ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.04.2019 Справа №914/2371/18

За позовом: ОСОБА_1 кооперативу «Підлісся», м. Львів,

до відповідача: Акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Київ, в особі Виробничого підрозділу «Енергозбут» регіональної філії «Львівська залізниця», м. Львів,

про: визнання договору про постачання електричної енергії продовженим.

Суддя Синчук М.М.

за участю секретаря судового засідання Лащ Х.Л.

Представники учасників процесу:

позивача: не зявився.

відповідача: ОСОБА_2 представник.

Представникам сторін, що зявились в судове засідання, розяснено права та обовязки, передбачені ст. 46 ГПК України. Заяв про відвід судді не надходило. У відповідності до ст. 222 ГПК України здійснювалося фіксування судового процесу за допомогою програмно-апаратного комплексу Оберіг.

На розгляді Господарського суду Львівської області перебуває справа №914/2371/18 за позовом ОСОБА_1 кооперативу «Підлісся» (надалі позивач у справі) до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Виробничого підрозділу «Енергозбут» регіональної філії «Львівська залізниця» (надалі відповідач у справі) про визнання договору про постачання електричної енергії продовженим.

Ухвалою суду від 21.12.2018 р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №914/2371/18 за правилами загального позовного провадження.

Рух справи відображено в попередніх ухвалах суду.

Позиція позивача. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 01.10.2014 року між позивачем (Споживач) та відповідачем (Постачальник) укладено Договір про постачання електричної енергії за № 1319.

Згідно з п. 9.4. Договору, цей Договір набирає чинності з дня його підписання і укладається на строк до 31.12.2014 року. Договір вважається продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії Договору жодною із Сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов. У 2018 році позивач у визначений п. 9.4. Договору строк, а саме: за місяць до 31.12.2018 року, тобто до 30.11.2018 року, будь-яких повідомлень про припинення дії Договору не отримував, у зв'язку із цим добросовісно розраховував на продовження дії Договору на наступний календарний рік, тобто до 31.12.2019 року.

18.12.2018 року позивачем отримано лист від 22.11.2018 року за № ЕЕЦ-17/8875, скерований останньому та підписаний начальником виробничого структурного підрозділу «Львівське регіональне відділення» філії «Енергозбут» ПАТ «Українська залізниця» ОСОБА_3 та начальником відділу роботи зі споживачами виробничого структурного підрозділу «Львівське регіональне відділення» філії «Енергозбут» АТ «Українська залізниця» ОСОБА_4, яким ПАТ «Укрзалізниця» повідомляє про припинення з 01.01.2019 року дії Договору про постачання електричної енергії № 1319 від 01.10.2014 року, укладеного з ОК «Підлісся» та, відповідно, припинення постачання електроенергії. Виходячи зі змісту п. 9.4. Договору, позивач вважає, що дію Договору продовжено на строк до 31.12.2019 року, оскільки будь-яких належних заяв про припинення дії Договору саме від сторін Договору вчинено не було.

Позиція відповідача.

Відповідно до п. 2 постанови НКРЕКП від 08.11.2018р. ПАТ «Українська залізниця» анульовано ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії (передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами) та ліцензію на право провадженням господарської діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом, видані відповідно до постанови НКРЕКП від 19 лютого 2016 року № 213, на підставі пункту 13 розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ринок електричної Енергії». Тобто, з 01.01.2019р. АТ «Укрзалізниця» не має права здійснювати діяльність у сфері постачання електричної енергії споживачам.

Однією з умов Договору №1319 є п.9.4., у якому зазначено наступне - Цей договір набирає чинності з дня його підписання і укладається на строк до 31.12.2014р. Договір вважається продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії Договору жодна із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов. Уповноваженими особами відповідача спрямовано Позивачу лист про припинення дії Договору з 01.01.2019р. та, відповідно, припинення постачання.

Просить суд в задоволенні позовних вимог відмовити.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Фактичні обставини справи встановлені судом.

01.10.2014 року між позивачем ОСОБА_1 кооперативом «Підлісся» (Споживач) та відповідачем ОСОБА_5 територіальним галузевим об'єднанням «Львівська залізниця» в особі начальника відокремленого підрозділу Служба електропостачання (Постачальник) укладено Договір про постачання електричної енергії за № 1319 (надалі Договір).

Відповідно до п. 1 Договору, відповідач продає електричну енергію позивачу для забезпечення потреб електроустановок позивача з дозволеною потужністю 160 кВт, а позивач оплачує відповідачу вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.

Згідно з п. 9.4. Договору, цей Договір набирає чинності з дня його підписання і укладається на строк до 31.12.2014 року. Договір вважається продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії Договору жодною із Сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про утворення публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» від 25.06.2014 № 200 - підприємства, установи, організації, залізничного транспорту загального користування, реорганізовано шляхом злиття та створення публічного акціонерного товариства, 100 відсотків акцій якого закріплюється у державній власності на базі Укрзалізниці.

Відповідно до пункту 2 Статуту публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 2 вересня 2015 №735, товариство утворено як публічне акціонерне товариство, 100 відсотків акцій якого закріплюється за державною власністю на базі Укрзалізниці, а також підприємств, установ, організацій, залізничного транспорту загального користування, які реорганізовано шляхом, злиття, згідно з додатком № 1 до постанови Кабінету Міністрів України «Про утворення публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» від 25.06.2014 № 200.

Згідно зазначеного додатку №1 до складу ПАТ «Укрзалізниця» увійшло ДТГО «Львівська залізниця», яке реорганізовано у філію.

Відповідно до ч.1 ст.104 ЦК України - Юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обовязки переходять до правонаступників. Таким чином, відповідач є правонаступником усіх прав та обовязків, що випливають з Договору №1319 про постачання електричної енергії.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України №938 від 31.10.2018 р. змінено тип публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» з публічного на приватне та перейменовано в Акціонерне товариство «Українська залізниця».

Відповідно до п. 2 постанови НКРЕКП від 08.11.2018р. - ПАТ «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ» () анульовано ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії (передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами) та ліцензію на право провадженням господарської діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом, видані відповідно до постанови НКРЕКП від 19 лютого 2016 року № 213, на підставі пункту 13 розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ринок електричної Енергії».

Тобто, з 01.01.2019р. відповідач не має права здійснювати діяльність у сфері постачання електричної енергії споживачам.

Позивачу направлено лист від 22.11.2018р. за №ЕЕЦ-17/8875 про припинення дії Договору №1319 з 01.01.2019р.

У роздруківці із офіційного веб-сайту АТ «Укрпошта» щодо відстеження поштового відправлення №994, вказано, що 24.11.2018р. лист перебував у поштовому відділення за юридичною адресою Позивача, відправлення вручено 18.12.2018 р.

Щодо посилань позивача на те, що лист-повідомлення про наміри припинити Договір підписаний іншими особами, які займають інші посади у ПАТ «Укрзалізниця», а саме: начальником виробничого структурного підрозділу «Львівське регіональне відділення» філії «Енергозбут» ПАТ «Українська залізниця» ОСОБА_3 та начальником відділу роботи зі споживачами виробничого структурного підрозділу «Львівське регіональне відділення» філії «Енергозбут» АТ «Українська залізниця» ОСОБА_4, суд встановив наступне.

Наказом правлінням АТ Укрзалізниця 15.01.2018р. №020 затверджено положення про філію Енергозбут товариства.

Відповідно до 1.1 ст. 95 ЦК України - Філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій.

Відповідно до п. 2.8. Філія має право від імені Товариства, відповідно до наданих повноважень та довіреності:

1) вчиняти правочини, укладати цивільні та господарські договори (угоди, контракти), вести претензійну роботу, набувати майнових та немайнових прав, виступати позивачем, в тому числі цивільним, та відповідачем у судах всіх інстанцій, з усіма правами, наданими законом позивачу, цивільному позивачу, відповідачу і третій особі, з правом підпису усіх процесуальних документів в межах своїх повноважень, передбачених внутрішніми документами Філії, а також вчиняти інші дії, які необхідні для здійснення господарської діяльності Філії з урахуванням процедури, передбаченої пунктом 5.7 цього Положення;

2) представляти його інтереси в будь-яких органах державної влади та місцевого самоврядування, відносинах з державними і приватними нотаріусами, підприємствами, установами, організаціями будь-якого типу та організаційно-правової форми, фізичними особами, а також у судах в межах своїх повноважень, передбачених Статутом Товариства та цим Положенням.

Відповідно до п. 3.1. Метою діяльності Філії є здійснення діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом, виконання робіт та надання забезпечення ефективного функціювання та розвитку виробничо-технологічного комплексу, залізничного транспорту загального користування, створення умов для підвищення конкурентоспроможності галузі, а також отримання прибутку від здійснення підприємницької діяльності.

Відповідно до ч.4 ст.95 ЦК України - Керівники філій та представництв призначаються юридичною особою і діють на підставі виданої нею довіреності.

Товариством 26.10.2018р. надано довіреність керівникам філії Енергозбут». Відповідно до абз. 4 п.27 Довіреності керівникам філії надано право передоручення.

Керівники філії Енергозбут 29.10.2018р. уповноважили керівників ВСП Львівське регіональне відділення діяти від імені довірителя та надали їм повноваження для вчинення правочинів, які мають юридичну силу за умови дотримання правила двох підписів.

Наказом від 11.01.2017р. №2/ЕЕЦ затверджено Положення про Відокремлений структурний підрозділ «Львівське регіональне відділення».

Відповідно до п.2.1. розділу 2 Положення - Відокремлений структурний підрозділ діє з метою здійснення діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом та розподілу (передачі) електроенергії місцевими (локальними) електромережами для забезпечення потреб Товариства та споживачів Товариства в електричній електроенергії, а також отримання прибутку від здійснення підприємницької діяльності.

Відповідно до п.п. 2.2.1. п.2.1. розділу 2 Положення Виробничий структурний підрозділ проводить договірну роботу зі споживачами електричної енергії.

Відповідно до п.3.1. розділу з Положення - Виробничий структурний підрозділ має право від імені Філії та на підставі довіреності вчиняти правочини, передбачені довіреністю.

Відповідно до п.4.1. розділу 4 Положення - Керівництво Виробничим структурним підрозділом здійснює начальник, який призначається керівником Філії відповідно до положення про Філію.

Відповідно до п.3 Довіреності від 29.10.2018р., керівникам Відокремленого структурного підрозділу «Львівське регіональне відділення» надано повноваження підписувати, подавати, одержувати та виконувати усі передбачені законами України дії, пов'язані з діяльністю відділення.

Відповідно до п.8 Довіреності від 29.10.2018р., керівникам Відокремленого структурного підрозділу «Львівське регіональне відділення» надано повноваження щодо вчинення правочинів, передбачених Правилами роздрібного ринку електричної енергії.

Відповідно до п.п. 1.2.1. п.1.2. розділу 1 Правилами роздрібного ринку електричної енергії споживання та використання електричної енергії здійснюється на підставі, серед іншого, договору на постачання електричної енергії.

При винесенні рішення суд виходив з наступного.

Відповідно до розділу 1 Договору №1319 постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача з дозволеною потужністю 160 кВт, а Споживач оплачує постачальнику вартість використаної електричної енергії та здійснює інші платежі.

Відповідно до п,2.1. розділу 2 Договору №1319 Під час виконання умов цього Договору Сторони зобов'язуються керувати чинним законодавство та Правилами користування електричною енергією (ПКЕЕ).

Відповідно до п. 1.1. ПКЕЕ ці Правила регулюють взаємовідносини, які виникають в процесі продажу і купівлі електричної енергії між виробниками або постачальниками електричної енергії та споживачами (на роздрібному ринку електричної енергії).

Як встановлено судом, відповідно до п. 2 постанови НКРЕКП від 08.11.2018р. ПАТ «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ» () анульовано ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом, виданої відповідно до постанови НКРЕКП від 19 лютого 2016 року №213, на підставі пункту 13 розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ринок електричної енергії». Тобто, з 01.01.2019р. АТ «Укрзалізниця» не має права та не здійснює діяльність у сфері постачання електричної енергії споживачам.

Відповідно до ч.1 ст.652 ЦК України - у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання.

АТ Укрзаліниця отримало ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії (постанова НКРЕКП від 08.11.2018 №1395), із змінами внесеними постановою НКРЕКП від 07.12.2018 №1669. Ліцензія набула чинності з 1 січня 2019 року.

Відповідно до ч.1 ст.47 ЗУ «Про ринок електричної енергії» - Оператору системи розподілу забороняється здійснювати діяльність з виробництва та/або передачі, та/або постачання електричної енергії, крім випадків, визначених частиною одинадцятою цієї статті.

Відповідно до п.п. 11.1.6. Кодексу систем розподілу - Доступ до системи розподілу та послуги з розподілу надаються на підставі договору про надання послуг з розподілу електричної енергії, укладеного між ОСР та Користувачем відповідно до цього Кодексу. Договір про надання послуг з розподілу електричної енергії визначає зобовязання ОСР забезпечити розподіл електричної енергії в межах замовленого Користувачем обсягу потужності за тарифами, що встановлюються Регулятором.

Таким чином, з 01.01.2019р. АТ «Укрзалізниця» не має права та не здійснює діяльність у сфері постачання електричної енергії споживачам. Договір №1319 не регулює правовідносини сторін у сфері розподілу електричної енергії, оскільки такі повинні бути врегульовані окремим договором. Спірний договір регулював взаємовідносин сторін, що виникали під час постачання електричної енергії.

Відповідно до ч.1 ст. 598 ЦК України - Зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Відповідно до ч.2 ст. 598 ЦК України - Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Порядок припинення в односторонньому порядку дії Договору №1319 регламентовано в п.9.4. У ньому сторони погодили таку можливість у випадку, якщо за місяць до закінчення терміну дії Договору однією із сторін буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

Згідно з п. 9.4. Договору, цей Договір набирає чинності з дня його підписання і укладається на строк до 31.12.2014 року. Договір вважається продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії Договору жодною із Сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

Позивачу направлено лист від 22.11.2018р. за №ЕЕЦ-17/8875 про припинення дії Договору №1319 з 01.01.2019р.

У роздруківці із офіційного веб-сайту АТ «Укрпошта» щодо відстеження поштового відправлення №994, вказано, що 24.11.2018р. лист перебував у поштовому відділення за юридичною адресою Позивача, відправлення вручено 18.12.2018 р.

У відповідності до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами, зокрема, письмовими, речовими і електронними доказами (ч. 2 ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України).

Частиною 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приписами ст. 79 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

У відповідності до ст. 7 Господарського процесуального кодексу України правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин. Дана норма кореспондується зі ст. 46 Господарського процесуального кодексу України, в якій закріплено, що сторони користуються рівними процесуальними правами.

Вказані положення передбачають, що закон встановлює рівні можливості сторін і гарантує їм право на захист своїх інтересів. Принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом є важливим засобом захисту їх прав і законних інтересів, що унеможливлює будь-який тиск однієї сторони на іншу. Це дає змогу сторонам вчиняти передбачені законодавством процесуальні дії, реалізовувати надані їм законом права і виконувати покладені на них обов'язки.

У відповідності до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Принцип змагальності тісно пов'язаний з процесуальною рівністю сторін і забезпечує повноту фактичного й доказового матеріалу, наявність якого є важливою умовою з'ясування обставин справи. Відповідно до вказаного принципу, особи, зацікавлені в результаті справи, вправі відстоювати свою правоту у спорі шляхом подання доказів; участі в дослідженні доказів, наданих іншими особами шляхом висловлення своєї думки з усіх питань, що підлягають розгляду у судовому засіданні. Змагальність є різновидом активності зацікавленої особи (сторони). Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми матеріальними і процесуальними правами й активно впливати на процес з метою захисту прав і охоронюваних законом інтересів.

Враховуючи викладене, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги не обґрунтовані, та задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

Ухвалою вжито заходи забезпечення позову.

Відповідно до частини 1 статті 145 ГПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову, суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду (частина 9, 10 статті 145 ГПК України).

Керуючись наведеними приписами процесуального закону, беручи до уваги, що суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Господарського суду Львівської області від 26.12.2018 р. у справі № 914/2371/18 підлягають скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 124, 129-1 Конституції України, ст.ст. 1, 4, 20, 73, 74, 76-79, 86, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

2. Судові витрати залишити за позивачем.

3. Скасувати заходи забезпечення позову у справі №914/2371/18, вжиті ухвалою суду від 26.12.2018.

Врахувати, що заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили цим рішенням.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 241 ГПК України, та може бути оскаржено в порядку та строки, визначені статтями 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення виготовлено 18.04.2019.

Суддя Синчук М.М.