ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2019 року

м. Київ

Справа № 913/99/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

головуючого - Пількова К. М., суддів: Дроботової Т. Б., Чумака Ю. Я.,

за участю секретаря судового засідання - Жураховської Т. О.,

учасники справи:

позивач - Фізична особа-підприємець Зеленський Іван Васильович

представник позивача - не з'явився

відповідач - Головне управління Держгеокадастру у Луганській області

представник відповідача - Класс Я. В.

третя особа - Новопсковська районна державна адміністрація Луганської області

представник третьої особи - не з'явився

розглянув у судовому засіданні касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця Зеленського Івана Васильовича на постанову Східного апеляційного господарського суду від 04.02.2019 (головуючий суддя Слободін М. М., судді Гетьман Р. А., Сіверін В. І.) у справі Господарського суду Луганської області за позовом Фізичної особи-підприємця Зеленського Івана Васильовича до Головного управління Держгеокадастру у Луганській області за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Новопсковської районної державної адміністрації Луганської області про визнання договору оренди землі поновленим та визнання додаткової угоди укладеною,

1. Короткий зміст позовних вимог

1.1. 17.02.2018 Фізична особа-підприємець Зеленський Іван Васильович (далі - Позивач) звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Луганській області (далі - Відповідач), третя особа - Новопсковська районна державна адміністрація Луганської області, з позовом про визнання поновленим договору оренди землі від 07.10.2011 (державна реєстрація від 10.02.2012 за № 00951), площею 11,9 га (далі - Договір), в тому числі сіножаті: 11,9 га, кадастровий номер земельної ділянки: :12:007:0055, сільськогосподарського призначення, яка знаходиться за межами населеного пункту, на території, яка за даними державного земельного кадастру враховується в межах Можняківської сільської ради Новопсковського району Луганської області; визнання укладеною між Позивачем та Відповідачем додаткової угоди про поновлення договору оренди землі від 07.10.2011 (державна реєстрація від 10.02.2012 за № 00951), площею 11,9 га, в тому числі сіножаті: 11,9 га, кадастровий номер земельної ділянки: :12:007:0055, сільськогосподарського призначення, яка знаходиться за межами населеного пункту, на території, яка за даними державного земельного кадастру враховується в межах Можняківської сільської ради Новопсковського району Луганської області.

1.2. Позовна заява мотивована тим, що після закінчення терміну дії Договору Позивач продовжує користуватися земельною ділянкою, вчасно сплачувати оренду плату, відкрито користуватися правами орендаря, тому має право на поновлення Договору відповідно до частини шостої статті 33 Закону України "Про оренду землі".

2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції

2.1. 18.06.2018 Господарський суд Луганської області (суддя Корнієнко В. В.) прийняв рішення, яким позов задовольнив повністю; визнав поновленим Договір оренди земельної ділянки площею 11,9 га, в тому числі сіножаті: 11,9 га, кадастровий номер земельної ділянки: :12:007:0055, сільськогосподарського призначення, яка знаходиться за межами населеного пункту, на території, яка за даними державного земельного кадастру враховується в межах Можняківської сільської ради Новопсковського району Луганської області; визнав укладеною між Позивачем та Відповідачем додаткову угоду про поновлення Договору оренди земельної ділянки площею 11,9 га, в тому числі сіножаті: 11,9 га, кадастровий номер земельної ділянки: :12:007:0055, сільськогосподарського призначення, яка знаходиться за межами населеного пункту, на території, яка за даними державного земельного кадастру враховується в межах Можняківської сільської ради Новопсковського району Луганської області.

2.2. Судове рішення мотивоване тим, що Позивач продовжує користуватись земельною ділянкою після закінчення строку Договору оренди, належним чином виконує обов'язки орендаря за Договором, а письмове повідомлення орендодавця про відмову у поновленні Договору оренди відсутнє, тому існують усі встановлені частиною шостою статті 33 Закону України "Про оренду землі" підстави для поновлення Договору оренди. При цьому суд зазначив, що Позивач вирощував на орендованій земельній ділянці сільськогосподарські культури, отже використовував земельну ділянку за цільовим призначенням, так як ділянка передавалась в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Також зазначив, що умова про страхування об'єкта оренди не є істотною умовою договору (частина перша статті 15 Закону України "Про оренду землі"), крім того сторони домовились, що витікає зі змісту пункту 34 Договору оренди, по суті про необов'язковість страхування об'єкта орендарем, а з відповідною вимогою про страхування об'єкта оренди орендодавець до Позивача не звертався, тому суд не вважає зазначену обставину таким порушенням Договору, що унеможливлює його поновлення на той самий строк і на тих самих умовах.

3. Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

3.1. 04.02.2019 Східний апеляційний господарський суд прийняв постанову, якою скасував рішення Господарського суду Луганської області від 18.06.2018 та прийняв нове, яким у задоволенні позову відмовив.

3.2. Постанова суду мотивована тим, що правові підстави поновлення договору оренди можуть бути предметом дослідження судом після спливу місячного терміну, передбаченого частиною шостою статті 33 Закону України "Про оренду землі". Позивачем не виконано умови Договору оренди в частині цільового використання землі та необхідності страхування земельної ділянки. У зв'язку з відмовою Відповідача у поновленні Договору оренди з цих підстав, безпідставними є вимоги про поновлення Договору оренди земельної ділянки в порядку частини шостої статті 33 Закону України "Про оренду землі".

4. Короткий зміст вимог касаційної скарги

4.1. Позивач (Скаржник) подав касаційну скаргу, в якій просить постанову Східного апеляційного господарського суду від 04.02.2019 скасувати повністю, рішення суду першої інстанції залишити в силі.

4.2. Також звернувся з клопотанням про передачу цієї справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, яке мотивоване тим, що справа становить для Скаржника значний інтерес та має виняткове значення, оскільки він є фізичною особою-підприємцем, вся діяльність якого базується виключно на використанні земельних ділянок для цілей товарного сільськогосподарського виробництва. Разом з цим на даний час існує неоднозначність правових позицій судів щодо застосування статті 33 Закону України "Про оренду землі", зокрема постанови Верховного Суду від 29.11.2017 у справі № 6-1291цс17, від 21.02.2018 у справі № 908/1164/17, від 21.02.2018 у справі № 917/772/17 та № 594/376/17-ц. Крім того, Верховним Судом розглядалась подібна справа № 913/879/17, яка була направлена на новий розгляд.

4.3. Підстави для передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду визначені частинами четвертою - шостою статті 302 ГПК України згідно з якими суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів, палати або об'єднаної палати, передає справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, якщо така колегія (палата, об'єднана палата) вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Великої Палати. Суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії або палати, має право передати справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, якщо дійде висновку, що справа містить виключну правову проблему і така передача необхідна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики. Справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду у всіх випадках, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної чи суб'єктної юрисдикції. Враховуючи, що Скаржник не обґрунтував наявність передбачених процесуальним законом підстав для передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, а, розглядаючи цю справу, Суд таких підстав не вбачає, зазначене клопотання задоволенню не підлягає.

5. Короткий зміст відзиву на касаційну скаргу

5.1. 29.03.2017 Відповідач подав відзив на касаційну скаргу, в якому просить скаргу залишити без задоволення, постанову апеляційного господарського суду залишити без змін.

6. Доводи Скаржника, викладені у касаційній скарзі

6.1. Суд апеляційної інстанції не провів обґрунтоване дослідження доказів у справі, а також взяв до уваги доводи Відповідача про те, що Позивач неналежним чином виконував свої обов'язки за Договором.

6.2. В апеляційній скарзі Відповідач помилково вказує на те, що земельна ділянка має цільове призначення сінокосіння, а апеляційний господарський суд необґрунтовано та неповно встановив обставини саме в частині цільового призначення земельної ділянки. Про неналежне виконання умов Договору Відповідач заявив вже після спливу строку його дії.

6.3. В порушення частини четвертої статті 236 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд апеляційної інстанції не врахував правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду України від 30.11.2016 у справі № 3-312гс16, та не застосував частину шосту статті 33 Закону України "Про оренду землі". Натомість суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що існують передбачені зазначеною нормою підстави для поновлення Договору оренди.

6.4. Суд апеляційної інстанції порушив норми пункту 7 частини третьої статті 2 ГПК України, а також безпідставно поновив строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, яке вступило в законну силу, що свідчить про порушення вимог частини першої статті 256 ГПК України.

6.5. Апеляційний господарський суд проігнорував норми пункту 2 частини третьої статті 2 ГПК України щодо рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, оскільки судове засідання 21.11.2018 проведено за відсутності Позивача та його представника, незважаючи на повідомлення поважних причин неявки.

6.6. Суд апеляційної інстанції проігнорував передбачені пунктом 4 частини третьої статті 2 ГПК України засади змагальності сторін, оскільки надав перевагу доказам, наданим Відповідачем, які, однак, не є допустимими, оскільки не засвідчені у встановленому порядку. Суд не взяв до уваги заяву свідка, яка відображає дійсні істотні обставини справи.

6.7. Суд допустив порушення статті 99 ГПК України, оскільки необґрунтовано відхилив клопотання про призначення у справі комплексної судової екологічно-ґрунтознавчої експертизи, яка б підтвердила відсутність посівів на земельній ділянці.

7. Доводи Відповідача викладені у відзиві на касаційну скаргу

7.1. Позивач не дотримався процедури поновлення Договору оренди, встановленої пунктом 8 Договору оренди та частиною другою статті 33 Закону України "Про оренду землі", отже не скористався своїм переважним правом на укладення Договору на новий строк, в результаті чого втратив своє переважне право на поновлення цього Договору на підставі частин першої - п'ятої статті 33 Закону України "Про оренду землі".

7.2. Відповідач 10.11.2017 заперечив щодо продовження землекористування земельною ділянкою, а саме повідомив Позивача про припинення договірних відносин у зв'язку з закінченням терміну дії Договору.

7.3. Наказом від 05.01.2018 № 7-сг Відповідач припинив дію Договору оренди та повернув земельну ділянку до земель запасу державної власності.

7.4. Здійснення Позивачем орендних платежів не є підставою для продовження Договору, термін дії якого закінчився 10.02.2017.

7.5. Апеляційний суд обґрунтовано встановив, що земельна ділянка використовувалась Позивачем не за цільовим призначенням. А порушення закону, допущене під час здійснення орендних правовідносин - порушення вимоги щодо цільового призначення земельної ділянки, не може мати тих самих наслідків поновлення договору оренди землі на підставі частини шостої статті 33 Закону України "Про оренду землі".

7.6. Суд також встановив неналежне виконання Позивачем умов Договору, яке полягає у невиконанні обов'язку щодо страхування земельної ділянки, що також свідчить про безпідставність вимог про поновлення Договору на підставі зазначеної норми.

7.7. Верховний Суд у постанові від 21.11.2018 у справі № 904/8549/17 щодо незасвідчених копій зазначив, що належне засвідчення незасвідчених копій документів не є поданням нових доказів у розумінні статті 80 ГПК України.

7.8. Заява свідка не засвідчена належним чином, її подано з порушенням приписів частини першої статті 267, статті 268, частини першої статті 269 ГПК України, а також не обґрунтовано причин неподання цього доказу до суду першої інстанції, тому суд першої інстанції правомірно відмовив у прийнятті цього доказу.

7.9. Також суд підставно відхилив клопотання про призначення експертизи з урахуванням приписів частини першої статті 99 ГПК України, пункту 1.6 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та проведення судових експертиз.

8. Встановлені судами обставини

8.1. На підставі розпорядження голови Новопсковської районної державної адміністрації від 17.05.2011 № 190 між Новопсковською районною державною адміністрацією (Третя особа) та Позивачем укладено Договір оренди, відповідно до якого Новопсковська райдержадміністрація передала Позивачу в оренду на 5 років земельну ділянку площею 11,9 га в тому числі сіножаті: 11,9 га. сільськогосподарського призначення, яка знаходиться за межами населеного пункту, на території, яка за даними державного земельного кадастру враховується в межах Можняківської сільської ради (землі запасу).

8.2. Пунктом 8 Договору встановлено, що Договір укладено на 5 років. Після закінчення строку договору орендар має право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

8.3. Відповідно до пунктів 2, 14, 15 Договору в оренду надана земельна ділянка площею 11,9 га сіножатей; цільове призначення земельної ділянки: землі сільськогосподарського призначення; земельна ділянка передана в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

8.4. Умовами збереження стану об'єкта оренди є дотримання вимог протиерозійної організації території (пункт 16 договору).

8.5. Питання, пов'язані зі страхуванням об'єкта оренди винесені у відокремлений Розділ Договору (пункти 32-34).

8.6. Пунктами 32, 33 Договору встановлено, що об'єкт оренди підлягає страхуванню на весь період дії цього договору; страхування об'єкта оренди здійснює орендар.

8.7. Орендована земельна ділянка Позивачем не застрахована.

8.8. Разом з цим, пунктом 34 Договору визначено, що сторони домовились про те, що у разі невиконання свого обов'язку стороною, яка повинна згідно з цим договором застрахувати об'єкт оренди, друга сторона може застрахувати його і вимагати відшкодування витрат на страхування.

8.9. Договір оренди зареєстрований 10.02.2012, отже строк його дії спливає 10.02.2017.

8.10. Листом-повідомленням від 14.01.2016 № ДС-31-12-7777.5-183/18-16 "Про перегляд строку дії договору оренди та розмір орендної плати земель сільськогосподарського призначення державної власності" Відповідач повідомив Позивача про необхідність внесення змін у Договір оренди, зокрема встановлення строку дії Договору до 7 років та річної орендної плати у розмірі 8 % нормативної грошової оцінки.

8.11. Крім того, зазначеним листом-повідомленням Відповідач запропонував Позивачу надати Відповідачу: витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку та технічну документацію про нормативно-грошову оцінку земельної ділянки.

8.12. За поясненнями Відповідача цей лист має інформативний характер та направлений орендареві для приведення договору у відповідність до чинного на той час законодавства.

8.13. На виконання зазначеної вимоги Позивачем з ПП "Обласний центр впровадження "Агроцентрнаука" (який мав відповідну ліцензію) укладено договір від 16.03.2016 № 8/0ц на розроблення технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яка є предметом Договору.

8.14. Вказана технічна документація з нормативної грошової оцінки земельної ділянки була розроблена та передана на Державну експертизу землевпорядної документації.

8.15. Висновком Державної експертизи землевпорядної документації від 29.03.2016 № 28 Технічна документація визнана такою, що відповідає вимогам чинного законодавства, оцінена позитивно і погоджена (а.с. 20 т.1).

8.16. Вказаний висновок Державної експертизи затверджено начальником Головного управління Держгеокадастру у Луганській області 29.03.2016 (а.с. 20 т. 1).

8.17. Рішенням Новопсковської районної ради від 04.11.2016 № 9/10 затверджена зазначена технічна документація з нормативної грошової оцінки земельної ділянки (а.с. 21 т. 1).

8.18. Листом від 14.12.2016 Позивач звернувся до Відповідача з проханням внести зміни до Договору: встановити строк дії договору 7 років та встановити річну орендну плату у розмірі 8 % нормативно грошової оцінки (а.с. 25). В додатку до листа були подані копія Договору оренди, копія витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, копія рішення Новопсковської районної ради № 9/10 від 04.11.2016, копія витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, копія паспорта та коду, акт визначення в натурі (на місцевості) меж земельної ділянки, схему розміщення земельної ділянки, кадастровий план.

8.19. Проект додаткової угоди разом з цим листом не подавався.

8.20. Одночасно Позивач просив прийняти матеріали для внесення змін до Договору: копію витягу з Державного земельного кадастру, копію витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, копію договору та ін.

8.21. Відповідач одержав зазначений лист та матеріали Позивача 16.12.2016, що підтверджується відповідною відміткою на листі Позивача (а.с. 25 т. 1).

8.22. Відповідач відповіді на вказаний лист не надав, що пояснив відсутністю такої можливості у зв'язку з ненаправленням Позивачем разом з листом від 14.12.2016 проекту додаткової угоди до Договору оренди.

8.23. Листом від 06.02.2017 Позивач повторно звернувся до Відповідача з проханням укласти додаткову угоду до Договору (встановити орендну плату у розмірі 8 % нормативної грошової оцінки терміном на 7 років) та додав до цього листа копію Договору оренди землі, копію витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, копію рішення Новопсковської районної ради № 9/10 від 04.11.2016, копію витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, копію паспорта та коду, акт визначення в натурі (на місцевості) меж земельної ділянки, схему розміщення земельної ділянки, кадастровий план.

8.24. Листом (запит щодо надання інформації) від 14.06.2017 Позивач звернувся до Відповідача та просив надати йому інформацію щодо стану підписання додаткової угоди про поновлення Договору; у цьому листі Позивач вказав на те, що додаткова угода була надана для підписання Відповідачу 14.12.2016 (а.с. 42 т. 1).

8.25. В подальшому листом-повідомленням від 04.11.2017 Позивач надіслав Відповідачу оригінал двох примірників додаткової угоди до договору та просив Відповідача підписати додаткову угоду про поновлення Договору на тих же самих умовах на той же самий строк (а.с. 44 - 46).

8.26. В подальшому наказом від 05.01.2018 № 7-сг Відповідач припинив дію Договору та повернув земельну ділянку, яка є предметом договору, до земель запасу державної власності сільськогосподарського призначення (а.с. 101 т. 1).

8.27. Відповідно до довідки Старобільської ОДПІ ГУ ДФС у Луганській області від 12.04.2018 № 3252 у Позивача станом на 12.04.2018 відсутня заборгованість із сплати податків, зборів, платежів.

9. Позиція Верховного Суду

9.1. Відповідно до частини шостої статті 33 Закону України "Про оренду землі" у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із: власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності); уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності).

9.2. Визначений наведеною нормою порядок є відмінним від передбаченого положеннями частин першої - п'ятої статті 33 Закону України "Про оренду землі", оскільки передбачає право на поновлення договору оренди земельної ділянки, яке виникає після закінчення строку дії відповідного договору оренди земельної ділянки і орендар продовжує користуватись цією ділянкою, за відсутності заперечення орендодавця проти поновлення цього договору, яке має бути надане протягом одного місяця після закінчення дії договору оренди.

9.3. Наведеною нормою частини шостої статті 33 Закону України "Про оренду землі" врегульовано пролонгацію договору на той самий строк і на тих самих умовах, що були передбачені договором, за наявності такого фактичного складу: користування орендарем земельною ділянкою після закінчення строку оренди і відсутність протягом одного місяця заперечення орендодавця проти такого користування (що можна кваліфікувати як "мовчазну згоду" орендодавця на пролонгацію договору).

9.4. При цьому необхідно звернути увагу, що повідомлення орендарем орендодавця про намір скористатися правом на поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 Закону України "Про оренду землі", не вимагається. Суть поновлення договору оренди згідно з цією частиною статті саме і полягає у тому, що орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку оренди, а орендодавець, відповідно, не заперечує проти поновлення договору, зокрема у зв'язку з належним виконанням договору оренди землі.

9.5. У контексті поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 Закону України "Про оренду землі", необхідно зауважити, що такий договір може бути поновлено виключно на тих самих умовах і на той самий строк. Тобто орендар не може вимагати поновлення договору оренди землі на інших умовах. Щодо прав та обов'язків орендодавця слід акцентувати, що він має право заперечити стосовно поновлення згідно із цією частиною статті 33 Закону України "Про оренду землі", і таке заперечення має бути заявлено саме протягом одного місяця після закінчення дії договору оренди землі, що безпосередньо випливає зі змісту частини 6 зазначеної статті.

9.6. У подальшому, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення дії договору оренди і орендодавець не надав заперечень стосовно поновлення цього договору протягом одного місяця після його закінчення, орендар має право звернутися із вимогою про визнання укладеною угоди про поновлення договору на тих самих умовах і на той самий строк. Орендодавець, у свою чергу, в будь-який час до укладення додаткової угоди стосовно поновлення договору на той самий строк і на тих самих умовах може звернутися із вимогою про звільнення земельної ділянки. Тобто договір оренди землі вважатиметься поновленим лише у разі укладення додаткової угоди, про що безпосередньо зазначено у частині восьмій статті 33 Закону України "Про оренду землі". При цьому відмову або зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено у суді. Наведена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 25.02.2015 у справі № 6-219цс14, постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2018 у справі № 594/376/17-ц, у постанові Верховного Суду від 15.01.2019 у справі № 908/1569/17.

9.7. Предметом позову у цій справі є вимоги про визнання поновленим Договору та визнання укладеною додаткової угоди до Договору про поновлення Договору оренди землі відповідно до частини шостої статті 33 Закону України "Про оренду землі".

9.8. Втім, наведена в позовній заяві редакції додаткової угоди про поновлення Договору містить відмінні умови, ніж були передбачені Договором, що не надає підстав для визнання цієї додаткової угоди про поновлення Договору укладеною в порядку частини шостої статті 33 Закону України "Про оренду землі", тобто на тих самих умовах і на той самий строк.

9.9. З огляду на викладене помилковим є висновок суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог про визнання Договору поновленим та визнання додаткової угоди про поновлення Договору укладеною відповідно до вимог зазначеної норми.

9.10. За наведених мотивів Суд вважає, що апеляційний господарський суд дійшов по суті правильного висновку про відсутність підстав для задоволення заявлених позовних вимог, однак помилково виходив з невиконання Позивачем умов Договору щодо цільового використання земельної ділянки.

9.11. Враховуючи викладене Суд відхиляє доводи Скаржника (підпункт 6.3) про неврахування судом апеляційної інстанції правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду України від 30.11.2016 у справі № 3-312гс16, та незастосування частини шосту статті 33 Закону України "Про оренду землі" з посиланням на обґрунтованість висновків суду першої інстанції про задоволення позовних вимог.

9.12. Доводи Скаржника (підпункт 6.2) щодо помилкового зазначення цільового призначення земельної ділянки, а також посилання на неповне встановлення судом апеляційної інстанції обставин саме щодо цільового призначення земельної ділянки та неправомірне взяття до уваги доводів Відповідача про неналежне виконання Позивачем обов'язків за Договором (підпункт 6.1), враховуючи наведені у цій постанові мотиви, не можуть бути прийняті до уваги як підстава для зміни чи скасування оскаржуваної постанови.

9.13. Суд відхиляє доводи Скаржника (підпункт 6.4) про те, що суд апеляційної інстанції порушив положення пункту 7 частини третьої статті 2 ГПК України та безпідставно поновив строк на апеляційне оскарження рішення, яке вступило в законну силу, з огляду на таке.

9.14. Відповідно до частин першої, третьої статті 256 ГПК України, на порушення якої судом посилається Скаржник, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

9.15. При цьому відповідно до частини першої статті 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

9.16. Таким чином суд має право поновити строк оскарження судового рішення, якщо визнає причини пропуску цього строку поважними. При цьому у кожному конкретному випадку питання щодо наявності поважних причин пропуску строку суд вирішує, враховуючи конкретні обставини пропуску цього строку, а також відповідні доводи сторони, яким надає оцінку, керуючись своїм внутрішнім переконанням.

9.17. Отже, враховуючи, що поновлення пропущеного процесуального строку оскарження є правом суду, а в ухвалі наведені мотиви, за яких суд дійшов висновку про наявність підстав для поновлення строку апеляційного оскарження, Суд відхиляє протилежні доводи Скаржника.

9.18. Доводи Скаржника (підпункти 6.5, 6.6) про порушення судом апеляційної інстанції положень пунктів 2, 4 частини третьої статті 2 ГПК України, а також посилання (підпункт 6.7) на порушення статті 99 ГПК України, у зв'язку з непризначенням у справі комплексної судової екологічно-ґрунтознавчої експертизи, яка б підтвердила відсутність посівів на земельній ділянці, не знайшли свого підтвердження та не спростовують наведених вище висновків, з яких виходить Суд у цій постанові.

9.19. З огляду на наведене постанова суду апеляційної інстанції підлягає залишенню без змін з мотивів, викладених у цій постанові Суду, у зв'язку з чим касаційна скарга задоволенню не підлягає.

10. Судові витрати

10.1. З огляду на те, що касаційна скарга задоволенню не підлягає, судові витрати покладаються на Скаржника.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця Зеленського Івана Васильовича залишити без задоволення.

2. Постанову Східного апеляційного господарського суду від 04.02.2019 у справі № 913/99/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя К. М. Пільков

Судді Т. Б. Дроботова

Ю. Я. Чумак