ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

"16" квітня 2019 р.Справа № 5023/5722/11

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Міньковського С.В.

при секретарі судового засідання Черновій В.О.

за участю :

ліквідатор: не з'явився

представника ОСОБА_1 : Кандиба Т.О., адвокат, ордер №000058 від 19.12.17 року

розглянувши заяву ОСОБА_1 про заміну сторони правонаступником

по справі за заявою ФОП Співака Владислава В'ячеславовича, м. Харків

до ФОП Співака Владислава В'ячеславовича, м. Харків

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Харківської області від 13.07.2011 р. порушено провадження у справі про банкрутство ФОП Співака В.В. в порядку ст. ст. 47-49 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції Закону України № 2343-ХІІ, до внесення змін Законом України № 4212-VІ від 22.12.2011 р.).

Постановою господарського суду Харківської області від 22.11.2011 р. ФОП Співака В.В. визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатора.

Ухвалою суду від 07.04.2016 р. ліквідатором ФОП Співака В.В. призначено арбітражного керуючого Ткаченка О.А.

17.08.2017 р. до суду від ОСОБА_1 надійшла заява про заміну сторони правонаступником, в якій заявник просив суд: замінити кредитора ФОП Співака В.В. - ТОВ "ФК "Форінт" на фізичну особу ОСОБА_1

Ухвалою господарського суду Харківської області від 16.11.2017 р. (суддя Яризько В.О.), залишеною без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 11.01.2018 р., у задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну сторони правонаступником відмовлено.

Постановою Верхового Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 09.09.2018 р. постанову Харківського апеляційного господарського суду від 11.01.2018 р. та ухвалу господарського суду Харківської області від 16.11.2017 р. скасовано, справу у скасованій частині направлено на новий розгляд до господарського суду Харківської області.

Після повернення справи до господарського суду Харківської області у зв'язку із заявленим самовідводом судді Яризька В.О. на підставі розпорядження в.о. керівника апарату суду № 753/2018 від 21.11.2018 р. був здійснений повторний автоматизований розподіл заяви по справі № 5023/5722/11.

Повторним автоматизованим розподілом судової справи між суддями заява за вх. № 26625 по справі № 5023/5722/11 призначена для розгляду судді Швидкіну А.О.

Ухвалою суду від 26.11.18 р. (суддя Швидкін А.О.) заяву про заміну сторони було призначено до розгляду в судовому засіданні на 13.02.2019 р. (з урахуванням ухвали про виправлення описки).

Розпорядженням в.о. керівника апарату суду, в зв'язку зі звільненням судді Швидкіна А.О., було призначено повторний авторозподіл заяви по справі №5023/5722/11.

Автоматизованим розподілом судової справи між суддями заява за вх. № 26625 по справі №5023/5722/11 призначена для розгляду судді Міньковському С.В.

В судовому засіданні 13.02.2019 р. судом постановлено протокольну ухвалу про відкладення розгляду заяви ОСОБА_1 на 05.03.2019 р.

Ухвалою суду від 05.03.2019 р. відкладено розгляд заяви фізичної особи ОСОБА_1 про заміну сторони у справі на "28" березня 2019р.; зобов'язано ТОВ ФК "Форінт" та ОСОБА_1 надати суду в строк до 22 березня 2019 р. належним чином засвідчену копію договору факторингу від 08.12.2016 р., укладеного між ПАТ "Вектор Банк" та ТОВ "ФК "Форінт".

На виконання вимог ухвали суду від 05.03.2019 р., до суду від ОСОБА_1 надійшла належним чином завірена копія договору факторингу від 08.12.2016 р., укладеного між ПАТ "Вектор Банк" та ТОВ" "ФК "Форінт".

В судовому засіданні 28.03.2019 р. судом постановлено протокольну ухвалу про відкладення розгляду заяви ОСОБА_1 на 16.04.2019 р.

Присутній в судовому засіданні представник ОСОБА_1 надав пояснення щодо поданої заяви та зазначив, що між ТОВ "ФК "Форінт" та фізичною особою ОСОБА_5 було укладено саме договір відступлення права вимоги, а не договір факторингу, тому просить суд задовольнити подану заяву та здійснити заміну кредитора фізичної особи-підприємця Співак Владислава В'ячеславовича - ТОВ "Фінансова компанія "Форінт" на його правонаступника - фізичну особу ОСОБА_1.

Ліквідатор в судове засідання 16.04.2019 р. не з'явився, про причину неявки суду не повідомив, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення наявне в матеріалах справи, проте в судовому засіданні 05.03.2018 р. виклав свою правову позицію щодо заяви ОСОБА_1 та просив суд задовольнити заяву про заміну кредитора у справі.

Інші учасники у справі про банкрутство в судове засідання не з'явились, про причину неявки суду не повідомили.

Згідно з п.3.9.2. Постанови ВГСУ від 26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарсько процесуального кодексу України судами першої інстанції" визначено, що у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них, справа може бути розглянута без їх участи, якщо ухвалу, в якій зазначено час та місце такого засідання, надіслана сторонам у відповідному порядку.

Згідно ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Судом встановлено, що всіх учасників справи повідомлено про дату, час та місце розгляду справи належним чином.

Розглянувши матеріали справи, заяву ОСОБА_1 про заміну сторони правонаступником, заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

Як свідчать матеріали справи, ПАТ "Райффайзен банк Аваль" в особі Харківської обласної дирекції звернулось до господарського суду Харківської області та ліквідатора боржника з заявою про визнання кредиторських вимог на загальну суму 755305,52 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 06.01.2012р. складало 6034740,05 грн. та задоволення їх за рахунок реалізації заставного майна. За результатом розгляду заяви, ліквідатором до реєстру вимог кредиторів окремо внесені вимоги кредиторів, забезпечених заставою, а саме: ПАТ "Райффайзен банк Аваль" у розмірі 6034740,05 грн., з яких основний борг 5790292,51 грн. та неустойка у розмірі 244447,53 грн. (т. 3, а.с. 117-118).

В підтвердження своїх кредиторських вимог ПАТ "Райффайзен банк Аваль" посилається на укладені з боржником ФОП Співак В.В. кредитні договори (генеральна кредитна угода № 07-01-56-08 від 13.03.2008р., кредитний договір № 010-2/07-01-0228-08 від 13.03.2008р. з додатками до вказаного договору; кредитний договір № 010-2/07-01-0754-08 від 26.09.2008р. з додатками) та договори іпотеки (договір іпотеки № 07-01-56/1-08 від 13.03.2008р. з додатковим договором, договір іпотеки № 014/07-01-0754/1-08 від 26.09.2008р.).

Отже, ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" є кредитором банкрута, вимоги якого виникли на підставі Генеральної кредитної угоди № 07-01-56-08 від 13.03.2008р. та кредитного договору № 010-2/07-01-0228-08 від 13.03.2008р. При цьому, вимоги ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" забезпечені іпотекою нерухомого майна банкрута, зокрема, за договором № 07-01-56/1-08 від 13.03.2008р., посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Карафетовою К.В. та зареєстрованого в реєстрі за номером 2150.

08.12.2016 між АТ "Райффайзен Банк Аваль" та ПАТ "Вектор Банк" укладено договір факторингу, відповідно до умов якого ПАТ "Вектор Банк" зобов'язалось передати АТ "Райффайзен Банк Аваль" загальну суму фінансування, а АТ "Райффайзен Банк Аваль" відступити ПАТ "Вектор Банк" право вимоги до боржників (портфельне відступлення прав вимоги) за кредитними договорами згідно з реєстром відступлених прав (пункти 2.1, 2.2 договору). Права вимоги були відступлені, як за основними зобов'язаннями, так і за забезпечувальними.

08.12.2016 між АТ "Райффайзен Банк Аваль" (цедент) та ПАТ "Вектор Банк" (цесіонарій) укладений договір відступлення прав за іпотечними договорами, згідно з пунктом 1.1 якого у зв'язку з укладенням між цедентом та цесіонарієм договору факторингу (портфельне відступлення прав вимоги) від 08.12.2016, цедент передає, а цесіонарій приймає права за іпотечними договорами, що зазначені у додатку № 1 до цього договору (далі - договори іпотеки).

Відповідно до додатку №1 до договору про відступлення прав за іпотечними договорами від 08.12.2016 "Реєстр іпотечних договорів, права вимоги за якими передаються цедентом цесіонарію" передано право вимоги і за іпотечним договором №07-01-56/1-08 від 13.03.2008, який укладений зі Співаком В.В.

08.12.2016 між ПАТ "Вектор Банк" та ТОВ "ФК "Форінт" укладено договір факторингу, відповідно до умов якого (пункти 2.1, 2.2 договору) ТОВ "ФК "Форінт" зобов'язалось передати ПАТ "Вектор Банк" загальну суму фінансування, а ПАТ "Вектор Банк" - відступити ТОВ "ФК "Форінт" права вимоги до боржників (портфельне відступлення прав вимоги) за кредитними договорами згідно з реєстром відступлених прав. Права вимоги були відступлені, як за основними зобов'язаннями, так і за забезпечувальними.

Згідно з реєстром відступлених прав за договором факторингу від 08.12.2016, який є невід'ємною частиною договору, ТОВ "ФК "Форінт" відступлено заборгованість Співака Владислава В'ячеславовича за Генеральною кредитною угодою №07-01-56-08 від 13.03.2008 та кредитним договором №010-2/07-01-0228-08 від 13.03.2008.

08.12.2016 між ПАТ "Вектор Банк" (цедент) та ТОВ "Фінансова компанія "Форінт" (цесіонарій) укладений договір відступлення прав за іпотечними договорами, згідно з пунктом 1.1 якого у зв'язку з укладенням між цедентом та цесіонарієм договору факторингу (портфельне відступлення прав вимоги) від 08.12.2016, цедент передає, а цесіонарій приймає права за іпотечними договорами, що зазначені у додатку №1 до цього договору (далі - договори іпотеки).

Відповідно до додатку №1 до договору про відступлення прав за іпотечними договорами від 08.12.2016 "Реєстр іпотечних договорів, права вимоги за якими передаються цедентом цесіонарію" передано право вимоги і за іпотечним договором №07-01-56/1-08 від 13.03.2008, що був укладений зі Співаком В.В.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 12.04.2017 здійснено заміну кредитора у справі, а саме: Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" замінено на правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Форінт" (01133, м. Київ, бул. Лесі Українки, буд.34, офіс 212, код 40658146).

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 13.06.2017 р. апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Співака Владислава В'ячеславовича залишено без задоволення; ухвалу господарського суду Харківської області від 12.07.2017 у справі №5023/5722/11 залишено без змін.

29.06.2017 ТОВ "ФК "Форінт" уклало з ОСОБА_1 договір відступлення права вимоги, згідно з пунктом 1.1 якого у порядку та на умовах, визначених цим договором, первісний кредитор (ТОВ "ФК "Форінт") відступає новому кредитору (ОСОБА_1.) право вимоги за кредитним договором та договорами забезпечення (том № 11 арк. спр. 39-40).

Згідно з визначенням термінів (понять), що вжиті у даному договорі, під правом вимоги розуміється всі наявні грошові/негрошові права вимоги первісного кредитора до боржника, поручителя, станом на дату відступлення права вимоги, що включає в себе право вимагати виконання грошового зобов'язання по сплаті основної суми заборгованості по кредиту, відсотків, штрафних санкцій (за наявності) тощо.

Під поняттям "кредитний договір" розуміється: генеральна кредитна угода за №07-01-56-08 від 13.03.2008, кредитний договір за №110-2/07-01-0228-08 від 13.03.2008, які укладені між АТ "Райффайзен Банк Аваль" і боржником (ФОП Співак В.В.), а також, додаткові угоди до них.

Згідно з визначенням термінів (понять), що вжиті у даному договорі, під договорами забезпечення розуміються договори, укладені з метою забезпечення виконання зобов'язань боржника (ФОП Співак В.В.) за кредитним договором, а саме: договір іпотеки №07-01-56/1-08 від 13.03.2008, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Карафетовою К.В. та зареєстрований у реєстрі за номером 1989, згідно з яким в іпотеку АТ "Райффайзен Банк Аваль" передано нежитлові приміщення АДРЕСА_1; договір поруки №07-01-56/2-08 від 13.03.2008, який укладений між АТ "Райффайзен Банк Аваль" та Приватним підприємством "БОСТ - ПЛЮС"; договір поруки №07-01-56/3-08 від 13.03.2008, який укладений між АТ "Райффайзен Банк Аваль" та ОСОБА_9, що укладені в забезпечення виконання зобов'язань за Генеральною кредитною угодою за №07-01-56-08 від 13.03.2008, кредитним договором за №010-2/07-01-0228-08 від 13.03.2008.

Відповідно до пункту 1.3 договору відступлення права вимоги під "правом вимоги" розуміється право грошової вимоги на отримання всіх грошових коштів (заборгованості) від боржника Співака Владислава В'ячеславовича за кредитними договорами, яка існує на дату укладення цього договору та складає суму 874929 доларів США 32 цента. Одночасно з відступленням прав вимоги до нового кредитора переходять усі права первісного кредитора за усіма судовими рішеннями та виконавчими провадженнями, які існують на дату підписання цього договору, щодо стягнення з боржника коштів за генеральною кредитною угодою за №07-01-56-08 від 13.03.2008, кредитним договором за №110-2/07-01-0228-08 від 13.03.2008. Також, під правом вимоги розуміється право грошової вимоги на отримання усіх грошових коштів (заборгованості) від боржника можливих сум штрафних санкцій, неустойки, збитків тощо, що належать до плати за користування кредитними коштами, що передбачено кредитними договорами та чинним законодавством України.

Згідно з пунктом 2.1 договору відступлення права вимоги новий кредитор зобов'язаний перерахувати первісному кредитору суму за відступлення права вимоги у розмірі 130650,00 грн. у день підписання договору.

На виконання умов пункту 2.1 договору відступлення права вимоги ОСОБА_1 перераховано на рахунок ТОВ "ФК "Форінт" 130650,00 грн., що підтверджується копією квитанції від 29.06.2017, яка міститься у матеріалах справи (а.с.45, том 11).

Крім того, 29.06.2017 між ТОВ "Фінансова компанія "Форінт" (цедент) та ОСОБА_1 (цесіонарій) укладений договір відступлення прав за договором іпотеки, згідно з пунктом 1.1 якого у зв'язку з укладенням між цедентом та цесіонарієм договору відступлення права вимоги від 29.06.2017, цедент передає, а цесіонарій приймає права за договором іпотеки №07-01-56/1-08 від 13.03.2008.

Згідно вищезазначеного договору іпотеки Співаком В.В. в іпотеку АТ "Райффайзен банк Аваль" було передано нерухоме майно, а саме нежитлові приміщення АДРЕСА_1.

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, ГПК України, іншими законодавчими актами України ( в редакції до 19.01.2013 року).

Згідно з ч. 1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх умов договору (ч.1ст.638 ЦК України).

Частина третя статті 6 ЦК України визначає, що сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд, проте не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Глава 47 ЦК України регулює загальні положення про зобов'язання, зокрема положення щодо порядку та підстави заміни сторін у зобов'язанні.

Загальні підстави та порядок заміни кредитора у зобов'язанні визначені ст. 512 ЦК України, в силу якої кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.514 ЦК України).

Відступлення права вимоги (цесія) за суттю означає договірну передачу зобов'язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Договір відступлення права вимоги може бути як безоплатним, так і оплатним.

У останньому випадку на відносини цесії розповсюджуються положення про договір купівлі-продажу, оскільки ст.656 ЦК України передбачено, що предметом договору купівлі-продажу може бути право вимоги, якщо вимога не має особистого характеру. До договору купівлі-продажу права вимоги застосовуються положення про відступлення права вимоги, якщо інше не встановлено договором або законом.

Норми цивільного права не встановлюють суб'єктних обмежень як щодо договору купівлі-продажу права вимоги, так і до договору відступлення права вимоги, адже ці договори за своєю правовою суттю є цивільно-правовими зобов'язаннями сторін та не мають відношення до спеціальних галузей права, тож регулюються цивільним законодавством.

Разом з тим, суд зазначає, що відносини факторингу регулюються нормами глави 73 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

За змістом статті 1079 ЦК України сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб'єктом підприємницької діяльності.

Водночас щодо суб'єктного складу таких правовідносин у частині третій статті 1079 ЦК України зазначено, що фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.

За змістом пункту 11 частини першої статті 4 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" факторинг є фінансовою послугою. Фінансова послуга - це операції з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів (пункт 5 частини першої статті 1 вказаного Закону).

Разом з тим, законодавець визначив факторинг, як кредитну операцію, про що зазначено у ст. 49 Закону України "Про банки та банківську діяльність".

Виходячи із системного аналізу зазначених норм матеріального законодавства договір факторингу, як договір фінансової послуги, спрямований на фінансування однією стороною іншої сторони шляхом передачі в її розпорядження певної суми грошових коштів. Зазначена послуга за договором факторингу надається фактором клієнту за плату, розмір якої визначається договором.

Відмежування вказаного договору від інших подібних договорів, визначає необхідність застосування спеціальних вимог законодавства, в тому числі відносно осіб, які можуть виступати фактором.

Зобов'язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов'язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Сам же договір факторингу у нормі статті 1077 ЦК України визначений як фінансування під відступлення права грошової вимоги та вже передбачає, що відступлення права вимоги є наслідком та лише складовою частиною цієї господарської операції, що полягає в забезпеченні виконання зобов'язання під фінансування.

Однією із відмінних ознак факторингу від інших правочинів, які передбачають відступлення право вимоги, є передача грошових коштів у розпорядження за плату, тобто взамін права вимоги, клієнт отримує послугу, що полягає в передачі грошових коштів у розпорядження на певний час, з обов'язком повернення цих коштів та оплати часу користування ними.

Договір факторингу та купівлі-продажу права грошової вимоги мають відмінності і у строках дії таких договорів. Договір купівлі-продажу права грошової вимоги припиняє свою дію після того, як первісний кредитор передав новому кредитору право вимоги до боржника, а новий кредитор оплатив її вартість. Договір факторингу діє і після того як фактор оплатив клієнту вартість грошової вимоги, а клієнт передав фактору право грошової вимоги до третіх осіб, до моменту коли боржник (або клієнт, в разі якщо це передбачено договором факторингу) виплатить факторові кошти за первісним договором.

Між договором про відступлення права вимоги та договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) є лише одна спільна риса - вони базуються на заміні кредитора у зобов'язанні (відступленні права вимоги).

Виходячи з того, що правова природа договору визначається з огляду на його зміст, суд при його правовій оцінці повинен дослідити його умови, права та обов'язки сторін для визначення спрямованості як їх дій, так і настання певних правових наслідків.

Вказаного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 30.01.2018 року по справі №910/7038/17.

Зміст даного правочину свідчить про те, що він є оплатним договором про відступлення права вимоги, а відтак за своєю суттю не є договором факторингу, оскільки він не передбачає надання фінансових послуг банками. В Договорі відступлення права вимоги відсутні посилання на факторинг, натомість визначення термінів та суть вказаного договору свідчить про те, що між сторонами було укладено оплатний договір відступлення прав вимоги (цесія).

Крім того, п. 6.1 Договору відступлення права вимоги від 29.06.2017 р., встановлено, що відступлення "Права вимоги" від "Первісного кредитора" до "Нового кредитора" не є фінансовою послугою, в тому числі факторингом, в розумінні Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг", інших нормативно-правових актів, чинних на території України.

Таким чином, при розгляді даної заяви суд прийшов до висновку, що договір укладений між ТОВ "Фінансова Компанія "Форінт" та ОСОБА_1 від 29.06.2017 року є оплатним договором відступлення права вимоги, а не договором факторингу, оскільки за укладеним договором жодна із сторін не передає грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату взамін права вимоги та жодна із сторін не отримує послугу, що полягає в передачі грошових коштів у розпорядження на певний час, з обов'язком поверненням цих коштів та оплати часу користування ними.

Статтею 52 ГПК України передбачено, зокрема, що у разі заміни кредитора чи боржника в зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до ст. ст. 512-514 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом і порядок укладання договору встановлений ст.ст.512-517 Цивільного кодексу України.

Отже, ОСОБА_1 є правонаступником ТОВ "Фінансова Компанія "Форінт" щодо набуття права вимоги за генеральною кредитною угодою за №07-01-56-08 від 13.03.2008, кредитним договором за №110-2/07-01-0228-08 від 13.03.2008 та договором іпотеки № 07-01-56/1-08 від 13.03.2008р, що були укладені АТ "Райффазен Банк Аваль" зі Співаком В.В.

Таким чином, ОСОБА_1 є правонаступником прав та обов'язків ТОВ "Фінансова Компанія "Форінт" за вказаними договорами.

Враховуючи висновки, викладені в Постанові Верховного суду від 09.08.2018 р. у даній справі щодо визнання недійсним договору про відступлення права вимоги від 29.06.2017 року, господарський суд зазначає наступне.

Статтею 215 ЦК України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно роз'яснень, викладених у п. 5 постанови Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними", відповідно до статей 215 та 216 ЦК України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину.

Суд зазначає, що сторони договору відступлення права вимоги від 29.06.2017 р. не оспорювали недійсність правочину та не встановлено порушень законних інтересів інших заінтересованих осіб даним договором.

Для правильного вирішення заміни кредитора у справі про банкрутство його правонаступником слід встановити чи були визнані кредиторські вимоги правопопередника та в якому розмірі, а також обсяг переданих правонаступнику прав вимоги до банкрута. При цьому, оцінюючи обсяг переданих прав, суд враховує загальновизнаний принцип приватного права "nemo plus iuris ad alium transferre potest, quam ipse haberet", який означає, що ніхто не може передати більше прав, ніж має сам (Постанова Верховного суду від 04.12.2018 року № 31/160(29/170(6/77-5/100)

З матеріалів заяви вбачається, що згідно з актом від 29.06.2017 приймання-передачі права вимоги до договору про відступлення права вимоги №б/н від 29.06.2017 первісний кредитор передав ОСОБА_1, а остання прийняла право грошової вимоги на отримання всіх грошових коштів (заборгованості) від боржника ФОП Співак В.В. за кредитними договорами в сумі 874929 доларів США 32 центів:

- сума основної заборгованості : 437926,75 доларів США, 75 центів;

- розрахункова сума процентів за розрахунком суми заборгованості за користування кредитними коштами у розмірі 437002,57 доларів США.

До Нового кредитора (ОСОБА_1.) перейшли усі права Первісного кредитора за усіма судовими рішеннями та виконавчими провадженнями, які існують на дату підписання цього договору, щодо стягнення з боржника коштів за генеральною кредитною угодою за №07-01-56-08 від 13.03.2008, кредитним договором за №110-2/07-01-0228-08 від 13.03.2008. Також перейшло право грошової вимоги на отримання усіх грошових коштів (заборгованості) від боржника можливих сум штрафних санкцій, неустойки, збитків тощо, що належать до плати за користування кредитними коштами, що передбачено кредитними договорами та чинним законодавством України.

Разом з тим, загальна сума вимог первісного кредитора ПАТ "Райффайзен Банк Аваль", що була визнана ліквідатором та окремо внесена до реєстру вимог кредиторів, як забезпечена заставою майна банкрута становить 6034740,05 грн.

З огляду на те, що забезпечені заставою вимоги ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" у розмірі 6034740,05 грн. були окремо внесено до реєстру вимог кредиторів ФОП Співака В.В. та приймаючи до уваги, що ТОВ "Фінансова Компанія "Форінт" було відступлено ОСОБА_1 право вимоги до боржника за генеральною кредитною угодою за №07-01-56-08 від 13.03.2008, кредитним договором за №110-2/07-01-0228-08 від 13.03.2008 та договором іпотеки № 07-01-56/1-08 від 13.03.2008р., суд вважає що ОСОБА_1 набуває статусу кредитора у даній справі в частині суми, на яку отримала право вимоги, а саме на суму 6034740,05 грн., з яких основний борг 5790292,51 грн. та неустойка у розмірі 244447,53 грн. та які забезпечені іпотекою нерухомого майна (нежитлові приміщення АДРЕСА_1.) за іпотечним договором №07-01-56/1-08 від 13.03.2008р., укладеним між АТ "Райффайзен Банк Аваль" та Співаком В.В.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.5, ст.ст. 47-49 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції до 19.01.2013 р.), ст.ст. 6, 512-514, 626 ЦК України, ст.ст. 52, 233-234 ГПК України, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву ОСОБА_1 про заміну сторони правонаступником (вх. № 26625 від 17.08.2017р.) задовольнити.

2. Здійснити заміну кредитора фізичної особи-підприємця Співак Владислава В'ячеславовича - ТОВ "Фінансова компанія "Форінт" (код 40658146) на його правонаступника - фізичну особу ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_1) на загальну суму 6034740,05 грн., з яких основний борг 5790292,51 грн. та неустойка у розмірі 244447,53 грн. та які забезпечені іпотекою нерухомого майна, а саме нежитловими приміщеннями АДРЕСА_1 за іпотечним договором №07-01-56/1-08 від 13.03.2008р., укладеним між АТ "Райффайзен Банк Аваль" та Співаком В.В.

3. Зобов'язати ліквідатора врахувати відповідну заміну кредитора згідно з положеннями Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

4. Ухвалу направити ліквідатору, заявнику, банкруту, ТОВ "ФК "Форінт", кредиторам.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Ухвалу підписано 19.04.2019 року.

Суддя Міньковський С.В.