дніпро

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 26.12.2018 у даній справі відкрито провадження у справі про банкрутство Державного підприємства "ДНІПРОВСЬКИЙ ЕЛЕКТРОВОЗОБУДІВНИЙ ЗАВОД"; визнано грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮГСТАЛЬ" в загальній сумі 1951737,71 грн.; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; введено процедуру розпорядження майном боржника строком на сто п'ятнадцять календарних днів до 19.04.2019; призначено розпорядника майна; встановлено розмір грошової винагороди розпоряднику майна; зобов'язано розпорядника майна вчинити певні дії.

Зазначена ухвала обґрунтована посиланням на наявність підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство.

Міністерством економічного розвитку і торгівлі України подано апеляційну скаргу, в якій заявник просить ухвалу господарського суду скасувати, а справу скерувати до господарського суду міста Києва для подальшого розгляду.

Скаржник зазначає, що судом першої інстанції порушені норми матеріального права, а саме пункт 6 статті 2 Закону України «Про відновлення платоспроможності або визнання боржника банкрутом» та частину 5 статті З0 ГПК України, щодо недотримання принципів підсудності.

Так, в матеріалах справи міститься копія спеціального дозволу № ДП1-2017-14 від 15.03.2017, що виданий боржнику Управлінням Служби безпеки України у Дніпропетровській області на провадження діяльності, пов'язаної з державною таємницею.

Крім того, господарським судом міста Києва ухвалою від 25.04.2018 у справі №910/3406/18 підтверджено встановлений Київським апеляційним господарським судом (постанова від 31.01.2018 у справі 910/3620/17) факт здійснення боржником ДП «Дніпровський електровозобудівний завод» діяльності, пов'язаної з державною таємницею, що також підтверджено спеціальним дозволом на провадження діяльності, пов'язаної з державною таємницею за № ДП1-2017-14 від 15.03.2017, виданого Управлінням СБУ у Дніпропетровській області.

Боржником не надано доказів про те, що підприємством більше не проводиться діяльність, пов'язана з державною таємницею, а режимно-секретний відділ ліквідовано.

Київським апеляційним господарським судом встановлено, що проведення судових дій у справі про банкрутство боржника потребує допуску до державної таємниці, а тому, спір підлягає розгляду господарським судом міста Києва.

Судом першої інстанції не досліджувалась наявність режимно-секретного відділу на ДП "ДНІПРОВСЬКИЙ ЕЛЕКТРОВОЗОБУДІВНИЙ ЗАВОД".

На момент винесення оскаржуваної ухвали суду першої інстанції та станом на теперішній час на ДП "ДНІПРОВСЬКИЙ ЕЛЕКТРОВОЗОБУДІВНИЙ ЗАВОД" наявний режимно-секретний орган чого не спростовано ТОВ «Югсталь».

До того, на підприємстві продовжують зберігатись документи пов'язані з державною таємницею, а керівник підприємства відповідно до Порядку зобов'язаний забезпечувати їх охорону на підприємстві, збереження та режим секретності.

Апелянт вважає, що судом першої інстанції не встановлено обставин справи, а ТОВ «Югсталь» не надано до суду належних та допустимих доказів, що свідчать про не проведення діяльності ДП "ДНІПРОВСЬКИЙ ЕЛЕКТРОВОЗОБУДІВНИЙ ЗАВОД", пов'язаної із державною таємницею, а тому при винесені судом першої інстанції ухвали про порушення провадження у справі про банкрутство не дотримано вимог статей 73, 74, 75, 76, 77, 78, 79 ГПК України

Судом порушено вимоги пункту 12 частини 1 статті 83 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та не розглянуто клопотання Мінекономрозвитку про закриття провадження у зв'язку з відсутністю предмету спору.

Так, Мінекономрозвитку було надіслано до суду клопотання про закриття провадження у справі №910/3406/18 (вихідний Мінекономрозвитку № 2431-05/53 від 05.12.2018), посилаючись на наказ Фонду державного майна України № 776 від 08.06.2018 про приватизацію ДП "ДНІПРОВСЬКИЙ ЕЛЕКТРОВОЗОБУДІВНИЙ ЗАВОД".

Проте в ухвалі від 26.12.2018 судом не зазначено про результат розгляду клопотання Мінекономрозвитку від 05.12.2018 № 2431-03/1272, а саме щодо його задоволення чи/або відмови у задоволенні.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ "Югсталь" просить залишити ухвалу господарського суду без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

ТОВ "Югсталь" зазначає, що ним подано заяву про порушення провадження у справі про банкрутство ДП «Дніпропетровський електровозобудівний завод» безпосередньо до Господарського суду м. Києва, оскільки з постанови Київського апеляційного господарського суду від 31.01.2018 у справі №904/3620/17 стало відомо, що ДП «Дніпропетровський електровозобудівний завод» має діючий спеціальний дозвіл № ДП1-2017-14 від 15.03.2017, який надано йому Управлінням СБУ України у Дніпропетровській області на провадження діяльності, пов'язаної з державною таємницею.

Господарським судом м. Києва було належним чином досліджено при прийнятті справи до свого провадження матеріали справи № 910/3406/18 та встановлено відсутність підстав для її розгляду Господарським судом м. Києва через відсутність виключної підсудності справи у відповідності до п.5 ст.30 ГПК України.

У судовому засідання 26.12.2018 клопотання про закриття провадження у справі, на яке посилається апелянт, не розглядалось з об'єктивних підстав, а саме станом на момент розгляду справи та постановления відповідної оскаржуваної ухвали дане клопотання до суду першої інстанції не надходило та було відсутнє в матеріалах справи №910/3406/18, тому Господарський суд Дніпропетровської області був позбавлений можливості дослідити дане клопотання на факт його відповідності викладеним у ньому обставинам та надати йому правову оцінку.

11.04.2019 у судове засідання з'явилися прокурор та представник боржника. Інші учасники справи не забезпечили в судове засідання явку повноважних представників, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Міністерством економічного розвитку і торгівлі подано клопотання про відкладення розгляду справи, у зв'язку з неможливістю забезпечити в судове засідання явку повноважного представника.

Частинами 11,12 ст.270 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що неявка учасників справи не перешкоджає розгляду справи, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення клопотання скаржника про відкладення розгляду справи.

При цьому, колегія суддів враховує, що ч.3 ст.273 ГПК України передбачено, що апеляційна скарга на ухвалу, постанову суду першої інстанції у справах про банкрутство (неплатоспроможність) у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", розглядається протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

У пункті 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989 зазначено, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується із обов'язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.

У разі відкладення розгляду справи за відсутності достатніх підстав, будуть порушені розумні строки тривалості судового провадження, що в свою чергу може бути порушенням права на справедливий та публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, і як наслідок - права на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі

11.04.2019 у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Заслухавши пояснення присутніх учасників справи, розглянувши апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, перевіривши відповідність оскаржуваного рішення нормам матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, враховуючи таке.

Місцевим господарським судом встановлено, що 25.07.2017 рішенням Господарського суду Дніпропетровської області по справі № 904/5620/17 було задоволено позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮГСТАЛЬ" до Державного підприємства" "Дніпропетровський електровозобудівний завод" та вирішено стягнути з ДП "Дніпропетровський електровозобудівний завод" заборгованість за договором поставки №2007/ПС/1 від 20.07.2015 у таких розмірах: 1 864 370, 92 грн. - основного боргу, 47 868, 34 грн. - інфляційних нарахувань, 19 168, 62 грн. - 3 % річних, 32 913, 79 грн. - пені та 29 329, 83 грн. - витрат по сплаті судового збору.

07.08.2017 на виконання зазначеного рішення Господарським судом Дніпропетровської області видано відповідний наказ.

20.11.2017 старшим державним виконавцем Новокодацького відділу ДВС м.Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області - Дубовицьким Н.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 55205955 з виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 07.08.2017 по справі № 904/5620/17.

Окрім того, у матеріалах справи № 910/3406/18 про банкрутство ДП "Дніпровський електровозобудівний завод" міститься копія листа № 021-33/4282 від 23.04.2018 від Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, відповідного до якого, станом на дату направлення даного листа сума не стягнутих з ДП "Дніпровський електровозобудівний завод" коштів, в межах виконавчого провадження ВП № 55205955 складала 1 984 651,50 грн.

Також представник ТОВ "Югсталь" 26.12.2018 подав до суду повідомлення Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області за № 021-33/19791 від 19.12.2018, в якому зазначено, що на даний час заборгованість боржника перед ТОВ "Югсталь" по виконачому провадженню ВП № 55205955 складає 1 984 651,50 грн.

Таким чином, сума безспірних вимог кредитора до боржника підтверджених судовим рішенням, що набрало законної сили, і постановою про відкриття виконавчого провадження, становить 1 984 651,50 грн.

Відповідно ч. 3 ст. 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" справа про банкрутство порушується господарським судом, якщо безспірні вимоги кредитора (кредиторів) до боржника сукупно становлять не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати, які не були задоволені боржником протягом трьох місяців після встановленого для їх погашення строку, якщо інше не передбачено цим Законом.

Безспірні вимоги кредиторів - грошові вимоги кредиторів, підтверджені судовим рішенням, що набрало законної сили, і постановою про відкриття виконавчого провадження, згідно з яким відповідно до законодавства здійснюється списання коштів з рахунків боржника. До складу цих вимог, у тому числі щодо сплати податків, зборів (обов'язкових платежів), не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції.

Частиною 2 статті 11 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передбачено, що кредитор повинен додати до заяви про порушення справи про банкрутство, зокрема, докази того, що сума безспірних вимог кредитора (кредиторів) сукупно становить не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати, якщо інше не передбачено цим Законом; рішення суду про задоволення вимог кредитора, що набрало законної сили; відповідну постанову органу державної виконавчої служби про відкриття виконавчого провадження з виконання вимог кредитора.

Відтак, безспірність грошових вимог кредитора у справі про банкрутство законодавець пов'язує з встановленням розміру таких вимог згідно судового рішення та доведенням ініціюючим кредитором обставин порушення виконавчого провадження органами виконавчої служби за такими грошовими вимогами та обставин здійснення виконавчого провадження упродовж трьох місяців, внаслідок чого не вдалось задовольнити вимоги ініціюючого кредитора на зазначену суму.

Статтею 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" неплатоспроможність визначено як неспроможність боржника виконати після настання встановленого строку грошові зобов'язання перед кредиторами не інакше, як через відновлення його платоспроможності.

Згідно ч.1 ст.16 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" перевірка обґрунтованості вимог заявника, а також з'ясування наявності підстав для порушення провадження у справі про банкрутство здійснюються господарським судом у підготовчому засіданні, яке проводиться в порядку, передбаченому цим Законом.

У підготовчому засіданні господарський суд розглядає подані документи, заслуховує пояснення сторін, оцінює обґрунтованість заперечень боржника, а також вирішує інші питання, пов'язані з розглядом справи. Якщо справа порушується за заявою кредитора, господарський суд перевіряє обґрунтованість його вимог, їх безспірність, вжиття заходів щодо примусового стягнення за цими вимогами в порядку виконавчого провадження.

Отже, основне завдання підготовчого засідання суду полягає в з'ясуванні: ознак неплатоспроможності боржника, наявності чи відсутності перешкод подальшому руху справи про банкрутство.

Відповідно до ч.3 ст.16 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", якщо справа порушується за заявою кредитора, господарський суд перевіряє обґрунтованість його вимог, їх безспірність, вжиття заходів щодо примусового стягнення за цими вимогами в порядку виконавчого провадження.

Крім того, господарський суд перевіряє правовий статус боржника та відсутність перешкод для порушення провадження у справі про банкрутство.

Виходячи з положень ст. 16 Закону про банкрутство, за наслідками розгляду у підготовчому засіданні заяви ініціюючого кредитора про порушення справи про банкрутство на предмет обґрунтованості його вимог, їх безспірності та вжиття заходів щодо примусового стягнення за цими вимогами в порядку виконавчого провадження, господарський суд приймає рішення (ухвалу) про порушення або відмову в порушенні провадження у справі про банкрутство. При цьому, суд відмовляє в порушенні провадження у справі про банкрутство, якщо, зокрема, заявником не доведено наявності підстав для порушення провадження у справі про банкрутство; відсутня хоча б одна з підстав, передбачених частиною 3 статті 10 цього Закону.

Згідно з ч.1 ст.74, ч.1 ст.77 та ст.ст.78,79 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Господарський суд, встановивши, що загальна сума безспірних грошових вимог становить 1 984 651,50 грн., вимоги підтверджені судовим рішенням та відповідними виконавчими документами, перевищують 300 мінімальних розмірів заробітної плати та не задоволені боржником протягом трьох місяців після встановленого для її погашення строку, дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для порушення провадження у справі про банкрутство Державного підприємства "ДНІПРОВСЬКИЙ ЕЛЕКТРОВОЗОБУДІВНИЙ ЗАВОД".

Колегія суддів відхиляє доводи апелянта про недотримання судом першої інстанції принципів підсудності, враховуючи наступне.

Відповідно до ч.1 ст.3 ГПК України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Справи про банкрутство розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цим Законом (ст.9 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом").

Згідно з п.8 ч.1 ст.20 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

Колегія суддів зазначає, що юрисдикція господарських судів це визначена законом сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції. А підсудність (територіальна юрисдикція) визначається колом справ у спорах, вирішення яких віднесено до підвідомчості певного господарського суду

За загальним правилом, справи про банкрутство розглядаються господарським судом за місцезнаходженням боржника (ч.9 ст.30 ГПК України).

У відповідності до ч.5 ст.30 ГПК України, справи у спорах, у яких відповідачем є Кабінет Міністрів України, міністерство чи інший центральний орган виконавчої влади, Національний банк України, Рахункова палата, Верховна Рада Автономної Республіки Крим або Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські ради або обласні, Київська і Севастопольська міські державні адміністрації, а також справи, матеріали яких містять державну таємницю, розглядаються місцевим господарським судом, юрисдикція якого поширюється на місто Київ.

За приписами ч.6 ст.2 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" провадження у справах про банкрутство боржників, які здійснюють діяльність, пов'язану з державною таємницею, регулюється з урахуванням особливостей, передбачених законодавством про державну таємницю.

Відповідно до вимог Закону України "Про державну таємницю", державна таємниця - вид таємної інформації, що охоплює відомості у сфері оборони, економіки, науки і техніки, зовнішніх відносин, державної безпеки та охорони правопорядку, розголошення яких може завдати шкоди національній безпеці України та які визнані у порядку, встановленому цим Законом, державною таємницею і підлягають охороні державою.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЮГСТАЛЬ" звернулося до Господарського суду м. Києва з заявою про порушення провадження у справі про банкрутство Державного підприємства "ДНІПРОВСЬКИЙ ЕЛЕКТРОВОЗОБУДІВНИЙ ЗАВОД".

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 27.04.2018, залишеною без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 05.09.2018, передано справу № 910/3406/18 за територіальною підсудністю до Господарського суду Дніпропетровської області.

Зазначеними судовими рішеннями встановлено, що матеріали справи, подані учасниками справи документи та докази, не містять реквізитів носія секретної інформації, а тому суд не має підстав вважати, що матеріали справи № 910/3406/18 містять державну таємницю.

Суд апеляційної інстанції враховує, що наявність в матеріалах справи копії спеціального дозволу № ДП1-2017-14 від 15.03.2017 Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області на провадження діяльності, пов'язаної з державною таємницею, не є підставою для розгляду справи про банкрутство Державного підприємства "ДНІПРОВСЬКИЙ ЕЛЕКТРОВОЗОБУДІВНИЙ ЗАВОД" господарським судом м.Києва.

Крім того, відповідно до листа від 25.04.2018 № 55/16-3125 Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області станом на 25.04.2018 Державне підприємство "Дніпровській електровозобудівний завод" не має спеціального дозволу на провадження діяльності, пов'язаної з державною таємницею.

Таким чином, колегія суддів, приймаючи до уваги, відсутність в матеріалах справи жодних відомостей, які становлять державну таємницю чи мають обмежений доступ з грифом "таємно", приходить до висновку про відсутність підстав для розгляду даної справи Господарським судом м.Києва.

Також, суд апеляційної інстанції враховує, що доказів неможливості розгляду цієї справи Господарським судом Дніпропетровської області матеріали справи не містять, скаржником не надано.

Щодо посилання апелянта про те, що судом першої інстанції не розглянуто клопотання Мінекономрозвитку про закриття провадження у зв'язку з відсутністю предмету спору, колегія суддів враховує таке.

Клопотання про закриття провадження у справі про банкрутство мотивовано посиланням на наказ Фонду державного майна України №776 від 08.06.2018 про приватизацію ДП "ДЕВЗ".

Правові, економічні та організаційні основи приватизації державного і комунального майна та майна регулює Закон України "Про приватизацію державного і комунального майна".

Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна". Фонд державного майна України, його регіональні відділення та представництва у районах і містах, органи приватизації в Автономній Республіці Крим становлять єдину систему державних органів приватизації.

Приписами ч.1 ст.10 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" передбачено, що порядок приватизації державного і комунального майна передбачає, зокрема, формування та затвердження переліків об'єктів, що підлягають приватизації; опублікування переліку об'єктів, що підлягають приватизації, в офіційних друкованих виданнях державних органів приватизації, на офіційному веб-сайті Фонду державного майна України, на офіційних сайтах місцевих рад та в електронній торговій системі; прийняття рішення про приватизацію.

Згідно ч. 2 ст. 11 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" перелік об'єктів великої приватизації державної власності, що підлягають приватизації, затверджується Кабінетом Міністрів України за поданням Фонду державного майна України.

Уповноважені органи управління державним майном або корпоративними правами, управління яких вони здійснюють, за результатами аналізу господарської діяльності суб'єктів господарювання подають щороку до 1 жовтня державним органам приватизації пропозиції стосовно включення об'єктів права державної власності до переліку об'єктів, що підлягають приватизації на наступний рік, разом з висновками щодо прогнозованої суми надходження коштів від приватизації запропонованих до переліків об'єктів та прогнозом соціально-економічних наслідків приватизації в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч. 5 ст. 11 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна").

Для об'єктів великої приватизації державні органи приватизації письмово повідомляють заявника, підприємство, що приватизується (балансоутримувача об'єкта), а також відповідний уповноважений орган управління в п'ятиденний строк після набрання чинності актом Кабінету Міністрів України щодо затвердження переліку об'єктів великої приватизації, що підлягають приватизації (ч.8 ст.11 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна").

Згідно ч.ч.1, 6 ст.12 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна", рішення про приватизацію об'єкта, який включено до переліку об'єктів державної власності, що підлягають приватизації, приймається державними органами приватизації шляхом видання наказу, але не пізніше 30 днів з дня включення до переліку об'єктів, що підлягають приватизації, за винятком випадку, передбаченого частиною другою цієї статті.

Органи приватизації припиняють приватизацію об'єкта приватизації у таких випадках: включення об'єкта приватизації до переліку об'єктів права державної власності, що не підлягають приватизації; виключення об'єкта великої приватизації з переліку об'єктів, що підлягають приватизації; ухвалення місцевою радою рішення про скасування попереднього рішення про приватизацію відповідного об'єкта комунальної власності.

У місячний строк з дня прийняття рішення про припинення приватизації об'єкта приватизації державні органи приватизації повертають функції з управління пакетами акцій (частками), функції з управління майном державних підприємств уповноваженим органам управління.

Припинення приватизації - рішення органу приватизації про припинення вчинення будь-яких дій, спрямованих на приватизацію (продаж) об'єкта приватизації (п.23 ч.1 ст.1 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна").

Згідно ч.9 ст.11 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" відмова державними органами приватизації у включенні до переліку об'єктів, що підлягають приватизації, можлива у разі, зокрема, невключення Кабінетом Міністрів України за поданням Фонду державного майна України до переліку об'єктів великої приватизації, що підлягають приватизації.

Частиною 3 статті 49 Закону України "Про Кабінет Міністрів України" встановлено, що акти Кабінету Міністрів України з організаційно-розпорядчих та інших поточних питань видаються у формі розпоряджень Кабінету Міністрів України.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 28.11.2018 № 912-р "Про внесення змін до розпорядженням Кабінету Міністрів України від 10.05.2018 № 358" внесено зміни у додаток до розпорядження Кабінету Міністрів України від 10.05.2018 № 358 "Про затвердження переліку об'єктів великої приватизації державної власності, що підлягають приватизації у 2018 році", виключивши таку позицію: "32495626" Державне підприємство "Дніпровський електровозобудівний завод".

Таким чином, станом на день прийняття оскаржуваної ухвали, приватизація ДП "ДЕВЗ" була припинена.

Пунктом 12 частини 1 статті 83 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» встановлено, що господарський суд закриває провадження у справі про банкрутство в інших випадках, передбачених законом.

У даному випадку провадження у справі про банкрутство Державного підприємства "ДНІПРОВСЬКИЙ ЕЛЕКТРОВОЗОБУДІВНИЙ ЗАВОД" не було відкрито, а тому у місцевого господарського суду були відсутні підстави для закриття провадження у цій справі.

Колегія суддів вважає, що посилання апелянта на те, що судом першої інстанції не було розглянуто клопотання про закриття провадження у даній справі не може бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

13.03.2019 до суду апеляційної інстанції надійшло клопотання про зупинення провадження у справі до набрання рішенням у справі № 904/5620/17 законної сили.

Зазначене клопотання обґрунтовано посиланням на те, що підставою для звернення ТОВ "Югсталь" із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство ДП "ДНІПРОВСЬКИЙ ЕЛЕКТРОВОЗОБУДІВНИЙ ЗАВОД" є рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 25.07.2017 у справі № 904/5620/17, яким було задоволено позовні вимоги ТОВ "Югсталь" до ТОВ "ДЕВЗ" про стягнення 1 955 321,67 грн.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове й повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу, і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

Згідно ч. 6 ст.12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Отже, положення статей 227, 228 ГПК України у справі про банкрутство підлягають застосуванню з урахуванням особливостей процедури банкрутства.

Враховуючи положення Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», які встановлюють особливості проведення процедури розпорядження майном боржника, а також те, що приписи статей 22, 23, 25 зазначеного Закону не передбачають можливості зупинення перебігу строків у процедурі розпорядження майном боржника, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для зупинення провадження у даній справі про банкрутство.

21.03.2019 скаржником подано клопотання про закриття провадження у справі, яке мотивовано посиланням на те, що станом згідно з Наказом Фонду державного майна України №4 від 03.01.2019 прийнято рішення про приватизацію ДП "ДЕВЗ".

Відповідно до п.4 ч1 ст.275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.

Отже, суд апеляційний інстанції наділений повноваженнями закрити провадження у справі лише у разі скасування судового рішення повністю або частково.

Приймаючи до уваги, що Наказ Фонду державного майна України №4 від 03.01.2019 про прийняття рішення про приватизацію ДП "ДЕВЗ" винесено після прийняття оскаржуваної ухвали, враховуючи відсутність підстав для скасування цієї ухвали, колегія суддів залишає клопотання апелянта про закриття провадження у даній справі без задоволення.

При цьому, суд апеляційної інстанції звертає увагу скаржника про можливість подання клопотання про закриття провадження у справі безпосередньо до місцевого господарського суду.

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених в оскаржуваній ухвалі, яка ухвалена з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому відсутні підстави для її скасування.

У зв'язку з відмовою у задоволенні апеляційної скарги та залишенні без змін ухвали суду першої інстанції, витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст.269,275,276,281-283 ГПК України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні апеляційної скарги Міністерства економічного розвитку і торгівлі України відмовити.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 26.12.2018 у справі №910/3406/18 залишити без змін.

Судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Постанова складена у повному обсязі 17.04.2019.

Головуючий суддя В.О.Кузнецов

Судді О.В.Березкіна

І.О.Вечірко