РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

16.04.2019Справа № 910/17080/18

Суддя Господарського суду міста Києва Ягічева Н.І.., розглянувши у порядку письмового провадження без виклику сторін господарську справу

За позовом Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" (вул.Левченка,буд.1, м.Маріуполь, Донецька область, 87504)

до Акціонерного товариства "Українська залізниця" (вул. Тверська,5, м.Київ, 03680)

про стягнення 13 747,86 грн.

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" до Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення 13747,86 грн. збитків, завданих внаслідок нестачі вантажу.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що на виконання умов Договору № 245/108/16СБ від 01.02.2016 року та відповідно до залізничної накладної № 52336559 від 16.10.2017 року, на адресу позивача (одержувач вантажу, графа " 4" залізничної накладної) надійшов вантаж (кокс доменний (вологий)) у вагоні № 56132533, при зважуванні якого на станції Маріуполь-Сортувальний Донецької залізниці була виявлена недостача вантаж, на підтвердження чого складений комерційний акт № 485604/1612 від 18.10.2018 року. Таким чином, оскільки відправлений вантаж було втрачено під час його перевезення залізницею, позивач просить стягнути з відповідача вартість втраченого вантажу у зазначеному вище розмірі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва (суддя Якименко М.М.) від 04.01.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/17080/18 та ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику представників сторін.

21.01.2019 через відділ діловодства суду відповідачем подано відзив на позовну заяву в якому проти позову заперечує та вказує що позивач вимагає відшкодування збитків за незбережене майно, при цьому, на підтвердження завданих збитків не надано належних доказів, твердження позивача про завдання збитків не підтверджуються матеріалами справи.

04.02.2019 через відділ діловодства суду позивачем подано відповідь на відзив, в якій вказує, що факт нестачі (збитків) за спірним перевезенням підтверджений матеріалами справи, зокрема, комерційним актом, накладними, сертифікатом якості.

Розпорядженням Керівника апарату Господарського суду міста Києва № 05-23/618 від 25.03.2019, у зв'язку із звільненням судді Якименка М.М., матеріали судової справи №910/17080/18 передано на повторний автоматизований розподіл.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи, справу передано для розгляду судді Ягічевій Н.І.

Ухвалою від 26.03.2019 суддя Ягічева Н.І. прийняла справу до свого провадження, ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику представників сторін.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

14.02.2018 між Приватним акціонерним товариством «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» (далі - вантажовідправник, вантажоодержувач, платник, замовник, позивач) та Публічним акціонерним товариством «Українська залізниця» (далі - відповідач, перевізник) укладено Договір, за умовами якого:

- предметом Договору є здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, та інших послуг, пов'язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах замовника і проведення розрахунків за ці послуги; у розумінні даного Договору користування вагоном не є орендою майна, а плата за користування вагоном перевізника не є орендною платою (пункт 1.1 Договору);

- перевізник зобов'язаний приймати до перевезення вантажі у вагонах (контейнерах) змовника або у вагонах (контейнерах) перевізника, надавати вагони (контейнери) перевізника для навантаження вантажів згідно із затвердженими планами і заявками замовника відповідно до інформації АС «МЕСПЛАН», доставляти вантаж до станції призначення та видавати його одержувачу, надавати додаткові послуги, пов'язані з перевезенням вантажів, перелік яких зазначається в додатках до Договору (підпункт 2.3.2 пункту 2.3 Договору);

Договір вступає в силу з моменту одностороннього підписання замовником Договору в електронному вигляді з накладанням ЕЦП в АС «Месплан» або АС «Клієнт УЗ», або вчинення замовником будь-якої дії на виконання Договору і діє з 19.02.2018 до 31.12.2018 (пункт 12.1 Договору).

01.02.2016 між публічним акціонерним товариством «Маріупольський металургійний комбінат іменні Ілліча» (покупець) і ПАТ «Авдіївський коксохімічнй завод» (постачальник) укладено Договір поставки, за умовами якого постачальник зобов'язується передати, а покупець - прийняти та оплатити коксову продукцію на умовах, передбачених Договором поставки.

Відповідно до накладної від 16.10.2018 №52336559 позивачу за груповою відправкою у вагоні НОМЕР_1 надійшов вантаж - кокс доменний. Вантажовідправник - постачальник.

Згідно з частиною п'ятою статті 307 Господарського кодексу України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов'язань.

Статтею 52 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 №457 (далі - Статут), встановлено, що на станціях призначення залізниця зобов'язана перевірити масу, кількість місць і стан вантажу, зокрема, у разі прибуття вантажу з ознаками недостачі, псування або пошкодження під час перевезення на відкритому рухомому складі або у критих вагонах без пломб, якщо таке перевезення передбачене Правилами перевезення вантажів.

Відповідно до статті 6 Статуту накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача.

Статтею 110 Статуту передбачено, що залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству.

18.10.2018 на станції Маріуполь-Сортувальний Донецької залізниці був складений комерційний акт №485604/1612, в якому зазначено наступне: «При коммерческом осмотре обнаружено: погрузка выше уровня бортов на 200-300 мм., «шапкообразная». Груз маркирован продольной полосой 400-600 мм известью вдоль вагона. С левой стороны по ходу поезда, над 1 люком имеется выемка размером 1500ммХ1500ммХ400мм, над 2-4 люками выемка 4500ммХ на ширину вагонаХ400мм, над 5-7 люками слева 4500ммХ2500ммХ400мм в глубь вагона, что соответствует поп.акту о/ф №7969 от 16.10.18г. ст. Чаплино Прид.ж.д. В местах выемок марктровка отсутствует. Вагон прибыл в техническом отношении исправлен. Течи груза на ст. Мариуполь-Сорт нет. Перевеска груза производилась в пирсутствии зам.ДС ОСОБА_1, аг. ком ОСОБА_2, пр.сд.к-та ОСОБА_4, вес-ка к-та ОСОБА_3 на 150 т. Електронних тензометрических весах №14 ст.Сартана-2 с полной остановкой вагона. При повторной перевеске данного вагона недостача груза подтвердилась. Заведующего грузовим двором нет по штату.».

Згідно із статтею 113 Статуту за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, багажу, вантажобагажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

Частинами першою і другою статті 114 Статуту встановлено, що залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, зокрема, за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі.

Недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Відповідно до частини другої статті 130 Статуту право на пред'явлення до залізниці претензій та позовів, зокрема, у разі недостачі, псування або пошкодження вантажу мають одержувач - за умови пред'явлення накладної, комерційного акта і документа, що засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу. Якщо у складанні комерційного акта відмовлено, замість нього подається документ, що підтверджує скаргу про цю відмову.

Згідно з пунктом 27 Правил видачі вантажів (ст. 35, 42, 46, 47, 48, 52, 53 Статуту), затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644, вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто.

При видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить:

- 2% маси, зазначеної в перевізних документах: вантажі рідкі або здані до перевезення в сирому (свіжому) або у вологому стані; руда марганцева і хромова; кварцити у подрібненому стані (фракції 0-6 мм); мідний купорос; хімічна сировина навалом; солі; фрукти свіжі; овочі свіжі; шкіра оброблена і мокросолона; тютюн; м'ясо свіже;

- 1,5% маси, зазначеної в перевізних документах: вугілля деревне; будівельні матеріали; кварцити в кусках; жири; риба солона; мінеральні добрива;

- 1% маси, зазначеної в перевізних документах: мінеральне паливо; кокс; руда залізна; вовна немита; мило; м'ясо морожене; птиця бита всяка; копченості м'ясні всякі; 0,5% маси всіх інших вантажів.

Розрахунок шкоди, спричиненої внаслідок недостачі вантажу з урахуванням природних втрат у вагоні НОМЕР_1, проведений відповідно до Правил перевезення вантажів та становить 13 747,86 грн., а саме: 2 250 кг - 809 кг (сума норми природної втрати вантажу) = 1 4416 кг (1,441 т) х 9 540,50 грн. (вартість однієї тони вантажу з ПДВ)).

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд перевірив правильність наданого позивачем розрахунку вартості вагової нестачі вантажу і встановив, що останній проведений з урахуванням норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто (2 %) та кількості фактичної недостачі, у зв'язку з чим сума втраченого вантажу у вагонах НОМЕР_1 становить 13 747,86 грн.

Таким чином, оскільки відповідачем не збережено вантаж, прийнятий ним до перевезення, доказів на підтвердження того, що недостача поставленого вантажу сталася не з вини відповідача, суду не подано, отже, позовні вимоги є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

Однак, Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" у відзиві зазначено, що позивач вимагає стягнути 13 747,86 грн у відшкодування збитків за незбережене перевезення. При цьому, як зазначає відповідач, на підтвердження завданих збитків не надано належних доказів. Проте, судом не приймаються до уваги заперечення відповідача як такі, що не відповідають дійсності, оскільки в матеріалах справи наявна накладна №52336559, комерційний акт №485604/1612 від 18.10.2018, а також рахунок-фактура №92240515 від 16.10.2018, та сертифікат якості №20092. Крім того, суд зазначає, що факт оплати позивачем рахунку не входить до предмету доказування у даній справі з огляду на заявлені предмет та підставу позову, та встановлення судом обставин завдання відповідачем позивачу збитків.

Частинами 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Приписами ст. ст.76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча".

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (вул. Тверська,5, м.Київ, 03680) на користь Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" (87504, Донецька обл., м.Маріуполь, вул.Левченка, 1, ) суму збитків у розмірі 13 747 (тринадцять тисяч сімсот сорок сім) грн 86 коп та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене у строки та порядку, встановленому розділом ІV ГПК України.

Повне рішення складено 17.04.2019

Суддя Н.І. Ягічева