ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" квітня 2019 р. Справа№ 910/10314/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Руденко М.А.

суддів: Пономаренка Є.Ю.

Дідиченко М.А.

при секретарі: Ігнатюк Г.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Касіяненко І.В., довіреність № 1484 від 10.12.2018;

від відповідача: Кисельова А. Ю., довіреність № 7 від 07.02.2019;

від третьої особи: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги приватного акціонерного товариства "Айбокс Банк"

на рішення господарського суду міста Києва від 11.12.2018 р.

у справі № 910/10314/18 (суддя - Якименко М.М.)

за позовом публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва" ПАТ "Українська залізниця"

до приватного акціонерного товариства "Айбокс Банк"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - товариства з обмеженою відповідальністю "Науково - виробнича фірма "Ротормаш"

про стягнення 113 479,12 грн.,-

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2018 року публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва" ПАТ "Українська залізниця" звернулось до господарського суду міста Києва з позовною заявою до приватного акціонерного товариства "Айбокс Банк" про стягнення 113 479,12 грн. забезпечення тендерної пропозиції.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на відмову відповідача у задоволенні вимоги позивача як бенефіціара про сплату у встановлений строк суми тендерного забезпечення за банківською гарантією № 1174-0318/RMS5.1t від 16.03.2018 року, наданою ПАТ "Айбокс Банк" для забезпечення виконання зобов'язань принципала - товариства з обмеженою відповідальністю "Науково - виробнича фірма "Ротормаш" у зв'язку з проведенням позивачем відкритих торгів на закупівлю, оскільки пропозиція ТОВ "НВФ "Ротормаш" була відхилена на підставі п. 2 ч. 1 ст. 30 Закону України "Про публічні закупівлі".

Рішенням господарського суду міста Києва від 11.12.2018 р. позов задоволено повністю: стягнуто з приватного акціонерного товариства "Айбокс Банк" на користь публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва" ПАТ "Українська залізниця" 113 200 грн. 00 коп. - суми тендерного забезпечення, 279 грн. 12 коп. - 3% річних, 1 762 грн. 00 коп. - судового збору.

Мотивуючи рішення, суд першої інстанції зазначив, що з наданих позивачем та не спростованих відповідачем доказів судом встановлено неналежне виконання відповідачем взятого на себе зобов'язання з виплати суми тендерного забезпечення у розмірі 113 200,00 грн. за названими вище письмовими вимогами позивача у визначений гарантією та у вимогах останнього строк.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, приватне акціонерне товариство "Айбокс Банк" звернулося з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 11.12.2018 р. у справі № 910/10314/18 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказує на те, що судом першої інстанції не було досліджено, що вимога підписана особами без належних повноважень. Також апелянт зазначив, що в межах строку дії гарантії бенефіціар до банку з належним чином підписаною вимогою не звертався.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.02.2019 р. відкрито апеляційне провадження у справі 910/10314/18 за апеляційною скаргою приватного акціонерного товариства "Айбокс Банк" на рішення господарського суду міста Києва від 11.12.2018 р. та призначено до розгляду на 19.03.2019 р.

28.02.2019 р. до суду апеляційної інстанції від публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва" ПАТ "Українська залізниця" надійшов відзив на апеляційну скаргу.

У судовому засіданні 19.03.2019 р. було оголошено перерву до 16.04.2019р.

Представник третьої особи у судове засідання 16.04.2019 р. не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про дату, час і місце розгляду справи представник третьої особи був повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Оскільки сторони були належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги, явка сторін не визнавалася обов'язковою судом апеляційної інстанції, а участь в засіданні суду є правом, а не обов'язком сторони, Північний апеляційний господарський суд дійшов до висновку про можливість розгляду апеляційної скарги по суті в судовому засіданні 16.04.2019 р. за відсутності представника третьої особи.

В судовому засіданні 16.04.2019 р. представник відповідача апеляційну скаргу підтримав та просив скасувати оскаржуване рішення.

Представник позивача в судовому засіданні 16.04.2019 р. проти апеляційної скарги заперечував, рішення суду першої інстанції просив залишити без змін.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, вивчивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Як було вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 02.03.2018 року публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва" (замовник, позивач) оприлюднено оголошення про проведення процедури відкритих торгів на веб-порталі уповноваженого органу з питань закупівель (https://prozorro.gov.ua/tender/UA-2018-03-02-001277-а) (назва предмету закупівлі за класифікатором ДК 021:2015:34630000-2 - Частини залізничних або трамвайних локомотивів чи рейкового рухомого складу, обладнання для контролю залізничного руху) та відповідну тендерну документацію.

Учасниками відкритих торгів були товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Ротормаш" (третя особа) та товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-технічне підприємство "Трансінвест".

Розділом 3 п. 3.3 тендерної документації (нова редакція) щодо проведення відкритих торгів на закупівлю: частин залізничних або трамвайних локомотивів чи рейкового рухомого складу, обладнання для контролю залізничного руху, затвердженої рішенням тендерного комітету Філії "ЦЗВ" ПАТ "Укрзалізниця" 14.03.2018 (тендерна документація, а.с. 37), забезпечення тендерної пропозиції надається учасником торгів у вигляді банківської гарантії. Розмір забезпечення тендерної пропозиції визначено у сумі 113 200,00 грн.

На виконання п. 3.3 розділу 3 умов тендерної документації учасником процедури закупівлі - ТОВ "Науково-виробнича фірма "Ротормаш" завантажено в електронному вигляді в якості забезпечення тендерної пропозиції банківську гарантію №1174-0318/RMS5.1t від 16.03.2018 р. (гарантія), за умовами якої приватне акціонерне товариство "Айбокс Банк" (відповідач, гарант) прийняв на себе безвідкличні та безумовні зобов'язання сплатити позивачу (бенефіціару) повну суму тендерного забезпечення у розмірі 113 200,00 грн., у випадку настання обставин, передбачених цією гарантією. Строк дії гарантії визначено по 27.07.2018 включно. (а.с. 16 том 1)

За умовами гарантії, гарант зобов'язується виплатити бенефіціару повну суму тендерного забезпечення у розмірі 113 200,00 грн. за першою письмовою вимогою бенефіціара протягом 5 (п'яти) банківських днів, в якій буде посилання на одну з наступних підстав, а саме:

- відкликання тендерної пропозиції учасником після закінчення строку її подання, але до того, як сплив строк, протягом якого тендерні пропозиції вважаються чинними;

- непідписання учасником, який став переможцем процедури торгів, договору про закупівлю;

- ненадання переможцем процедури торгів забезпечення виконання договору про закупівлю після отримання повідомлення про намір укласти договір, якщо надання такого забезпечення передбачено тендерною документацією;

- ненадання переможцем у строк, визначений в абзаці другому частини третьої статті 17 Закону України "Про публічні закупівлі", документів, що підтверджують відсутність підстав, передбачених статтею 17 Закону України "Про публічні закупівлі".

Згідно наявного у матеріалах справи протоколу розгляду тендерних пропозицій №1589/72/-18-Т від 11.04.2018 р. (а.с. 17 ), товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Ротормаш" визнано переможцем та 11.04.2018р. опубліковано повідомлення №1589/48-18Т про намір укласти договір. (а.с. 18)

Однак, в порушення вимог тендерної документації переможцем процедури закупівлі - товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Ротормаш" не було надано документів, що підтверджують відсутність підстав, передбачених ст. 17 Закону України "Про публічні закупівлі", які переможець процедури закупівлі має надати замовнику у строк, що не перевищує 5 днів з дати оприлюднення на веб-порталі уповноваженого органу повідомлення про намір укласти договір, у зв'язку з чим замовником відхилено тендерну пропозицію третьої особи, що відображено у протоколі розгляду тендерних пропозицій №1589/98/-18-Т від 18.04.2018. (а.с. 19)

Внаслідок ненадання третьою особою документів, що підтверджують відсутність підстав, передбачених ст. 17 Закону України "Про публічні закупівлі", які переможець процедури закупівлі має надати замовнику у встановлений строк та відхилення тендерної пропозиції даного учасника між філією "Центр забезпечення виробництва" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" та третьою особою не було підписано договір про закупівлю, що, у свою чергу, стало підставою для звернення позивача 25.04.2018р. до відповідача з вимогою № ЦЗВ-20/1726 від 24.04.2018 р. про виплату суми забезпечення тендерної пропозиції у розмірі 113 200,00 грн. у встановлений банківською гарантією строк - протягом п'яти банківських днів з моменту отримання цієї вимоги. (а.с. 21)

За результатами розгляду вказаної вимоги відповідач листом № 1104/12-б/б-01 від 03.05.2018р. вказав на те, що ним отримано вказану вимогу про сплату 113 200,00 грн., проте вимога не може бути задоволена, оскільки не відповідає умовам гарантії, зокрема, позивачем не було надано належного підтвердження повноважень підписанта вимоги, не надано доказів її достовірності та належного оформлення. (а.с. 24)

15.05.2018р. позивач повторно надіслав на адресу відповідача вимогу № ЦЗВ-20/1900 від 15.05.2018р. про виплату протягом п'яти банківських днів з моменту отримання цієї вимоги суми забезпечення тендерної пропозиції у розмірі 113 200,00 грн., у відповідь на яку відповідач у листі вих. №1604/12-б/б-01 від 25.06.2018р. повторно вказав на те, що вимога не може бути задоволена, оскільки не відповідає умовам гарантії, зокрема, позивачем не було надано належного підтвердження повноважень підписанта вимоги. (а.с. 25-30)

У листі №ЦЗВ-20/2568 від 09.07.2018р. позивач вказав відповідачеві на безпідставність та надуманість зауважень, викладених у листі вих. № 1604/12-б/б-01 від 25.06.2018р., у відповідь на який відповідач у своєму листі вих. №1801/12-б/б-01 від 16.07.2018р. зазначив про те, що з порушених позивачем питань банком надавалась відповідь щодо неможливості здійснення виплати суми гарантії у листі від 25.06.2018 р. (а.с. 31-36)

Отже, спір між сторонами у справі виник з приводу невиконання відповідачем зобов'язань за наданою ним гарантією.

Задовольняючи позовні вимоги в повному обсязі, суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що факт порушення відповідачем своїх зобов'язань в частині своєчасної та повної оплати суми тендерного забезпечення підтверджений матеріалами справи та не спростований останнім належними та допустимими доказами, позовні вимоги про стягнення з відповідача суми боргу (тендерного забезпечення) в розмірі 113 200, 00 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції зважаючи на наступне.

Як вже було встановлено вище, згідно наявного в матеріалах справи протоколу розгляду тендерних пропозицій №1589/72/-18-Т від 11.04.2018 року товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Ротормаш" визнано переможцем та 11.04.2018р. опубліковано повідомлення №1589/48-18Т про намір укласти договір.

Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади встановлені Законом України "Про публічні закупівлі".

Згідно із ч. 3 ст. 22 Закону України «Про публічні закупівлі» тендерна документація може містити також іншу інформацію відповідно до законодавства, яку замовник вважає за необхідне до неї включити.

У додатку № 6 тендерної документації замовником визначено перелік документів на підтвердження відсутності підстав, визначених ч. ч. 1, 2 ст. 17 Закону України "Про публічні закупівлі", які переможець процедури закупівлі має надати замовнику у строк 5 днів з дати оприлюднення на веб-порталі уповноваженого органу повідомлення про намір укласти договір.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 17 Закону України «Про публічні закупівлі» замовник приймає рішення про відмову учаснику в участі у процедурі закупівлі та зобов'язаний відхилити тендерну пропозицію учасника в разі, якщо:

1) він має незаперечні докази того, що учасник пропонує, дає або погоджується дати прямо чи опосередковано будь-якій посадовій особі замовника, іншого державного органу винагороду в будь-якій формі (пропозиція щодо найму на роботу, цінна річ, послуга тощо) з метою вплинути на прийняття рішення щодо визначення переможця процедури закупівлі або застосування замовником певної процедури закупівлі;

2) відомості про юридичну особу, яка є учасником, внесено до Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили корупційні або пов'язані з корупцією правопорушення;

3) службову (посадову) особу учасника, яку уповноважено учасником представляти його інтереси під час проведення процедури закупівлі, фізичну особу, яка є учасником, було притягнуто згідно із законом до відповідальності за вчинення у сфері закупівель корупційного правопорушення;

4) суб'єкт господарювання (учасник) протягом останніх трьох років притягувався до відповідальності за порушення, передбачене пунктом 4 частини другої статті 6, пунктом 1 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, що стосуються спотворення результатів торгів (тендерів);

5) фізична особа, яка є учасником, була засуджена за злочин, учинений з корисливих мотивів, судимість з якої не знято або не погашено у встановленому законом порядку;

6) службова (посадова) особа учасника, яка підписала тендерну пропозицію, була засуджена за злочин, вчинений з корисливих мотивів, судимість з якої не знято або не погашено у встановленому законом порядку;

7) тендерна пропозиція подана учасником процедури закупівлі, який є пов'язаною особою з іншими учасниками процедури закупівлі та/або з членом (членами) тендерного комітету, уповноваженою особою (особами) замовника;

8) учасник визнаний у встановленому законом порядку банкрутом та стосовно нього відкрита ліквідаційна процедура;

9) у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутня інформація, передбачена пунктом 9 частини другої статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань";

10) юридична особа, яка є учасником, не має антикорупційної програми чи уповноваженого з реалізації антикорупційної програми, якщо вартість закупівлі товару (товарів), послуги (послуг) або робіт дорівнює чи перевищує 20 мільйонів гривень.

Замовник може прийняти рішення про відмову учаснику в участі у процедурі закупівлі та може відхилити тендерну пропозицію учасника у разі, якщо учасник має заборгованість із сплати податків і зборів (обов'язкових платежів).

Частиною 3 статті 17 Закону України «Про публічні закупівлі» передбачено, що переможець торгів у строк, що не перевищує п'яти днів з дати оприлюднення на веб - порталі уповноваженого органу повідомлення про намір укласти договір, повинен надати замовнику документи, що підтверджують відсутність підстав, визначених пунктами 2, 3, 5, 6 і 8 частини першої цієї статті.

Проте, всупереч вимог тендерної документації переможцем процедури закупівлі (третьої особою) не було надано документів, що підтверджують відсутність підстав, передбачених ст. 17 Закону України "Про публічні закупівлі", у зв'язку з чим замовником відхилено тендерну пропозицію третьої особи, що відображено у протоколі розгляду тендерних пропозицій №1589/96/-18-Т від 18.04.2018.

Згідно із ч. 3 ст. 32 Закону України «Про публічні закупівлі» у разі відмови переможця торгів від підписання договору про закупівлю відповідно до вимог тендерної документації або неукладення договору про закупівлю з вини учасника у строк, визначений цим Законом, або ненадання переможцем документів, що підтверджують відсутність підстав, передбачених статтею 17 цього Закону, замовник відхиляє тендерну пропозицію такого учасника та визначає переможця серед тих учасників, строк дії тендерної пропозиції яких ще не минув.

Частиною 3 ст. 24 Закону України "Про публічні закупівлі" передбачено, що забезпечення тендерної пропозиції не повертається у разі, зокрема, ненадання переможцем у строк, визначений в абзаці другому частини третьої статті 17 цього Закону, документів, що підтверджують відсутність підстав, передбачених статтею 17 цього Закону.

Відповідно до умов банківської гарантії одним із випадків порушення зобов'язання принципалом є ненадання переможцем у строк, визначений в абзаці другому частини третьої статті 17 Закону України "Про публічні закупівлі", документів, що підтверджують відсутність підстав, передбачених статтею 17 Закону України "Про публічні закупівлі".

Таким чином, внаслідок ненадання переможцем у строк, визначений в абзаці другому частини третьої статті 17 цього Закону, документів, що підтверджують відсутність підстав, передбачених статтею 17 цього Закону та відхилення тендерної пропозиції учасника між філією «ЦЗВ» ПАТ «Українська залізниця» та ТОВ «НВФ Ротормаш» не було підписано договір про закупівлю, що, у свою чергу, стало підставою для звернення позивача до публічного акціонерного товариства «Айбокс Банк» з вимогою про стягнення суми забезпечення тендерної пропозиції.

За змістом ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статями 11, 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є однією з підстав виникнення зобов'язань та є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як унормовано відповідно до ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України гарантія є одним із видів забезпечення зобов'язань.

За умовами ст. 200 Господарського кодексу України гарантія є специфічним засобом забезпечення виконання господарських зобов'язань шляхом письмового підтвердження (гарантійного листа) банком, іншою кредитною установою, страховою організацією (банківська гарантія) про задоволення вимог управненої сторони у розмірі повної грошової суми, зазначеної у письмовому підтвердженні, якщо третя особа (зобов'язана сторона) не виконає вказане у ньому певне зобов'язання, або настануть інші умови, передбачені у відповідному підтвердженні. Зобов'язання за банківською гарантією виконується лише на письмову вимогу управненої сторони.

Стаття 560 Цивільного кодексу України вказує, що за гарантією банк, інша фінансова установа, страхова організація (гарант) гарантує перед кредитором (беніфіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов'язку. Гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

За змістом ст. 562 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання гаранта перед кредитором не залежить від основного зобов'язання (його припинення або недійсності), зокрема і тоді, коли в гарантії міститься посилання на основне зобов'язання.

Таким чином, у відносинах за гарантією беруть участь три суб'єкти - гарант, беніфеціар та принципал. Забезпечувальна функція гарантії полягає у тому, що вона (гарантія) забезпечує належне виконання принципалом його обов'язку перед беніфеціаром.

Гарантія - це односторонній правочин, змістом якого є обов'язок гаранта сплатити кредитору-беніфеціару грошову суму відповідно до умов гарантій у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого гарантією. Тобто, гарантія створює зобов'язання тільки для гаранта.

Порядок, умови надання та отримання банками гарантій та їх виконання регулюються Положенням про порядок здійснення банками операцій за гарантіями в національній та іноземних валютах, затвердженим постановою Правління Національного банку України № 639 від 15.12.2004 р.

Відповідно до п. 2 положення про порядок здійснення банками операцій за гарантіями в національній та іноземних валютах, затвердженого постановою НБУ 15.12.2004 р. № 639 (надалі - положення) гарантія - це спосіб забезпечення виконання зобов'язань, відповідно до якого банк-гарант (банк, який надає гарантію на користь бенефіціара) бере на себе грошове зобов'язання перед бенефіціаром (особа, на користь якої надається гарантія) сплатити кошти в разі настання гарантійного випадку. Зобов'язання банку-гаранта перед бенефіціаром не залежить від базових відносин, які забезпечуються такою гарантією (їх припинення або недійсності), зокрема і тоді, коли посилання на такі базові відносини безпосередньо міститься в тексті гарантії.

Згідно з п. 5 розділу 1 положення банк-гарант може надавати такі види гарантій: платіжні гарантії, гарантії повернення авансового платежу, тендерні гарантії (гарантії забезпечення пропозиції), гарантії виконання, гарантії повернення позики тощо.

Право гаранта на відмову в задоволенні вимоги кредитора встановлено ст. 565 ЦК України, згідно з ч. 1 якої гарант має право відмовитися від задоволення вимоги кредитора, якщо вимога або додані до неї документи не відповідають умовам гарантії або якщо вони подані гарантові після закінчення строку дії гарантії. Гарант повинен негайно повідомити кредитора про відмову від задоволення його вимоги.

Відмовляючи у задоволенні вимог № ЦЗВ-20/1726 від 24.04.2018 р. та № ЦЗВ-20/1900 від 15.05.2018 про виплату гарантії відповідач посилався на те, що подані документи не підтверджують повноважень підписантів вимоги та до вимоги не було долучено належним чином оформлених документів, які б підтверджували повноваження Касіяненко І.В. на посвідчення документів.

В той же час, згідно наявних у матеріалах справи доказів, вбачається, що публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" на підставі довіреностей делегувало повноваження в.о. директору філії "Центр забезпечення виробництва" ОСОБА_4, заступнику директора філії "Центр забезпечення виробництва" ОСОБА_5 та заступнику директора філії "Центр забезпечення виробництва" ОСОБА_6 здійснювати дії, пов'язані з діяльністю філії "Центр забезпечення виробництва", діяти від імені довірителя підписувати, подавати, одержувати усі документи та виконувати всі передбачені дії, пов'язані з діяльністю філії, її структурних підрозділів у встановленому порядку.

Крім того, відповідно до п. 17 статуту ПАТ «Укрзалізниця», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 № 735, товариство утворює філії, представництва, інші відокремлені підрозділи без статусу юридичної особи як на території України, так і за її межами, які діють на підставі положень.

Наказом публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" № 100 від 24.02.2017 внесено зміни до положення про філію "Центр забезпечення виробництва" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" та викладено його в новій редакції. Уведено в дію структуру філії "Центр забезпечення виробництва" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця".

Відповідно до вказаного положення, філія є відокремленим підрозділом товариства, який не має статусу юридичної особи. Філія діє від імені товариства та в його інтересах, здійснює делеговані товариством функції відповідно до мети, завдань та предмету діяльності товариства.

Пунктом 2.7 положення визначено, що філія має право від імені товариства, відповідно до наданих повноважень та довіреності, зокрема, але не виключно: вчиняти правочини, вести претензійну роботу, виступати позивачем, з усіма правами, наданими, законом позивачу, з правом підпису усіх процесуальних документів в межах своїх повноважень. Директор Філії діє на підставі довіреності, виданої товариством у порядку, передбаченому статутом Товариства та Положенням.

Відповідно до п. 5.3 розділу 5 положення визначено, що директор філії діє на підставі довіреності, виданої товариством у порядку, передбаченому статутом товариства та цього положення.

Згідно із п. 5.5 розділу 5 положення директор філії на підставі довіреності та у межах своїх повноважень: діє від імені товариства, представляє інтереси товариства з питань діяльності філії в будь-яких органах державної влади та місцевого самоврядування, в тому числі у фіскальних та митних органах, у відносинах з державними і приватними нотаріусами, банками, підприємствами, установами, організаціями будь-якого типу та організаційно-правової форми як на території України, так і за кордоном, а також у відносинах з фізичними особами.

Отже, враховуючи зазначене, доводи відповідача є необґрунтованими, протиправними та такими, що не відповідають дійсним обставинам справи, оскільки в.о. директора філії «ЦВЗ» ОСОБА_4, заступник директора філії «ЦЗВ» ОСОБА_7 та заступник директора філії «ЦЗВ» ОСОБА_6 мають належним чином підтверджені повноваження діяти від імені довірителя - ПАТ «Укрзалізниця».

Разом із цим, як передбачено наведеною вище судом нормою статті 563 ЦК України, щодо форми вимоги по гарантії, то законом встановлено тільки обов'язок про пред'явлення вимоги у письмовій формі. Щодо змісту вимоги та змісту доданих до неї документів, то законодавець також встановив, що обов'язковим є зазначення або у вимозі або у доданих до неї документах - у чому полягає порушення боржником основного зобов'язання, забезпеченого гарантією. І також законодавець встановив, що кредитор може пред'явити вимогу до гаранта у межах строку, встановленого у гарантії, на який її видано.

Проте, щодо обов'язкового переліку документів, які мають бути додані до вимоги по гарантії, то закон такого переліку не містить, натомість вказує, що до вимоги додаються документи, вказані в гарантії.

Тобто, законодавець залишив на вирішення особи, яка складає гарантію, визначення у тексті гарантії переліку документів, які повинні бути додані до вимоги за гарантією.

Згідно з п. 1 гл. 2 р. III положення про порядок здійснення банками операцій за гарантіями в національній та іноземних валютах у разі настання гарантійного випадку і для отримання відшкодування, забезпеченого гарантією, бенефіціар може подати безпосередньо до банку-гаранта або до банку-резидента (залежно від того, як це визначено умовами гарантії) вимогу для отримання відшкодування, забезпеченого гарантією, а також усі документи, передбачені умовами гарантії (якщо таке подання в ній передбачено).

Згідно з п. 2 р. І положення безумовна гарантія - гарантія, за якою банк-гаранту разі порушення принципалом свого зобов'язання, забезпеченого гарантією, сплачує кошти бенефіціару за першою його вимогою без подання будь-яких інших документів або виконання будь-яких інших умов.

Тобто, вказане положення також не визначає обов'язкового переліку документів, які мають бути додані до вимоги по гарантії, і також залишає на вирішення особи, яка складає гарантію, визначення у тексті гарантії переліку документів, які повинні бути додані до вимоги за гарантією.

Вказана правова позиція узгоджується з правовою позицією Верховного Суду від 12.04.2018 у справі № 910/12842/17.

Колегія суддів, дослідивши зміст гарантії у сукупності зі вимогами ст. 563 ЦК України та вказаним положенням про порядок здійснення банками операцій за гарантіями в національній та іноземних валютах, та встановила, що банківською гарантією № 1174-0318/RMS5.1t від 16.03.2018 р. не було передбачено додання до вимоги за гарантією документів, які б підтверджували повноваження особи, яка підписала вимогу, а тому відповідач необґрунтовано відмовляв бенефіціарові у її задоволенні.

Крім цього, зі змісту укладеної між сторонами гарантії відповідач взяв на себе безумовні та безвідкличні зобов'язання щодо виплати позивачу суми гарантії у випадку настання обставин, які передбачені гарантією.

Враховуючи наведене, дослідивши зміст гарантії та листів-вимог, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що є доведеним неналежне виконання принципалом вимог тендерної документації, а тому відповідач неправомірно відмовив позивачу у виплаті за гарантією, оскільки пред'явлена позивачем вимога відповідала умовам гарантії, а вимога позивача по виплаті не перевищувала передбачену гарантією суму.

Таким чином, позовна вимога про стягнення 113 200,00 грн. - суми за гарантією є обґрунтованою та правомірно була задоволена судом першої інстанції.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача 3 % річних на підставі вимог ст. 625 ЦК України колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог в цій частині та зазначає на наступне.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, відсутність у боржника грошей у готівковій формі або грошових коштів на його рахунку в банку, і як наслідок, неможливість виконання ним грошового зобов'язання, якщо навіть у цьому немає його провини, не звільняють боржника від відповідальності за прострочення грошового зобов'язання.

Передбачене законом право кредитора вимагати стягнення боргу враховуючи індекс інфляції та відсотків річних є способом захисту майнових прав та інтересів кредитора, сутність яких складається з відшкодування матеріальних втрат кредитора та знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів, а також отримання компенсації (плати) від боржника за користування ним грошовими коштами, які належать до сплати кредитору.

Колегія суддів, перевіривши здійснений судом першої інстанції розрахунок 3 % річних, погоджується з висновком суду першої інстанції, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 3 % річних у сумі 279,12 грн. за загальний період з 02.07.2018 р. по 31.07.2018 р.

Відповідно до ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказів, які б спростовували вище встановлені та зазначені судом обставини, учасниками справи не надано.

Доводи скаржника з приводу неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції.

Інші доводи, наведені скаржником в апеляційній скарзі, колегією суддів до уваги не приймаються з огляду на те, що вони є необґрунтованими та такими, що спростовуються вищевикладеним та матеріалами справи. Також, відсутні підстави для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення в розумінні ст.277 ГПК України з викладених в апеляційній скарзі обставин.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла до висновку про те, оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає законодавству та матеріалам справи, а тому відсутні підстави для його скасування чи зміни. Колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Судові витрати (судовий збір) на підставі ст.129 ГПК України покладаються на скаржника.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст.129, 252, 263, 269, 270, 273, 275, 276, 281-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства "Айбокс Банк" на рішення господарського суду міста Києва від 11.12.2018 у справі №910/10314/18 залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду міста Києва від 11.12.2018 у справі №910/10314/18 залишити без змін.

3. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на апелянта.

4.Матеріали справи № 910/10314/18 повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст судового рішення складено 23.04.2019.

Головуючий суддя М.А. Руденко

Судді Є.Ю. Пономаренко

М.А. Дідиченко