РІШЕННЯ

Іменем України

17 квітня 2019 року м. Чернігівсправа № 927/202/19

Господарським судом Чернігівської області у складі судді Романенко А.В., за участю секретаря судового засідання Дзюб Г.В., за правилами спрощеного позовного провадження розглянуто справу

за позовом: Фізичної особи-підприємця Дубровського Володимира Ігоровича,

АДРЕСА_1;

до відповідача: Приватного акціонерного товариства «Куликівське молоко»,

вул. 8-го Березня, 18-А, смт. Куликівка, Куликівський район, Чернігівська область, 16300;

предмет спору: про стягнення 13350,31грн

за участю представників сторін:

від позивача: Дубровський В.І. - особисто;

від відповідача: Аніч С.В. - в.о. директора, наказ від 01.11.2018 за №59-п.

У судовому засіданні 17.04.2019 Господарським судом Чернігівської області на підставі частини 1 статті 240 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

06.03.2019, до Господарського суду Чернігівської області, надійшла позовна заява №4 від 05.03.2019 Фізичної особи-підприємця Дубровського Володимира Ігоровича (надалі - ФОП Дубровського В.І.) до Приватного акціонерного товариства «Куликівське молоко» (надалі - ПрАТ «Куликівське молоко») про стягнення 18342,61грн на підставі договору доручення № 1 від 02.01.2018 (надалі - Договір).

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 11.03.2019, у відповідності до статті 174 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України), вищезазначену позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк у 5 днів з дня вручення даної ухвали для усунення недоліків.

18.03.2019, у межах строку встановленого ухвалою суду від 11.03.2019, на адресу суду від позивача надійшов лист №6 від 18.03.2019 про виправлення недоліків, разом з позовною заявою №4 від 05.03.2019 зміст якої уточнено, зокрема, в частині ціни позову. Так, ФОП Дубровський В.І. просить суд стягнути з ПрАТ «Куликівське молоко» 13350,31грн, з яких 10570,69грн сума основного боргу за договором доручення №1 від 02.01.2018 та 2779,62грн сума штрафних санкцій (пені) за порушення грошових зобов'язань, що нараховані за період з 01.12.2018 по 05.03.2019 на підставі п.4.3. Договору.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору доручення №1 від 02.01.2018, зокрема, непроведенням розрахунків за надані послуги з комерційного маркетингу та стимулювання збуту продукції відповідача на ринку аналогічних товарів.

20.03.2019, Господарським судом Чернігівської області, відкрито провадження у справі №927/202/19 за позов ФОП Дубровського В.І. до ПрАТ «Куликівське молоко» про стягнення 13350,31грн за правилами спрощеного позовного провадження, про що постановлено ухвалу від 20.03.2019, якою сторонам встановлено строки для подання заяв по суті, а саме: відповідачу - п'ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали, але не пізніше 05.04.2019, для подання до суду та позивачу відзиву на позовну заяву; позивачу - триденний строк з дня отримання відзиву на позов, але не пізніше 11.04.2019, для подання до суду та відповідачу відповіді на відзив та відповідачу - триденний строк з дня отримання відповіді на відзив, але не пізніше 16.04.2019, для подання до суду та позивачу заперечення на відповідь на відзив.

Відповідач, в межах встановленого строку направив на адресу суду відзив на позовну заяву, яким заперечив проти задоволення позову в повному обсязі. Вказав, що послуги, заявлені позивачем до стягнення фактично надані не були. За поясненнями відповідача, він самостійно співпрацює з ТОВ «Сільпо-Фуд», ТОВ «Альянс Маркет» та ПП «Седам-Маркет», що безпідставно вказані ФОП Дубровським В.І. як покупці продукції відповідача, реалізованої саме в ході виконання ФОП Дубровським В.І. умов договору доручення №1 від 02.01.2018, тобто за результатом наданих позивачем, як посередником, комерційно-маркетингових послуг. На підтвердження наведених обставин відповідачем додано до відзиву належним чином завірені копії видаткової накладної №32088 від 20.10.2018, договору №МА0256/14 від 01.01.2014 про надання маркетингових, рекламних та інших послуг, разом з додатковою угодою від 30.12.2017 до нього; договору №142у від 02.01.2014 про надання послуг з метою стимулювання продажу товару, разом з додатковою угодою від 31.12.2017 до нього. За твердженням відповідача, при визначені вартості послуг, наданих позивачем у спірному періоді (жовтень 2018 року) в ході виконання умов договору доручення №1 від 02.01.2018, слід виходити із вартості реалізованої продукції в сумі 1183257,82грн, тобто за вирахуванням продукції реалізованої ТОВ «Сільпо-Фуд», ТОВ «Альянс Маркет» та ПП «Седам-Маркет». За розрахунком відповідача вартість наданих позивачем послуг у спірному періоді становить 41414,02грн (3,5% від 1183257,82грн), що повністю ним оплачена; сума переплати складає 35303,55грн.

Також, у відзиві на позов звертав увагу на недоліки звіту №10 від 31.10.2018 про вчинені дії за Договором та акту виконаних робіт №10 від 31.10.2018, у яких не зазначається які саме дії вчинялись позивачем у ході виконання доручення та яким чином зазначені дії вплинули на реалізацію продукції відповідача; не зазначено повного найменування перелічених компаній (покупців) та кодів ЄДРПОУ, що унеможливлює їх ідентифікацію та перевірку походження сум. Звіт №10 та акт №10 від 31.10.2018 надані на підтвердження правомірності заявлених вимог, підписані директором відповідача ОСОБА_3 (у графі «затверджено») та заступником директора з комерційних питань ОСОБА_4 При цьому, директор відповідача ОСОБА_3 звільнений з посади саме 31.10.2018, відтак, відповідач припускає, що зазначені документи підписані помилково. Водночас, заступник директора ОСОБА_4 (звільнена з посади 23.11.2018) взагалі не мала права підпису документів наведеного змісту. Підсумовуючи відповідач зазначив, що звіт №10 та акт №10, що датовані 31.10.2018, не є належними доказами у справі та не можуть братись судом до уваги.

Позивач, в межах строку, встановленого ухвалою суду від 20.03.2019, надав суду відповідь на відзив разом з доказами її направлення на адресу відповідача. У відповіді на відзив позивач заперечував проти доводів, наведених відповідачем у відзиві на позов. Вказав, що звіт №10 та акт №10 від 31.10.2018 є належними доказами у справі, які складені за підписом директора відповідача ОСОБА_3, у його останній робочий день, тобто в межах повноважень даної особи як керівника юридичної особи. При цьому, ОСОБА_4, яка обіймала посаду заступника директора з комерційних питань до 23.11.2018, також є належним підписантом вказаних документів, з огляду на її посадові обов'язки. Звертав увагу суду на додатки №1-2 до Договору, що є його невід'ємними частинами, якими затверджено зразки форми звіту про вчинені дії та акту виконаних робіт, що мають складатися сторонами в ході виконання даного Договору, підписантом за якими із сторони ПрАТ «Куликівське молоко» вказано саме заступника директора з комерційних питань відповідача ОСОБА_4

Зазначав, що в затвердженій формі звіту наявне поле «найменування або ПІБ покупця» та поле «загальна сума продукції Довірителя, реалізованої покупцю, грн з ПДВ», включення будь-якої іншої інформації до даного звіту, в тому числі зазначення ідентифікаційних кодів покупців, не передбачено.

У відповіді на відзив зазначав, що за договором доручення №1 від 02.01.2018 він надає відповідачу послуги, зокрема, щодо організації продажу та стимулювання збуту його продукції на умовах, укладених відповідачем угод (договорів), зокрема і щодо компаній ТОВ «Сільпо-Фуд», ТОВ «Альянс Маркет», ПП «Седам-Маркет», які одночасно є мережами роздрібної торгівлі, що стимулюють продаж товарів відповідача безпосередньо кінцевому споживачу в ході виконання умов договорів №МА0256/14 від 01.01.2014 та №142у від 02.01.2014 (наданих відповідачем до відзиву). Вказав, що зміст договірних відносин між відповідачем та вказаними юридичними особами є відмінним від послуг, що надаються позивачем за договором доручення №1 від 02.01.2018.

При цьому, позивач звертав увагу суду, що він постійно співпрацює з даними компаніями, вартість таких послуг включалась ним, зокрема, до звітів за липень та вересень 2018 року, за якими відповідач провів з ним розрахунки.

Відповідач, в порядку статей 167 та 184 ГПК України у встановлений судом строк надав до суду заперечення на відповідь на відзив, в якому наполягав, що послуги позивачем за звітом про вчинені дії за Договором та актом виконаних робіт №10, датованих 31.10.2018, фактично не надані, а тому підстави для задоволення позову відсутні. Звертав увагу на відсутність у позивача будь-яких інших доказів на підтвердження факту надання відповідачу послуг за спірним договором, окрім вказаного звіту та акту, що, на думку відповідача, є неналежними.

У судовому засіданні 17.04.2019 позивач підтримав позов у повному обсязі, з підстав наведених у позовній заяві та у відповіді на відзив.

Відповідач проти позову заперечив, посилаючись на обставини, зазначені у відзиві на позов та у запереченнях на відповідь на відзив. Додатково пояснив, що платежі проведені у період з 09.01.2019 по 15.01.2019 сплачені від його імені в рахунок вартості послуг за жовтень 2018 року, що є спірними, перераховувались колишнім керівництвом юридичної особи.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши сторін, встановивши фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

02.01.2018, між ПрАТ «Куликівське молоко» (далі - Довіритель, відповідач у справі) та ФОП Дубровський В.І. (далі - Повірений, позивач у справі) укладено договір доручення №1 (надалі - Договір), за п. 1.1. якого Повірений зобов'язується від імені та за рахунок Довірителя здійснювати наступні дії: проводити необхідну комерційно-маркетингову роботу та пошук покупців молочної продукції Довірителя (п.1.1.1); проводити переговори щодо подальшого укладення Довірителем усних та письмових угод (договорів) з такими покупцями щодо продажу продукції на найвигідніших для нього умовах (п.1.1.2); організовувати продаж та стимулювання збуту продукції Довірителя покупцям на умовах укладених останнім угод (договорів) (п.1.1.3.); шляхом взаємодії з покупцями продукції Довірителя забезпечувати рівень продажів продукції Довірителя на умовах укладених останнім при посередництві Повіреного угод (договорів) на суму не менше 1000000,00грн, в тому числі ПДВ, на місяць (п.1.1.4.).

При цьому, за п.1.2. Договору, умови угод (договорів), що укладаються з покупцями продукції, щодо ціни на продукцію, кількості та асортименту, вид фасування, способу продажу продукції визначаються та встановлюються Довірителем та підписуються його уповноваженою особою.

Відповідно до п.1.4. Договору доручення за даним Договором вважається виконаним після реалізації Довірителем Продукції на загальну суму згідно п.1.1.4. Договору. За п.1.5. Договору факт виконання доручення засвідчується звітами Повіреного про вчинені дії та актами виконаних робіт за формою згідно додатку №1 та додатку №2 до Договору відповідно.

Дія цього Договору не розповсюджується на взаємовідносини, що складаються між покупцями продукції Довірителя та кінцевими споживачами такої продукції. Повірений не має повноважень на здійснення дій, передбачених п.1.1. Договору, після фактичної передачі/збуту продукції Довірителя покупцям на умовах укладених угод (договорів) (п.1.6. Договору). Повірений не має права укладати договори, попередні договори, протоколи про наміри та інші документи від імені Довірителя (п.2.6. Договору).

За умовами п.3.1. Договору Повірений отримує від Довірителя винагороду за належним чином вчинені відповідно до даного Договору дії. Пунктом 3.2. Договору, в редакції додаткової угоди №4 від 01.10.2018 до нього, сторони погодили, що винагорода складає 3,5 відсотки від суми реалізованої (з ПДВ) за звітний місяць продукції та сплачується на підставі підписаного акту виконаних робіт протягом календарного місяця, наступного за звітним.

Сторони встановили, що цей Договір набуває чинності з дати його підписання та скріплення печатками сторін, поширює свою дію на відносини сторін з 01.01.2018 і діє до 31.12.2018, а в частині виконання зобов'язань за Договором - до моменту виконання таких зобов'язань. При цьому, якщо за два тижні до моменту закінчення Договору жодна зі сторін не повідомить у письмовій формі про його розірвання, Договір вважається пролонгованим на наступний календарний рік на тих же умовах (п.7.1.,7.2. Договору).

Виходячи з правової природи укладеного правочину, суд встановив, що на правовідносини сторін у ході його виконання поширюється дія глави 68 ЦК України.

За приписами статті 1000 ЦК України за договором доручення одна сторона (повірений) зобов'язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Статтею 1003 ЦК України передбачено, що у договорі доручення або у виданій на підставі договору довіреності мають бути чітко визначені юридичні дії, які належить вчинити повіреному. Дії, які належить вчинити повіреному, мають бути правомірними, конкретними та здійсненними.

Згідно статті 1002 ЦК України повірений має право на плату за виконання свого обов'язку за договором доручення, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо в договорі доручення не визначено розміру плати повіреному або порядок її виплати, вона виплачується після виконання доручення відповідно до звичайних цін на такі послуги.

Відповідно до звіту №10 від 31.10.2018 про вчинені дії до Договору за жовтень 2018 року (належним чином завірена копія наявна в матеріалах справи), внаслідок дій Повіреного, вчинених на виконання Договору, Довірителем було реалізовано продукцію на загальну суму 2493950,38грн, у тому числі і таким компаніям як ТОВ «Альянс маркет» (на суму 268415,67грн), ПП «Седам-Маркет» (на суму 122041,14грн), ТОВ «Сільпо-Фуд» (на суму 920235,71грн).

Актом №10 від 31.10.2018 виконаних робіт за період з 01-31 жовтня 2018 року до Договору також підтверджено, що внаслідок дій Повіреного, вчинених на виконання Договору, Довірителем реалізовано продукцію на загальну суму 2493950,38грн. Встановлено, що за умовами п.3.2. Договору винагорода Повіреного складає 87288,26грн. Підписанням даного акту виконаних робіт Довіритель підтверджує, що дії вчинені Повіреним в рамах Договору в повній мірі та без будь-яких порушень. Претензій до Повіреного Довіритель не має.

Вищевказані звіт та акт складені за підписом ФОП Дубровського В.І., з однієї сторони, та заступника директора з комерційних питань ПрАТ «Куликівське молоко» ОСОБА_4, з іншої сторони, та затверджені зі сторони ПрАТ «Куликівське молоко» директором ОСОБА_3, підпис якого засвідчений печаткою юридичної особи.

Заперечуючи проти задоволення позову, відповідач зазначає, що звіт №10 від 31.10.2018 про вчинені дії та акт №10 від 31.10.2018 виконаних робіт підписані зі сторони відповідача неповноважними особами, зокрема директором ОСОБА_3, який звільнений з посади в день складання даних документів, та заступником директора з комерційних питань ОСОБА_4, яка не мала повноважень на підписання документів такого змісту від імені юридичної особи, яка була звільнена з посади 23.11.2018.

Судом відхилено доводи відповідача, як такі, що спростовуються матеріалами справи, виходячи з наступного.

За наказом №81-з від 31.10.2018 ПрАТ «Куликівське молоко» (копія наявна в матеріалах справи) звільнено з посади директора ОСОБА_3 31.10.2018 за угодою сторін, пункт 1 статті 36 Кодексу законів про працю України (надалі - КзпП України).

За наказом №59-п від 01.11.2018 ПрАТ «Куликівське молоко» (копія наявна в матеріалах справи) з 01.11.2018 виконання повноважень Виконуючого обов'язки директора ПрАТ «Куликівське молоко» на період обрання директора Товариства в установленому законодавством порядку розпочав Аніч С.В.

Статтею 241-1 КЗпП України, частинами 1 та 5, передбачено, що строки виникнення і припинення трудових прав та обов'язків обчислюються роками, місяцями, тижнями і днями. Коли строки визначаються днями, то їх обчислюють з дня, наступного після того дня, з якого починається строк.

За п.2.27. Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України №58 від 29.07.1993, зареєстрованого Мінюстом України №110 17.08.1993 встановлено, що днем звільнення вважається останній день роботи.

Таким чином, враховуючи що в наказі №81-з від 31.10.2018 ПрАТ «Куликівське молоко» зазначено, що ОСОБА_3 звільняється з посади директора Товариства 31.10.2018, то строк з якого дана особа є звільненою з посади починає перебіг з 01.11.2018. Останнім робочим днем ОСОБА_3 на посаді директора ПрАТ «Куликівське молоко» є 31.10.2018. Наступного дня (01.11.2018) призначено Виконуючого обов'язки директора відповідача.

З посадової інструкції заступника директора з комерційних питань відповідача, затвердженої 01.08.2017 вбачається, що до завдань та обов'язків даної посадової особи, зокрема, належить здійснення керівництва фінансово-господарською діяльністю підприємства з питань збуту готової продукції на ринку та за договором поставки, забезпечення ефективного та цільового використання матеріальних та фінансових ресурсів, зниження їх втрат, прискорення обороту обігових коштів (п.2.1. Інструкції); контроль своєчасного надходження коштів від покупців продукції та правильне і своєчасне оформлення первинних бухгалтерських документів при реалізації продукції (п.2.8. Інструкції); забезпечення своєчасного складання кошторисно-фінансових та інших документів, розрахунків, встановленої звітності про виконання планів зі збуту готової продукції.

Як встановлено судом, зміст та форма звіту №10 від 31.10.2018 про вчинені дії до Договору за жовтень 2018 року відповідає додатку №1 до Договору, в свою чергу, зміст акту №10 від 31.10.2018 про виконані роботи відповідає додатку №2 до Договору, якими затверджено зразки даних документів. Вказаними додатками до Договору, зокрема передбачено, що підписантом звіту про вчинені дії та акту про виконані роботи зі сторони Довірителя - ПрАТ «Куликівське молоко», є заступник директора з комерційних питань ОСОБА_4

Зазначені документи також мають бути затверджені зі сторони Довірителя директором Товариства.

З наведеного суд дійшов висновку, що звіт №10 від 31.10.2018 про вчинені дії та акт №10 від 31.10.2018 виконаних робіт, складені на виконання умов п.1.5. Договору зі сторони Довірителя - ПрАТ «Куликівське молоко», підписані ОСОБА_3 (діючим директором ПрАТ «Куликівське молоко» на момент підписання даного документу) та ОСОБА_4 (діючим заступником директора з комерційних питань на момент підписання даного документа), є належними доказами у справі, що підтверджують обсяг наданих послуг за Договором.

Судом відхилено доводи відповідача про безпідставне включення до звіту №10 від 31.10.2018 про вчинені дії та відповідно акту №10 від 31.10.2018 виконаних робіт вартості реалізованої у спірному періоді продукції Довірителя покупцям ТОВ «Альянс Маркет» (на суму 268415,67грн), ПП «Седам-Маркет» (на суму 122041,14грн), ТОВ «Сільпо-Фуд» (на суму 920235,71грн), оскільки наявність між відповідачем, ТОВ «Альянс Маркет» та ТОВ «Седам-Маркет» діючих у спірному періоді договорів №МА0256/14 від 01.01.2014 та №142у від 02.01.2014, за умовами яких вказані компанії надають відповідачу маркетингові послуги із реалізації продукції відповідача кінцевому споживачу, не спростовують факт отримання відповідачем послуг, наданих позивачем за спірним Договором, дія якого (п. 1.6.) не поширюється на відносини між покупцями продукції Довірителя та кінцевими споживачами такої продукції.

Пунктом 1.2. Договору визначено, що умови угод (договорів), які укладаються з покупцями продукції, щодо ціни на продукцію, кількості та асортименту, вид фасування, способу продажу продукції визначаються та встановлюються Довірителем та підписуються його уповноваженою особою. За умовами п.2.6. Договору відповідач не має права від імені позивача укладати договори та інші документи.

Відтак, доводи відповідача про те, що він самостійно співпрацював з ТОВ «Сільпо-Фуд», про що свідчить видаткова накладна №32088 від 20.10.2018, складена у спірному періоді, у якій, як наголошує відповідач, не зазначено позивача як посередника послуг, є безпідставними.

При цьому, судом взято до уваги, що позивач співпрацював з ТОВ «Альянс Маркет», ПП «Седам-Маркет», ТОВ «Сільпо-Фуд» на підставі спірного Договору у періоди, що передували спірному, про що зокрема свідчать звіти про вчинені дії за липень 2018 року та вересень 2018 року (копії наявні в матеріалах справи), за які відповідач повністю розрахувався, що ним не спростовується.

Відповідно до статті 526 ЦК України та статті 193 ГК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 193 ГК України та статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, не допускається.

Згідно статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За частиною 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вже зазначалося вище, п. 3.2. Договору, в редакції додаткової угоди №4 від 01.10.2018 до нього, сторони погодили, що винагорода складає 3,5 відсотки від суми реалізованої (з ПДВ) за звітний місяць продукції та сплачується на підставі підписаного акту виконаних робіт протягом календарного місяця, наступного за звітним.

Акт №10 виконаних робіт за Договором у період з 01 по 31 жовтня 2018 року складений сторонами 31.10.2018, тобто відповідач мав розрахуватися за надані послуги по 30.11.2018.

Матеріалам справи підтверджується, що відповідач, з порушенням строків оплати, частково розрахувався за надані позивачем послуги у жовтні 2018 року на підставі Договору за актом №10 від 31.10.2018 за період з 01 по 31 жовтня 2018 року на суму 76717,57грн, про що свідчить банківська виписка по рахунку відповідача за період з 23.11.2018 по 28.02.2019. Відповідач у судовому засіданні підтвердив, що платежі у період з 09.01.2019 по 15.01.2019 сплачені в рахунок вартості спірних послуг.

На момент винесення рішення у даній справі борг за надані послуги у спірному періоді в сумі 10570,69грн відповідачем не оплачений, що ним не заперечується.

Враховуючи наведене вище, суд, дослідивши матеріали справи та заслухавши повноважних представників сторін дійшов висновку, що заявлений позов у частині стягнення основного боргу в сумі 10570,69грн (87288,26грн - 76717,57грн) є правомірним, обґрунтованим та підтверджується належними доказами, наявними в матеріалах справи, а тому підлягає задоволенню.

У межах даного позову позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача штрафних санкцій (пені) за порушення грошових зобов'язань, нарахованих у розмірі подвійної облікової ставки НБУ в сумі 2779,62грн за період з 01.12.2018 по 05.03.2019 на підставі п.4.3. Договору.

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом, у тому числі сплата неустойки (штрафу, пені) та відшкодування збитків.

Відповідно до статті 218 ГК України підставою господарсько-правової відповідальності є вчинене учасником господарських відносин правопорушення у сфері господарювання. Аналогічні положення містить стаття 610 ЦК України.

За змістом частини 1 статті 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Виходячи зі змісту статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

За приписами статті 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Частинами 4 та 6 статті 231 ГК України встановлено, що штрафні санкції за порушення зобов'язання застосовуються у розмірі передбаченому сторонами у договорі. Згідно частини 6 статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

З урахуванням наведеного, беручи до уваги, порушення відповідачем строків по оплаті вартості наданих послуг у період з 01.12.2018 по 05.03.2019, виходячи з погоджених сторонами умов п.4.3 Договору, позов у частині стягнення пені підлягає задоволенню частково в сумі 2602,38грн, з огляду на арифметичну помилку у розрахунку позивача, а саме невірне визначення кількості днів прострочення виконання зобов'язання у спірному періоді.

За приписами статті 129 ГПК України судовий збір покладається при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, враховуючи вимоги статті 129 ГПК України, відповідачем має бути відшкодовано позивачу судовий збір сплачений за подачу позову до суду в сумі 1895,45грн.

Керуючись статтями 73, 74, 76-79, 91, 123, 129, 233, 236, 238, 241, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги Фізичної особи-підприємця Дубровського Володимира Ігоровича (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) до Приватного акціонерного товариства «Куликівське молоко» (16300, Чернігівська область, Куликівський район, смт. Куликівка, вул. 8-го Березня, 18-А, ) про стягнення 13350,31грн, - задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Куликівське молоко» (16300, Чернігівська область, Куликівський район, смт. Куликівка, вул. 8-го Березня, 18-А, ) на користь Фізичної особи-підприємця Дубровського Володимира Ігоровича (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) 10570,69грн заборгованості та 2602,38грн пені.

3. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Куликівське молоко» (16300, Чернігівська область, Куликівський район, смт. Куликівка, вул. 8-го Березня, 18-А, ) на користь Фізичної особи-підприємця Дубровського Володимира Ігоровича (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) 1895,45грн судового збору.

4. У решті позову відмовити.

5. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду, відповідно до статті 256 Господарського процесуального кодексу України подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається у порядку визначеному статтею 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Повне судове рішення складено 17.04.2019.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя А.В. Романенко