УХВАЛА

м. Київ

24.04.2019Справа № 910/10126/16

Господарський суд міста Києва у складі судді Пукшин Л. Г., за участю секретаря судового засідання Бугаєнко Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу Комунального підприємства по ремонту і утриманню мостів і шляхів м. Києва "Київавтошляхміст" (01013, м. Київ, Печерський р-н., Набережно-Печерська Дорога, 2)

на рішення, дії та бездіяльність державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві (02094, Київ, вул. Краківська, 20)

у справі за позовом Комунального підприємства по ремонту і утриманню мостів і шляхів м. Києва "Київавтошляхміст"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Телесистеми України"

про усунення перешкод у користуванні майном

за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Телесистеми України"

до 1) Комунального підприємства по ремонту і утриманню мостів і шляхів м. Києва "Київавтошляхміст"

2) Київської міської ради

про встановлення сервітуту

За участю представників сторін:

від скаржника: Гуцул В.О.

від боржника: Єлєнін С.М.

від виконавчої служби: не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.08.2016 року у справі №910/10126/16, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 05.12.2016 року, первісні позовні вимоги задоволено повністю; зобов'язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Телесистеми України" (02094, м. Київ, Червоногвардійська, 27-а; ) усунути перешкоди у здійснені Комунальним підприємством по ремонту і утриманню мостів і шляхів м. Києва "Київавтошляхміст" (01013, м. Київ, Печерський р-н., Набережно-Печерська Дорога, будинок ; ) права користування та розпоряджання мережевими (кабельними) каналами штучних споруд, які закріплені за ним на праві господарського відання; Зобов'язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Телесистеми України" (02094, м. Київ, Червоногвардійська, 27-а; ) демонтувати свої кабелі, які розміщені в мережевих (кабельних) каналах штучних споруд, а саме:

- 1 (один) кабель загальною довжиною 1033,7 м.п. прокладений на мосту Метро через р. Дніпро і мосту через Русанівську протоку;

- 2 (два) кабелі загальною довжиною 3189,4 м.п. прокладені на Московському мосту через р. Дніпро та р. Десенка;

- 1 (один) кабель загальною довжиною 1256,0 м.п. прокладений на Південному мосту;

- 1 (один) кабель загальною довжиною 1543,2 м.п. прокладений на Мосту ім. Є.О. Патона;

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Телесистеми України" (02094, м. Київ, Червоногвардійська, 27-а; ) на користь Комунального підприємства по ремонту і утриманню мостів і шляхів м. Києва "Київавтошляхміст" (01013, м. Київ, Печерський р-н., Набережно-Печерська Дорога, будинок; ) 2 756 (дві тисячі сімсот п'ятдесят шість) грн. 00 коп.. - судового збору; В задоволенні зустрічних позовних вимог відмовлено повністю.

15.12.2016 року на виконання вищевказаного рішення Господарським судом міста Києва видано 2 (два) накази.

Через канцелярію Господарського суду міста Києва від Комунального підприємства по ремонту і утриманню мостів і шляхів м. Києва "Київавтошляхміст" надійшла скарга на рішення, дії та бездіяльність державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.01.2019 року розгляд скарги призначено на 29.01.2019 року, зобов'язано Дніпровський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві завчасно до початку судового засідання (до 28.01.2019 року) надати суду письмові пояснення щодо скарги Комунального підприємства по ремонту і утриманню мостів і шляхів м. Києва "Київавтошляхміст" та копії матеріалів виконавчого провадження №53286075 з примусового виконання наказу Господарського суду м. Києва №910/10126/16 від 15.12.2016 року; викликано для участі у засіданні представників позивача (скаржника), відповідача та Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.01.2019 року розгляд скарги відкладено на 19.02.2019 року, повторно зобов'язано Дніпровський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві завчасно до початку судового засідання (до 18.02.2019 року) надати суду письмові пояснення щодо скарги Комунального підприємства по ремонту і утриманню мостів і шляхів м. Києва "Київавтошляхміст" та копії матеріалів виконавчого провадження №53286075 з примусового виконання наказу Господарського суду м. Києва №910/10126/16 від 15.12.2016 року; викликано для участі у засіданні представників позивача (скаржника), відповідача та Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві.

У судовому засіданні 19.02.2019 року судом встановлено, що витребувані матеріали виконавчого провадження №53286075 з примусового виконання наказу Господарського суду м. Києва №910/10126/16 від 15.12.2016 року на час проведення судового засідання до суду не надходили.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 19.02.2019 розгляд скарги відкладено на 13.03.19, втретє зобов'язати Дніпровський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві (02094, Київ, вул. Краківська, 20; ) завчасно до початку судового засідання (до 12.03.2019 року) надати суду:

- письмові пояснення щодо скарги Комунального підприємства по ремонту і утриманню мостів і шляхів м. Києва "Київавтошляхміст" (01013, м. Київ, Печерський р-н., Набережно-Печерська Дорога, 2; );

- копії матеріалів виконавчого провадження №53286075 з примусового виконання наказу Господарського суду м. Києва №910/10126/16 від 15.12.2016 року.

22.02.2019 через загальний відділ діловодства суду надійшло клопотання Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві про долучення до справи копії матеріалів виконавчого провадження №53286075.

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду міста Києва від 04.04.2019 за № 05-23/751 щодо призначення повторного автоматизованого розподілу матеріалів судової справи, у зв'язку із звільненням судді Якименка М.М., призначено повторний автоматизований розподілу матеріалів судової справи.

Відповідно до протоколу автоматичного розподілу справ між суддями справу №910/10126/16 передано на розгляд судді Пукшин Л.Г.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 08.04.2019 прийнято до розгляду скаргу Комунального підприємства по ремонту і утриманню мостів і шляхів м. Києва "Київавтошляхміст" на рішення, дії та бездіяльність державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві, розгляд скарги призначено на 17.04.2019.

17.04.2019 через загальний відділ діловодства суду надійшла заява боржника про розгляд скарги без участі представника та письмові пояснення, з яких вбачається, що ТОВ "Телесистеми України" підтримує раніше подану заяву про застосування строків позовної давності до скарги Комунального підприємства по ремонту і утриманню мостів і шляхів м. Києва "Київавтошляхміст". Крім того, боржник заперечує щодо задоволення скарги та вважає, що державним виконавцем вчинено прийнято рішення в межах повноважень та право заявника не було порушено, оскільки у відношенні до ТОВ «Телесистеми України» вчиняються організовані протиправні дії та на даний час здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні. Боржник звертає увагу, що у зв'язку з винесенням постанови від 05.11.2018 про визнання речовими доказом майно боржника у кримінальному провадженні №0004064 від 11.09.2018, ТОВ "Телесистеми України" позбавлений можливості розпоряджатись власним рухомим та нерухомим майном, яке перебуває на балансі підприємства. Тому, у разі демонтажу кабелю, який розміщений в мережевих (кабельних) каналах штучних споруд, а саме: 1 (один) кабель загальною довжиною 1033,7 м.п. прокладений на мосту Метро через р. Дніпро і мосту через Русанівську протоку; 2 (два) кабелі загальною довжиною 3189,4 м.п. прокладені на Московському мосту через р. Дніпро та р. Десенка; 1 (один) кабель загальною довжиною 1256,0 м.п. прокладений на Південному мосту; 1 (один) кабель загальною довжиною 1543,2 м.п. прокладений на Мосту ім. Є.О. Патона, зазначене майно буде знищено.

17.04.2019 суд на місці ухвалив задовольнити клопотання представника скаржника, відкласти розгляд скарги на 24.04.2019 у зв'язку з наданням скаржником додаткових документів.

23.04.2019 через загальний відділ діловодства суду надійшли письмові пояснення боржника, з яких вбачається, що ТОВ "Телесистеми України" заперечує щодо задоволення скарги та вважає, що державним виконавцем вчинено прийнято рішення в межах повноважень та право заявника не було порушено, оскільки у відношенні до ТОВ «Телесистеми України» вчиняються організовані протиправні дії та на даний час здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні.

24.04.2019 через загальний відділ діловодства суду надійшли письмові пояснення скаржника, в яких останні заперечує щодо застосування позовної давності, оскільки на строки оскарження дій виконавця, які передбачені Законом України «Про виконавче провадження» не поширюється позовна давність, а також повідомив, що кабелі, які розміщені в мережевих (кабельних) каналах штучних споруд, та які підлягають демонтажу, не містяться в переліку рухомого майна, яке є речовим доказом у зазначеному кримінальному провадженні.

У судове засідання, призначене на 24.04.2019, з'явився представник скаржника, який надав усні пояснення та підтримав подану скаргу на рішення, дії та бездіяльність державного виконавця.

Представник боржника у судовому засіданні заперечив щодо задоволення скарги та надав усні пояснення по суті скарги.

Представник Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві у судове засідання не з'явився, про причини відсутності суд не повідомив, про дату та час проведення судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням №183 про вручення поштового відправлення 19.04.2019 представником виконавчої служби. Клопотань про відкладення не надходило.

Відповідно до ч. 2 ст. 342 Господарського процесуального кодексу України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Розглянувши матеріали скарги, суд дійшов висновку про часткове задоволення скарги Комунального підприємства по ремонту і утриманню мостів і шляхів м. Києва "Київавтошляхміст", виходячи з наступного.

В обґрунтування поданої скарги, стягувач зазначає, що державним виконавцем не було здійснено виконавчих дій передбачених ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» при виконанні рішення суду, не перевірено повторне виконання боржником рішення суду після винесення постанови від 13.03.2018 про накладення штрафу та попередження про кримінальну відповідність за умисне невиконання рішення, не здійснювався вихід за місцезнаходженням майна, яке підлягає демонтажу, не складався відповідний акт, передбачений п.8 розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5. Отже, скаржник вважає, що державний виконавець формально підійшов до здійснення виконавчого провадження, необґрунтовано дійшов висновку про неможливість виконати рішення без участі боржника, пов'язавши процес виконання безпосередньо з його особою.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою головного державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Торбинською О.М. від 26.01.2017 відкрито виконавче провадження № 53286075 з примусового виконання наказу Господарського суду м. Києва № 910/10126/16 від 15.12.2016 про зобов'язання ТОВ «Телесистеми України» демонтувати свої кабелі, які розміщені в мережевих (кабельних) каналах штучних споруд, а саме: 1 (один) кабель загальною довжиною 1033,7 м.п. прокладений на Метро через р. Дніпро і мосту через Русанівську протоку; 2 (два) кабелі загальною СЕ сю 3189,4 м.п. прокладені на Московському мосту через р. Дніпро та р. Десенка; 1 (один) загальною довжиною 1256,0 м.п. прокладений на Південному мосту; 1 (один) кабель загальною довжиною 1543,2 м.п. прокладений на Мосту ім. Є.О. Патона.

18.12.2017 головним державним виконавцем Дніпровського РВ ДВС ГТУЮ у м. Києві Клітченко О.А. винесено вимогу, якою зобов'язано ТОВ «Телесистеми України» демонтувати свої кабелі, які розміщені в мережевих (кабельних) каналах штучних споруд, а саме: 1 (один) кабель загальною довжиною 1033,7 м.п. прокладений на Метро через р. Дніпро і мосту через Русанівську протоку; 2 (два) кабелі загальною СЕ сю 3189,4 м.п. прокладені на Московському мосту через р. Дніпро та р. Десенка; 1 (один) загальною довжиною 1256,0 м.п. прокладений на Південному мосту; 1 (один) кабель загальною довжиною 1543,2 м.п. прокладений на Мосту ім. Є.О. Патона строком до 10.01.2018.

11.01.2018 головним державним виконавцем Дніпровського РВ ДВС ГТУЮ у м. Києві Клітченко О.А. винесено постанову у виконавчому провадженні № 53286075 про накладення штрафу на боржника за не виконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії та повторно зобов'язано боржника виконати рішення протягом десяти робочих днів та попереджено боржника про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення.

18.01.2018 головним державним виконавцем Дніпровського РВ ДВС ГТУЮ у м. Києві Клітченко О.А. направлено боржнику вимогу № 3545 про зобов'язання ТОВ «Телесистеми України» виконати рішення суду строком до 05.02.2018.

25.01.2018 головним державним виконавцем Дніпровського РВ ДВС ГТУЮ у м. Києві Клітченко О.А. зобов'язано ТОВ «Телесистеми України» виконати рішення суду щодо демонтажу кабелів строком до 13.03.2018.

13.03.2018 головним державним виконавцем Дніпровського РВ ДВС ГТУЮ у м. Києві Клітченко О.А. за повторне невиконання законних вимог державного виконавця винесено постанову про накладення штрафу у розмірі 10200,00 грн. та зобов'язано боржника виконати рішення суду протягом десяти робочих днів, попереджено про кримінальну від повільність.

12.04.2018 на підставі п. 3 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» головним державним виконавцем Дніпровського РВ ДВС ГТУЮ у м. Києві Клітченко О.А. направлено до Дніпровського УП ГУНП України в м. Києві повідомлення про вчинення злочину боржником ТОВ «Телесистеми України», передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

На підставі п. 3 ч. 3 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» 17.11.2018 державним виконавцем Дніпровського РВ ДВС ГТУЮ у м. Києві Гевел О.О. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №53286075 з примусового виконання наказу Господарського суду м. Києва від 15.12.2016 № 910/10126/16, оскільки на адресу боржника неодноразово направлялись вимоги щодо виконання рішення суду, боржником рішення суду не виконувалось, що підтверджується актами державного виконавця.

Таким чином, стягувач з вказаною постановою Дніпровського РВ ДВС ГТУЮ у м. Києві від 17.11.2018 про закінчення виконавчого провадження не погодився та подав скаргу до суду, в якій просив суд:

- визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Дніпровського РВ ДВС ГТУЮ у м. Києві Гевел О.О. у виконавчому провадженні №532286075, а також неправомірними дії щодо винесення 07.11.2018т постанови про закінчення виконавчого провадження № 53286075;

- скасувати постанову державного виконавця Дніпровського РВ ДВС ГТУЮ у м. Києві Гевел О.О. про закінчення виконавчого провадження від 07.11.2018;

- зобов'язати державного виконавця Дніпровського РВ ДВС ГТУЮ у м. Києві Гевел О.О. провести виконавчі дії у виконавчому провадженні № 53286075 у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України "Про виконавче провадження" під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Статтею 10 Закону України «Про виконавче провадження» визначені заходами примусового виконання рішень, а саме:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов'язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження, державним виконавцем вчинялись виконавчі дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», щодо виконання наказу Господарського суду м. Києва від 15.12.2016, а саме, державним виконавцем Дніпровського РВ ДВС ГТУЮ у м. Києві неодноразово було винесено вимоги про зобов'язання ТОВ «Телесистеми України» про зобов'язання виконання рішення суду у зазначені строки, винесено дві постанови про накладення штрафу на боржника за не виконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення суду, попереджено боржника про кримінальну відповідальність за не виконання рішення суду.

Крім того, суд звертає увагу, що ч. 3 ст. 18 Законом України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: 1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; 2) проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників; 3) з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; 4) за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв'язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду; 5) безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх; 6) накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; 7) накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; 8) здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв'язку з виконавчим провадженням; 9) використовувати за згодою власника приміщення для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувача або боржника за їхньою згодою для перевезення майна; 10) звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз'яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення; 11) приймати рішення про відстрочку та розстрочку виконання рішення (крім судових рішень), за наявності письмової заяви стягувача; 12) звертатися до суду з поданням про розшук дитини, про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання; 13) звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб; 14) викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з'явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу; 15) залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання; 16) накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; 17) застосовувати під час примусового виконання рішень фото- і кінозйомку, відеозапис; 18) вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження; 19) у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів;

20) залучати в разі потреби до проведення чи організації виконавчих дій суб'єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача; 21) отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком; 22) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

У відповідності до п. 11 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження підлягає закінченню у разі надсилання до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення у порядку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження», за рішеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Так, головним державним виконавцем Дніпровського РВ ДВС ГТУЮ у м. Києві Клітченко О.А. направлено до Дніпровського УП ГУНП України в м. Києві повідомлення від 12.04.2018 про вчинення злочину ТОВ «Телесистеми України», передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, в якому державний виконавець зазначив, що станом на 12.04.2018 рішення боржником не виконано, про причини не виконання Відділ не повідомлено, а тому відповідно до п. 3 ст. 63 Закону України "Про виконавче провадження", у разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

Разом з тим, суд звертає увагу, що відповідно до п.21 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу, виконавець зазначає підставу для цього з посиланням на відповідну норму Закону, результати виконання, розмір авансового внеску, який підлягає поверненню стягувачу, а також наслідки закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа, передбачені частиною першою статті 40 Закону.

При цьому, державним виконавцем не вжито у повному обсязі реальних заходів примусового виконання рішень, які передбачені ст.ст. 10, 18, 63 Законом України "Про виконавче провадження", та у постанові про закінчення виконавчого провадження від 07.11.2018 не зазначено, які саме дії вчинялись державним виконавцем щодо виконання рішення суду без участі боржника, або підстави неможливості виконання рішення без участі ТОВ «Телесистеми України».

Також, судом встановлено, що в матеріалах виконавчого провадження відсутні докази здійснення державним виконавцем всіх заходів примусового виконання рішення суду, відповідно до вимог Закону України "Про виконавче провадження", враховуючи, що чинним законодавством України надано державному виконавцю певні права та повноваження щодо здійснення виконавчого провадження.

Також, слід звернути увагу, що відповідно з ч. 1 ст. 327 Господарського процесуального кодексу України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Так, статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Частиною 2 та 3 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус судді» визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Обов'язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом.

Стаття 326 Господарського кодексу України вказує, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

У рішенні Конституційного Суду України №18-рп/2012 від 13.12.2012р. вказано, що виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Також, Конституційний Суд України у рішенні від 26.06.2013 р. у справі №5-рп/2013 зазначив, що право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов'язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

У рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 по справі "Шмалько проти України (заява № 60750/00), від 27.07.2004 по справі "Ромашов проти України" (заява № 67534/01), від 19.03.1997 "Горнсбі проти Греції" зазначено, що для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невід'ємна частина "судового розгляду". У рішенні від 17.05.2005 по справі "Чіжов проти України" (заява № 6962/02) Європейський суд з прав людини зазначив, що позитивним обов'язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатись, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини право доступу до суду включає право на виконання судового рішення без надмірних затримок (справа "Іммобільяре Саффі проти Італії", заява № 22774/93, ЄСПЛ 1999-V, § 66).

У справі "Кайсин проти України" Європейський суд наголосив, що правосуддя було б ілюзорним, як би внутрішній правопорядок держави дозволяв невиконання остаточного й обов'язкового рішення суду стосовно однієї з сторін.

Також, у справі "Бурдов проти Росії" Європейський суд зазначив, що виконання будь-якого судового рішення є невід'ємною стадією процесу правосуддя.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Агрокомплекс проти України" (заява № 23465/03) від 06.10.2011 існування заборгованості, яка підтверджена остаточним і обов'язковим для виконання судовим рішенням, дає особі, на користь якої таке рішення винесено, підґрунтя для "законного сподівання" на виплату такої заборгованості і становить "майно" цієї особи у значенні статті 1 Першого протоколу (серед інших рішень, рішення у справі "Бурдов проти Росії", заява № 59498/00, та інші справи, зазначені в цій).

Відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право мирного володіння майном, як це передбачено пунктом 1 статті 1 Першого протоколу (справа "Юрій Миколайович Іванов проти України", заява № 40450/04, рішення від 15.10.2009).

У відповідності з практикою Європейського суду з прав людини "державний орган або інша юридична особа не може посилатися на відсутність коштів, щоб не виплачувати борг, підтверджений судовим рішенням. У такому випадку не може прийняти аргумент Уряду, що визначає таку відсутність як "виняткові обставини" (§ 40 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Півень проти України" від 29.06.2004). При цьому, Європейський суд з прав людини допускає, що "затримки у виконанні рішення можуть бути обґрунтовані за окремих обставин, проте державні органи не можуть довільно посилатись на відсутність коштів як на вибачення за невиплату боргу за рішенням, а затримки не можуть бути такими, що зводять нанівець право, що захищається пунктом 1 статті 6 Конвенції (§ 24 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бакай та інші проти України" від 09.11.2004).

Таким чином, виконання судового рішення не повинно залежати від дій чи бездіяльності учасників виконавчого провадження, що може призвести до порушення прав стягувача щодо виконання рішення на користь останнього. Отже, винесення постанови державним виконавцем про закінчення виконавчого провадження, позбавило стягувача його права на виконання рішення суду, яке набрало законної сили.

Враховуючи викладене, з огляду на виконання державним виконавцем всіх заходів примусового виконання рішення немайнового характеру, передбачені ст.ст. 10, 18, 63 Закону України «Про виконавче провадження», господарський суд дійшов висновку, що скарга в частині вимог про визнання неправомірною бездіяльність державного виконавця Дніпровського РВ ДВС ГТУЮ у м. Києві Гевел О.О. у виконавчому провадженні №532286075, а також неправомірними дії щодо винесення 07.11.2018 постанови про закінчення виконавчого провадження № 53286075 та про скасування постанови державного виконавця Дніпровського РВ ДВС ГТУЮ у м. Києві Гевел О.О. про закінчення виконавчого провадження від 07.11.2018 підлягає задоволенню.

Розглянувши заяву боржника про застосування строку позовної давності до скарги Комунального підприємства по ремонту і утриманню мостів і шляхів м. Києва "Київавтошляхміст", суд відхиляє таку заяву боржника, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 257 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 340 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

У відповідності до ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Частиною 5 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Отже, чинним законодавство визначені строки оскарження рішення та дії посадових осіб органів державної виконавчої служби, які за правовою природою є процесуальним строками, проте позовна давність це визначені строки, в межах яких сторони можуть звернутися до суду з позовною заявою для захисту своїх прав та інтересів.

Так, слід зазначити, що 17.11.2018 державним виконавцем Дніпровського РВ ДВС ГТУЮ у м. Києві Гевел О.О. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №53286075 та лише 05.12.2018 державним виконавцем було направлено постанову про закінчення виконавчого провадження №53286075 на адресу скаржника, що підтверджується копією конверту Дніпровського РВ ДВС ГТУЮ у м. Києві з поштовою відміткою від 05.12.2018.

Як вбачається з першого аркуша скарги № 053/282//01-11/2860 Комунального підприємства по ремонту і утриманню мостів і шляхів м. Києва "Київавтошляхміст", зазначену скаргу було виготовлено 14.12.2018 та направлено до Господарського суду м. Києва 15.12.2018, що підтверджується конвертом №200, який міститься в матеріалах справи.

Таким чином, скаржником подано скаргу на рішення, дії та бездіяльність державного виконавця до суду у процесуальні строк, які визначені Законом України «Про виконавче провадження» та Господарським процесуальним кодексом України, а саме протягом 10 робочих днів з дня, коли стягувач дізналася про винесення постанови Дніпровського РВ ДВС ГТУЮ у м. Києві Гевел О.О. про закінчення виконавчого провадження №53286075.

Щодо вимоги скаржника про зобов'язання державного виконавця Дніпровського РВ ДВС ГТУЮ у м. Києві Гевел О.О. провести виконавчі дії у виконавчому провадженні № 53286075 у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження», суд відмовляє у задоволенні такої вимоги, враховуючи наступне.

Суд вважає, що зазначена вимога про зобов'язання державного виконавця провести виконавчі дії у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження», скаржником не конкретизована та не вказано, які саме дії має вчинити державний виконавець, та саме з яких підстав, а також така вимога не узгоджується зі способами захисту, передбаченими ст. 343 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 234, 339-345 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Скаргу Комунального підприємства по ремонту і утриманню мостів і шляхів м. Києва "Київавтошляхміст" на рішення, дії та бездіяльність державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Гевел О.О. задовольнити частково.

2. Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Гевел О.О. у виконавчому провадженні №532286075, а також неправомірними дії щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження № 53286075 від 07.11.2018.

3. Скасувати постанову державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Гевел О.О. про закінчення виконавчого провадження № 53286075 від 07.11.2018.

4. В іншій частині відмовити.

Ухвала набирає законної сили 24.04.2019 та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги у строк визначений ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Л. Г. Пукшин