ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"12" квітня 2019 р. Справа № 902/731/17

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Василишин А.Р.

судді Філіпова Т.Л.

судді Бучинська Г.Б.

при секретарі Гладка Л.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційнe скаргу ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Кристал" на рішення Господарського суду Вінницької області від 21 грудня 2018 року (суддя - Нешик О.С.) в справі № 902/731/17

час та місце ухвалення: 21 грудня 2018 року; м. Вінниця, вул. Пирогова, 29; вступна і резолютивна частина проголошена о 12:27 год; повний текст рішення складено 4 січня 2019 року

за позовом ОСОБА_2 банку України

до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Кристал"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні Відповідача - ПАТ "Комерційний банк" Фінансова ініціатива"

про звернення стягнення на предмет іпотеки початковою вартістю 33194100 грн в рахунок погашення заборгованості в розмірі 2 135 893 013,70 грн за кредитним договором

за участю представників сторін:

від Позивача - ОСОБА_3;

від Відповідача - ОСОБА_4;

від Третьої особи - не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 України (надалі Позивач) звернувся в Господарський суд Вінницької області з позовом до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Кристал» (надалі Відповідач) про:

· звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 26 червня 2014 року, який укладений між Позивачем та Відповідачем, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 та зареєстрований в реєстрі за №739 на наступне нерухоме майно: єдиний майновий комплекс будівель та споруд цукрового заводу, загальною площею 23019,5 кв.м, що розташований за адресою: Вінницька область, Жмеринський район, смтБраїлів, вул.Заводська, будинок 7), яке належить Відповідачу на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Реєстраційною службою Жмеринського міськрайонного управління юстиції Вінницької області від 25 червня 2014 року;

· встановлення способу реалізації предмета іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", за початковою ціною 33 194 100 грн.

Разом з тим, судом першої інстанції ухвалою суду від 1 серпня 2017 року було залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні Відповідача - Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Фінансова ініціатива» (надалі - Третя особа; том 1, а.с. 2).

Рішенням Господарського суду Вінницької області від 21 грудня 2018 року позовні вимоги Позивача були задоволенні.

Не погоджуючись з прийнятим судом першої інстанції рішенням, Відповідач звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій з підстав, висвітлених в ній, просить суд рішення місцевого господарського суду скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог (том 4, а.с. 180-189).

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 11 лютого 2019 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Відповідача на рішення Господарського суду Вінницької області від 21 грудня 2018 року та запропоновано Позивачу в строк протягом 7 днів з дня вручення даної ухвали надати суду відзив на апеляційну скаргу.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 25 лютого 2019 року було призначено справу № 902/731/17 до розгляду на 3 квітня 2019 року об 14:30 год.

27 лютого 2019 року на адресу Північно-західного апеляційного господарського суду надійшло від Відповідача клопотання про зупинення провадження у даній справи (том 4, а.с. 41-45).

Дане клопотання мотивоване тим, що в Господарському суді м. Києва розглядається справа № 910/348/19 за позовом Компанії «ОСОБА_6 Транс Холдінгз Лімітед» до Позивача, Третьої особи та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Трансмагістраль», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Європа-транс ЛТД» про визнання відсутнім права вимоги, визнання права вимоги та звернення стягнення на предмет іпотеки.

3 квітня 2019 року на адресу Північно-західного апеляційного господарського суду надійшло клопотання Відповідача про відкладення розгляду справи з долученими до нього доказами (том 4, а.с. 108-110).

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 3 квітня 2019 року було

відкладено розгляд апеляційної скарги на 12 квітня 2019 року об 10:00 год. (зважаючи на подане Відповідачем клопотання та усне клопотання Позивача щодо відкладення розгляду даної справи з метою надання своєї позиції щодо поданого Відповідачем клопотання про зупинення провадження по даній справі, з огляду на його необізнаність про надходження такого клопотання на розгляд суду).

9 квітня 2019 року на адресу Північно-західного апеляційного господарського суду надійшли заперечення Позивача з додатками на клопотання про зупинення провадження по даній справі (том 4, а.с. 119-125).

Представник Третьої особи в судове засідання від 12 квітня 2019 року не зявився, про причини неявки суд не повідомив.

Водночас, з наявних в матеріалах справи рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення вбачається, що сторони були належним чином повідомлені про час та дату судового засідання (том 4, а.с. 116).

Представник Відповідача в судовому засіданні від 12 квітня 2019 року клопотання про зупинення провадження у розглядуваній справі підтримав. Вказане клопотання Відповідач мотивував тим, що в провадженні Господарського суду міста Києва перебуває справа №910/348/19 за позовом Компанії «ОСОБА_6 Транс Холдінгз Лімітед» до Позивача, Третьої особи та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Трансмагістраль», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Європа-транс ЛТД» про визнання відсутнім права вимоги, визнання права вимоги та звернення стягнення на предмет іпотеки.

Окрім того, Відповідач зазначив, що між Позивачем та Третьою особою протягом 2008-2014 років було укладено ряд кредитних договорів (в тому числі й Договір № 12/09/5 від 13 травня 2014 року). З метою забезпечення належного виконання зобовязань за умовами Кредитних договорів між Позивачем та Компанією «ОСОБА_6 Транс Холдінгз Лімітед» (М.С. Europa Trans Holdings Limited) укладено договір застави корпоративних прав від 31 жовтня 2012 року.

Згідно пункту 1.2 даного договору застави корпоративних прав в забезпечення виконання Третьою особою зобовязань перед Позивачем, що виникають з Кредитних договорів, у заставу Позивачу передано корпоративні права ТОВ «Європа-Транс ЛТД», а саме 100 % часток, що становить 100 % від розміру статутного капіталу цього ОСОБА_1. Укладаючи договір застави корпоративних прав від 31 жовтня 2012 року сторони договору - Позивач та Компанія «ОСОБА_6 Транс Холдінгз Лімітед» (М.С. Europa Trans Holdings Limited) досягли згоди щодо умов автоматичного звернення стягнення на предмет застави, зокрема шляхом підписання договору про задоволення вимог заставодержателя шляхом відступлення частки в статутному капіталі ТОВ «ОСОБА_6 - Транс ЛТД», який є невідємним додатком до Договору застави КП.

Відповідно до пункту 5.1 Договору застави Корпоративних прав даний Договір відступлення частки в статутному капіталі ТОВ «Європа-Транс ЛТД» набрав чинності в момент укладання сторонами Договору застави КП.

Отже, як стверджує Відповідач, 11 червня 2015 року Позивач реалізував своє право та звернув стягнення на предмет застави за Договором застави КП шляхом укладання Договору відступлення частки в статутному капіталі ТОВ «Європа-Транс ЛТД» та став власником 100 % часток, що становить 100% від розміру статутного капіталу ТОВ «ОСОБА_6 - Транс ЛТД».

Разом з тим Відповідач вказує, що в силу того, що відступлення частки в статутному капіталі ТОВ «ЄвропаТранс ЛТД» за погодженням сторін було вчинене за ціною, що відповідає сумі заборгованості Третьої особи перед ОСОБА_2 Банком України за Кредитними договорами, всі зобовязання Третьої особи є виконаними за рахунок Компанії «ОСОБА_6 Транс Холдінгз Лімітед» (М.С. Europa Trans Holdings Limited) в повному обсязі. Таким чином, на переконання Відповідача кредитні зобовязання Третьої особи за Кредитними договорами фактично були виконані заставодавцем - Компанією «ОСОБА_6 Транс Холдінгз Лімітед» в повному обсязі, що призвело до повного задоволення вимог Позивача.

Представники Позивача в судовому засіданні від 12 квітня 2019 року проти задоволення вказаного клопотання заперечив. Вказавши, що задоволення такого клопотання приведе до затягування розгляду справи та вважає, що даний позов має технічний характер. Також, Позивач зазначив, що в силу дії частини 3 статті 195 Господарського процесуального кодексу України у суду відсутні підстави для зупинення провадження по даній справі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників учасників справи, колегія суддів прийшла до висновку про необхідність зупинення провадження у справі, з огляду на наступне.

Розглядаючи доводи Позивача саме щодо процесуальної неможливості зупинення провадження по даній справі зважаючи на підстави, зазначені в частині 3 статті 195 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів зазначає наступне.

Частиною 3 статті 195 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що провадження у справі на стадії її розгляду по суті зупиняється тільки з підстав, встановлених пунктами 1-3 частини першої статті 227 та пунктом 1 частини першої статті 228 цього Кодексу.

В силу дії частини 1-2 статті 270 Господарського процесуального кодексу України, у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Розгляд справ у суді апеляційної інстанції починається з відкриття першого судового засідання або через п'ятнадцять днів з дня відкриття апеляційного провадження, якщо справа розглядається без повідомлення учасників справи.

Частиною 3 статті 201 Господарського процесуального кодексу України, унормовано, що з оголошення головуючим судового засідання відкритим розпочинається розгляд справи по суті.

Між тим, статтею 194 Господарського процесуального кодексу України визначено, що завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат.

При цьому, зважаючи на норму частини 3 статті 195 Господарського процесуального кодексу України, на котру як на підставу відмови, акцентує увагу Позивача, колегія суддів констатує, що з її змісту вбачається, що мова йде саме про таку стадію судового процесу як стадія розгляду справи по суті, яка на переконання Позивача, зважаючи на умови статті 201 Господарського процесуального кодексу України, у даній справі вже настала.

Між тим, Господарський процесуальний кодекс України містить ряд норм, які взаємоповязані та містять почерговість дій, котрі має вчиняти головуючий в судовому засіданні в суді апеляційної інстнації, а в цілому котрі регулюють порядок проведення судового засідання головуючим саме з метою недопущення порушення судового процесу та забезпечення рівності та балансу інтересів сторін (ст. 204-207 ГПК України).

Саме тому, нормами процесуального права, перед початком розгляду справи по суті в суді апеляційної інстнації, передбачено вчинення й інших дій, зокрема, таких, якими забезпечується законе право сторін, щодо подання заяв про відвід судді чи колегії суддів у разі наявності сумнівів щодо їх неупередженості та інших клопотань повязаних з розглядом справи саме до початку розгляду справи по суті (статті 207 Господарського процесуального кодексу України).

Відтак виривати котрусь частину статті із контексту Господарського процесуального кодексу України та читати її зміст таким чином як підходить стороні у даному випадку є несумісним із доказами, на котрих і має базуватися твердження Позивача.

Крім того, судова колегія звертає увагу, що відповідно до частини 1 статті 270 Господарського процесуального кодексу України апеляційна інстанція здійснює розгляд справи з урахуванням особливостей, передбаченими у Главі 1 «Апеляційне провадження».

Між тим й сама стаття 270 Господарського процесуального кодексу України передбачає зовсім інший порядок процесуальних дій в суді апеляційної інстанції котрі передують переходу суду до розгляду справи по суті, та відокремлені її частинами, ніж ті що передбачені для суду першої інстанції.

Відтак, є неприпустимим поєднання моменту відкриття судового засідання в суді першої інстанції із моментом переходу до розгляду справи по суті.

Так згідно частини 4 статті 270 Господарського процесуального кодексу України, головуючий відкриває судове засідання і оголошує, яка справа, за чиєю скаргою та на судове рішення якого суду розглядається.

В силу дії частини 5 статті 270 Господарського процесуального кодексу України, суддя-доповідач доповідає зміст судового рішення, яке оскаржено, доводи апеляційної скарги, межі, в яких повинні встановлюватися обставини і досліджуватися докази.

Тобто в суді апеляційної інстанції діям щодо розгляду апеляційної скарги по суті передують ряд дій головуючого судді (судді доповідача), та котрі в справі № 902/731/17 не вчинялися з огляду на те, що в строки передбачені чинним ГПК України суду надійшли клопотання по справі (в тому числі й про зупинення провадження, котре надійшло до суду 27 лютого 2019 року; том 4, а.с. 41-45).

Натомість, із протоколу судового засіданні від 3 квітня 2019 року та ухвали про відкладення розгляду апеляційної скарги від 3 квітня 2019 року Північно-західного апеляційного господарського суду (том 4, а.с. 113-114) вбачається, що головуючий вчинив дії лише щодо оголошення справи яка розглядається та клопотання Відповідача про відкладення та зупинення провадження по даній справі, не переходячи при цьому до інших процесуальних дій, передбачених вищевказаними нормами Господарського процесуального кодексу України, котрі регулюють порядок проведення судового засідання в суді апеляційної інстанції.

При цьому, головуючий не міг вчинити іншу почергову дію щодо проведення судового засідання, повязану з доповіддю про зміст судового рішення, оскільки у випадку переходу судом до розгляду апеляційної скарги по суті без розгляду поданих клопотань, суд би порушив принципи господарського судочинства (в такому випадку суд безпідставно не розглянув би подані відповідно до процесу клопотання).

В цьому і полягають визначені статтею 270 Господарського процесуального кодексу України особливості розгляду апеляційних скарг (перегляду справи).

Дані особливості існують з огляду на те, що на відміну від суду апеляційної інстанції в суді першої інстанції справи розглядаються не лише в порядку спрощеного позовного провадження (стаття 252), але й в загальному позовному порядку (регулюється розділом ІІІ ГПК України). Водночас суд наголошує, що стаття 195 Господарського процесуального кодексу України, на котру посилається Позивач стосується безпосередньо стадії розгляду справи по суті (регулюється главою 6 розділу ІІІ ГПК України), котра настає після стадії підготовчого провадження (регулюється главою 3 розділу ІІІ ГПК України). При цьому стаття 195 Господарського процесуального кодексу України апріорі не стосується стадії обумовленої главою 3 ГПК України (підготовче провадження), адже дана глава містить іншу норму, а саме статтю 183 ГПК України, котра зокрема в частині 2 (пункти 8,9,10) передбачає діє суду щодо розгляду клопотань.

Це ще раз вказує на те, що норми частини 2, 3 статті 195 Господарського процесуального кодексу України можливо застосовувати лише на стадії розгляду справи по суті, котра як вказано вище настає в суді апеляційної інстанції лише після комплексного оголошення того, яка справа слухається, за чиєю апеляційною скаргою та доповіді судді-доповідача (котра в даній справі судом не вчинялася).

Все вищевказане на переконання колегії суду спростовує доводи Позивача щодо того, що суд апеляційної інстанції не може розглядати дане клопотання апелянта.

Водночас, оцінюючи подане Відповідачем клопотання суд констатує наступне.

Предметом позову у розглядуваній справі є звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 26 червня 2014 року, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5, зареєстрований в реєстрі за №740 та укладений в забезпечення виконання Відповідачем зобов'язань за кредитним договором №12/09/5 від 13 травня 2014 року, внаслідок порушення останнім зобов'язань за вказаним кредитним договором в частині здійснення розрахунків.

В той же час, як зазначає Відповідач, у провадженні Господарського суду міста Києва перебуває справа №910/348/19 за позовом Компанії «ОСОБА_6 Транс Холдінгз Лімітед» до Позивача, Третьої особи та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Трансмагістраль», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Європа-транс ЛТД» про визнання відсутнім права вимоги, визнання права вимоги та звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 227 Господарського процесуального кодексу України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у випадку об'єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об'єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Вказана норма встановлює обов'язок господарського суду зупинити провадження у справі. Причиною зупинення в даному випадку є неможливість розгляду справи, що знаходиться в провадженні господарського суду, до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, яка розглядається іншим судом.

Господарський суд повинен зупинити провадження у справі за наявності інформації про розгляд іншої справи, незалежно від заяв учасників судового процесу. Така інформація підтверджується тільки судовими документами: ухвалами, рішеннями, постановами судів, позовними заявами, скаргами.

Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарському суду слід з'ясовувати: як пов'язана справа, яка розглядається господарським судом, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Пов'язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі, зокрема, факти, що мають преюдиціальне значення. Ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.

Неможливість розгляду даної справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені господарським судом самостійно у даній справі. Йдеться про те, що господарський суд не може розглянути певну справу через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок: непідвідомчості; обмеженості предметом позову; неможливості розгляду тотожної справи; певної черговості розгляду вимог.

Таким чином, суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом. При цьому пов'язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення.

Суд також зазначає, що під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, оскільки розірвання договору іпотеки не є предметом розгляду у даній справі.

Згідно з частиною 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

При цьому колегія суддів звертає увагу, що Відповідач в своїх поясненнях як в суді першої інстанції так і в апеляційній скарзі (том 4, а.с.10) акцентує увагу на тому, що судом не досліджено обставини з приводу відсутності самого факту заборгованості Відповідача перед Позивачем за кредитним договором з огляду на її погашення шляхом реалізації договору застави корпоративних прав, а в цілому щодо відсутності у Позивача права вимоги за даним кредитним договором.

Саме тому, враховуючи те, що предметом позову у розглядуваній справі є звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 26 червня 2014 року, зареєстрований в реєстрі за №739, який був укладений в забезпечення виконання Відповідачем зобов'язань за кредитним договором №12/09/5 від 13 травня 2014 року, внаслідок порушення Відповідачем своїх зобов'язань за вказаним кредитним договором в частині здійснення розрахунків, в той час як в провадженні Господарського суду міста Києва перебуває справа № 910/348/19 (за позовом Компанії «ОСОБА_6 Транс Холдінгз Лімітед» до Позивача, Третьої особи та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Трансмагістраль», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Європа-транс ЛТД») про визнання відсутнім права вимоги, визнання права вимоги та звернення стягнення на предмет іпотеки та на підставі якої Позивачем здійснюється звернення стягнення на предмет іпотеки, то, на переконання суду, справи №910/348/19 та №902/731/17 є взаємопов'язаними, і вирішення справи №910/348/19, зважаючи на обставини та докази, заявлені в даній справі, матиме істотне значення для правильного вирішення спору при розгляді справи №902/731/17.

Відтак, зважаючи на заперечення Відповідача щодо відсутності заборгованості перед Позивачем з огляду на її погашення шляхом реалізації договору застави корпоративних прав, судова колегія прийшла висновку, що результати розгляду справи № 910/348/19 матимуть істотне значення для правильного вирішення спору у справі №902/731/17, оскільки напряму можуть вплинути на дійсність заявлених Позивачем вимог.

Окрім того, колегія суддів зазначає про неможливість самостійного встановлення наявності обставин та дослідження їх доказами у даній справи, оскільки:

по перше, встановлення таких обставин (щодо відсутнім права вимоги, визнання права вимоги та звернення стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки корпоративних прав) не є предметом розгляду у даній справі;

по-друге, зважаючи на відсутність самого примірника договору застави корпоративних прав від 31 жовтня 2012 року, колегія суддів враховуючи закінчення двохмісячного строку розгляду даної апеляційної скарги (12 квітня 2019 року), а також межі перегляду справи та докази, зібрані судом першої інтснації, позбавлена можливості в площинні предмета та меж розгляду даної позовної заяви, отримати відповідні докази та договори та надати їм оцінку в даній справі.

Окрім того, колегія суддів звертає увагу, що при розгляді вимог про звернення стягнення на підставі іпотечного договору не можуть бути розглянуті та досліджені обставини, з якими закон пов'язує можливість припинення права на таку вимогу, оскільки вони пов'язані з іншими правовідносинами.

У даній ж справі судом надається оцінка обставинам щодо дійсності зазначеного правочину, які не є тотожними поняттю та визначенню обставин, з якими закон пов'язує дійсність вимоги щодо її заявлення.

Враховуючи наведене, посилання Позивача на те, що обставини, які є предметом дослідження у справі № 910/348/19, можуть бути розглянуті та встановлені під час розгляду даної справи колегія суддів вважає безпідставними (адже сторона котра вказує на це не вчиняє дій для можливості здійснення судом встановлення наявності таких обставин).

Відтак на відміну від справи № 909/621/17, на позицію Верховного Суду в котрій посилався апелянт, в даній справі № 902/731/17 апеляційним господарським судом обгрунтовано вище у даній ухвалі неможливість самостійного дослідження доказів, оскільки навідміну від справи № 909/621/17, доказів (в тому числі договору застави корпоративних прав) суду надано не було.

Суд також вважає безпідставними посилання Позивача на те, що зупинення провадження у справі спричинить порушення балансу інтересів сторін, оскільки буде сприяти Відповідачеві у захисті його інтересів.

Статтею 7 Господарського процесуального кодексу України передбачено принцип рівності перед законом та судом.

Принцип рівності вимагає, щоб кожній стороні надавалась розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п. 87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005).

Вирішуючи питання про правомірність та обґрунтованість необхідності зупинення провадження у справі через неможливість розглянути її до вирішення іншої справи, апеляційний господарський суд звертає увагу на положення статті 6 Конвенції, якими передбачено, що судові процедури при розгляді справи повинні бути справедливими, справа має бути розглянута в розумний строк, а також на те, що в господарському судочинстві діє принцип ефективності судового процесу, який направлений на недопущення затягування процесу.

Аналіз сталої практики Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод свідчить, що право на мотивоване (обґрунтоване) судове рішення є частиною загального права людини на справедливий і публічний розгляд справи та поширюється як на цивільний, так і на кримінальний процес.

Вимога пункту 1 статті 6 Конвенції щодо обґрунтування судових рішень не може розумітись як обов'язок суду детально відповідати за кожен довод заявника. Проте, Європейський суд з прав людини оцінює ступінь умотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності у ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і аргументів, які є важливими.

Відтак підсумовуючи усе вищезазначене в даному судовому рішенні, колегія суддів зазначає, що обставини, встановлені при вирішенні справи № 910/348/19, матимуть суттєве та істотне значення для розгляду справи №902/731/17, оскільки суттєво впливатимуть на оцінку правовідносин сторін та наданих сторонами доказів.

Пунктом 4 частини 1 статті 229 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 5 частини 1 статті 227 цього Кодексу - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що існує об'єктивна неможливість розгляду справи №902/731/17 до вирішення іншої справи №910/348/19 Господарським судом міста Києва, у зв'язку з чим провадження у справі підлягає зупиненню до набрання законної сили рішенням у справі №910/348/19.

Керуючись статтями 227-229 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Клопотання ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Кристал" про зупинення розгляду справи № 902/731/17 - задоволити.

2. Апеляційне провадження по справі № 902/731/17 зупинити до набрання законної сили судовим рішенням в справі № 910/348/19 за позовом Компанії "ОСОБА_6 Транс Холдінгз Лімітед" до ОСОБА_2 Банку України, ПАТ "Комерційний банк" Фінансова ініціатива", ТОВ "Торговий дім "Трансмагістраль", третя особа ТОВ "ОСОБА_6 - Транс ЛТД" про визнання відсутнім права вимоги, визнання права вимоги та звернення стягнення на предмет іпотеки.

3. Зобов'язати сторін повідомити про усунення обставин, які зумовили зупинення у справі №902/731/17.

4. Ухвала набирає законної сили з дня її підписання суддями.

5. Ухвалу апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 17 квітня 2019 року.

Головуючий суддя Василишин А.Р.

Суддя Філіпова Т.Л.

Суддя Бучинська Г.Б.