ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про часткове задоволення скарги

23.04.2019 Справа № 904/2628/18
За скаргою Приватного акціонерного товариства "АПК-Інвест" на бездіяльність Заступника начальника відділу Павлоградського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області

у справі

за позовом Приватного акціонерного товариства "АПК-Інвест" (85325, Донецька область, Покровський район, с. Рівне, вул. Шопена, буд. 1А)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Миколай-Експорт" (51400, Дніпропетровська область, м. Павлоград, провулок Декабристів, буд. 3)

про зобов'язання здійснити поставку ячменю 3 класу у кількості 147,8 тон на суму 783 340,59 грн. та стягнення 700 000,00 грн. неустойки за порушення строків поставки

Суддя Бондарєв Е.М.

За участю секретаря судового засідання Найдьонов Є.О.

Представники:

Від позивача (скаржник): ОСОБА_1, довіреність №б/н від 17.04.2019, адвокат

Від відповідача: не з'явився

Від ВДВС: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 09.10.2018, залишеним без змін Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 24.01.2019, позов задоволено частково та зобов'язано ТОВ "Миколай-Експорт" негайно, у повному обсязі виконати умови договору поставки № 807 КЗ від 21.03.2017, а саме: здійснити на користь ПАТ "АПК-Інвест" поставку ячменю 3 класу у кількості 147,8 тонн на суму 783 340,59 грн. Окрім того, стягнуто з ТОВ "Миколай-Експорт" суму неустойки за порушення строків поставки товару за договором поставки № 807 КЗ від 21.03.2017 у розмірі 500 000,00 грн. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 12 262,00 грн., про що 06.11.2018, видано відповідні накази.

До Господарського суду Дніпропетровської області 11.04.2019 надійшла скарга ПАТ "АПК-Інвест" на бездіяльність Заступника начальника відділу Павлоградського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в якій скаржник просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Павлоградського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в особі заступника начальника відділу Павлоградського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2 із незабезпечення здійснення комплексу всіх можливих та достатніх дій для виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 09.10.2018 по справі №904/2628/18 про зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Миколай-Експорт" негайно, у повному обсязі виконати умови договору поставки №807 КЗ від 21.03.2017, а саме: здійснити на користь Приватного акціонерного товариства "АПК-Інвест" поставку ячменю 3 клас у кількості 147,8 тон на суму 783 340,59 грн.;

- визнати протиправною та скасувати постанову заступника начальника відділу Павлоградського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2 про повернення виконавчого документа стягувачу;

- зобов'язати Павлоградський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області поновити виконавче провадження на підставі наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 06.11.2018 №904/2628/18 та забезпечити здійснення у виконавчому провадженні №57739870 комплексу дій, спрямованих на належне та в повному обсязі виконання рішення суду.

В обґрунтування поданої скарги заявник зазначає, що Постанову про повернення виконавчого документу стягувану від 27.02.2019 винесено на підставі п.5 ч.1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження", а саме, виконавчий документ повертається стягувачу, в разі якщо результаті вжитих виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, з'ясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я, у зв'язку з втратою годувальника, про відібрання дитини, а також виконавчі документи, за якими мають бути стягнуті кошти чи інше майно, та інші виконавчі документи, що можуть бути виконані без участі боржника). Разом з тим, боржник не змінював адреси, що підтверджується, у тому числі інформацією, що міститься в Автоматизованій системі виконавчого провадження.

Ухвалою суду від 15.04.2019 прийнято скаргу ПАТ "АПК-Інвест" до розгляду та призначено судове засідання на 23.04.2019.

Представник заявника з'явився в судове засідання, просив задовольнити подану скаргу, відповів на поставлені питання, надав пояснення по суті скарги.

Представники боржника та ДВС не з'явилися в судове засідання, письмові пояснення по суті поданої скарги не надали.

Відповідно до частини першої ст. 342 Господарського процесуального кодексу України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду (частина друга ст. 342 Господарського процесуального кодексу України).

Розглянувши подану скаргу та додані до неї документи, суд вбачає підстави для її задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" (далі - Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

На підставі заяви ПрАТ "АПК-Інвест", заступником начальника відділу Павлоградського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_2, 22.11.2018 було винесено Постанову про відкриття виконавчого провадження №57739870 про зобов'язання ТОВ "Миколай-Експорт" негайно, у повному обсязі виконати умови договору поставки № 807 КЗ від 21.03.2017, а саме: здійснити на користь ПАТ "АПК-Інвест" поставку ячменю 3 класу у кількості 147,8 тонн на суму 783 340,59 грн.

27.02.2019 заступником начальника відділу Павлоградського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_2, винесено Постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п.5 ч.1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження". Згідно даної постанови встановлено, що за вказаною адресою боржник відсутній, місцезнаходження його встановити не вдалось.

Скаржник зазначає, що постанова від 27.02.2019 винесена передчасно, оскільки державний виконавець, в порушення ст.18 Закону України "Про виконавче провадження", не вжив усіх передбачених Законом заходів щодо примусового виконання рішення.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1291 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання.

За приписом ст. 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно ч. 1 ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України "Про виконавче провадження" (далі Закон) під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст.18 Закону виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець, зобов'язаний, зокрема здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Частиною 3 статті 18 Закону визначено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема: з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника; здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв'язку з виконавчим провадженням; звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб; викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з'явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням; отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 даного Закону, розшук боржника - юридичної особи, майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням.

Положеннями ст. 63 Закону України "Про виконавче провадження" встановлений порядок виконання рішень, за якими боржник зобов'язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення.

Згідно з ч.1 ст. 63 Закону України "Про виконавче провадження" за рішеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ч.2 ст. 63 Закону України "Про виконавче провадження" у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Згідно з ч.3 ст. 63 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Таким чином, суд зазначає, що вищезазначені права не є абсолютним правом виконавця, а є його обовязком, оскільки, з урахуванням вимог ч. 1 ст.18 Закону, державний виконавець саме зобовязаний вживати передбачених Законом заходів щодо примусового виконання рішень. Державний виконавець, для реального, своєчасного та ефективного виконання рішення суду, зобовязаний вживати всі можливі заходи.

Підстави повернення виконавчого документу стягувачу передбачені статтею 37 Закону України "Про виконавче провадження", зокрема якщо у результаті вжитих виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, з'ясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я, у зв'язку з втратою годувальника, про відібрання дитини, а також виконавчі документи, за якими мають бути стягнуті кошти чи інше майно, та інші виконавчі документи, що можуть бути виконані без участі боржника).

Разом з тим, державний виконавець не надав суду належних та достатніх доказів на підтвердження проведення усіх можливих та необхідних дій щодо виконання рішення суду у справі № 904/2628/18, зокрема, щодо встановлення місцезнаходження боржника. Окрім того, матеріали справи містять докази, місцезнаходження боржника, саме за адресою зазначеною у виконавчому документі (ОСОБА_1 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців).

Суд зазначає, що бездіяльність державного виконавця позбавляє особу (стягувача) на ефективний судовий захист своїх порушених прав та є порушенням права особи на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, оскільки, як неодноразово зазначалось Європейським судом з прав людини, ефективний доступ до суду включає право на те, щоб рішення суду було виконане без невиправданих затримок (ОСОБА_3 проти Італії, заява №22774/93, параграф 66, ЄСПЛ 1999-V; ОСОБА_1 проти України, заява №18966/02 рішення від 29.06.2004, параграф 39).

Враховуючи викладене, суд вважає, що вимоги скаржника про визнання протиправною бездіяльності Павлоградського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області в особі заступника начальника відділу Павлоградського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_2 та скасування його постанови про повернення виконавчого документа такими, що підлягають задоволенню.

Щодо вимоги про зобов'язання Павлоградського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області поновити виконавче провадження на підставі наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 06.11.2018 у справі №904/2628/18, суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 41 Закону України "Про виконавче провадження", у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

З огляду на викладене, обов'язок щодо поновлення виконавчого провадження, виникає у державного виконавця лише після одержання рішення суду про скасування незаконної постанови про повернення виконавчого документа, а отже, на час розгляду даної скарги, такий обов'язок у виконавчої служби ще не виник, що відповідно виключає підстави для задоволення скарги в зазначеній частині.

Керуючись ст. ст. 233, 234, 343 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу Приватного акціонерного товариства "АПК-Інвест" задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Павлоградського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області в особі заступника начальника відділу Павлоградського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_2 із незабезпечення здійснення комплексу всіх можливих та достатніх дій для виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 09.10.2018 по справі №904/2628/18 про зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Миколай-Експорт" негайно, у повному обсязі виконати умови договору поставки №807 КЗ від 21.03.2017, а саме: здійснити на користь Приватного акціонерного товариства "АПК-Інвест" поставку ячменю 3 клас у кількості 147,8 тон на суму 783 340,59 грн.

Скасувати постанову від 27.02.2019 про повернення виконавчого документа стягувачу, винесену в рамках виконавчого провадження №57739870.

В іншій частині скарги відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, але може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 254 - 259 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала набрала законної сили 23.04.2019 та відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в апеляційному порядку до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня набрання нею законної сили.

Дата складення повного тексту ухвали 24.04.2019

Суддя ОСОБА_4