ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" квітня 2019 р. Справа №921/350/18

м. Львів

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді: Плотніцького Б.Д.

Суддів: Желіка М.Б.

ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання: Михайлишин С.В.

та представників учасників судового процесу

від позивачів (апелянти):ОСОБА_2, ОСОБА_3, паперовський Б.Є.,

від відповідача: не зявились,

від третіх осіб: не зявились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, б/н від 04.02.2019 (вх. № ЗАГС 01-05/574/19 від 07.02.2019)

на рішення Господарського суду Тернопільської області від 18.12.2018, суддя Охотницька Н.В. (повний текст складено та підписано 28.12.2018),

у справі №921/350/18,

за позовом: позивач 1 ОСОБА_2, м. Тернопіль

позивач 2 ОСОБА_3, м. Тернопіль

позивач 3 ОСОБА_4, смт. Великі Бірки, Тернопільська область

до відповідача ОСОБА_5 приватного акціонерного товариства "Агропромтехніка", смт. Великі Бірки, Тернопільська область,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивачів ОСОБА_6 навчальний заклад "ОСОБА_5 навчально-курсовий комбінат", м. Кременець,

про визнання недійсними рішень позачергових загальних зборів акціонерів ОСОБА_5 приватного акціонерного товариства "Агропромтехніка", оформлених протоколом №4 від 30.07.2018, ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції

У вересні 2018 року ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися до Господарського суду Тернопільської області з позовом до ОСОБА_5 приватного акціонерного товариства "Агропромтехніка" про визнання недійсними рішень позачергових загальних зборів акціонерів ОСОБА_5 приватного акціонерного товариства "Агропромтехніка", зазначених у протоколі №4 від 27.06.2018 - 30.07.2018, а саме: по питанню 5 - "Про розподіл між акціонерами майна, що залишилось після погашення вимог кредиторів" - прийняте рішення "В рахунок частки ОСОБА_7 у статутному капіталі ОСОБА_8 передати ОСОБА_7 у власність приміщення адмінбудинку з виробничими приміщеннями і спорудами по вул. Грушевського, 134 у с. В.Бірки по його балансовій залишковій вартості, а також частину грошових коштів, що залишились після задоволення позовних вимог кредиторів, що відповідатиме частці ОСОБА_7 у статутному капіталі ОСОБА_8 з урахуванням вартості переданого ОСОБА_7 приміщення адмінбудинку з виробничими приміщеннями і спорудами по вул. Грушевського, 134 у с. В.Бірки. Решту грошових коштів товариства, що залишились після задоволення вимог кредиторів, розподілити між рештою акціонерами товариства пропорційно до їх часток у статутному капіталі товариства"; по питанню 6 - "Про затвердження ліквідаційного балансу ОСОБА_5 приватного акціонерного товариства "Агропромтехніка" - прийняте рішення "Затвердити ліквідаційний баланс ОСОБА_8, складений ліквідатором ОСОБА_8 станом на 30 липня 2018 року".

Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 18.12.2018 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, зокрема, що твердження позивачів про незаконність оскаржуваних рішень позачергових загальних зборів акціонерів ОСОБА_5 ПрАТ "Агропромтехніка" у зв'язку з не проведенням оцінки майна - приміщення адмінбудинку з виробничими приміщеннями і спорудами, в якому є державна частка - навчальний клас, при ліквідації ОСОБА_5 ПрАТ "Агропромтехніка", є необґрунтованими з огляду на те, що позивачами не доведено, що у даному випадку мають місце відносини виділення або визначення частки майна у спільному майні, в якому є державна частка. Аналіз обставин, на які покликаються позивачі, дозволяє дійти висновку, що вони обумовлюють можливість спору про право власності, однак такі правовідносини не матимуть ознак корпоративного спору. У даному випадку позивачі обґрунтовують свої вимоги порушенням прав Державного навчального закладу "ОСОБА_5 навчально-курсовий комбінат", однак, останній вправі самостійно захистити свої права шляхом звернення з відповідним позовом до суду. Окрім того, судом зазначено, що питання правомірності переходу права власності на об'єкт нерухомого майна (приміщення адмінбудинку з виробничими приміщеннями і спорудами) виходить за межі корпоративного спору та не входить до предмета доказування у даній справі. При цьому, якщо співвласники нерухомого майна вважають, що їх права порушені, вони наділені суб'єктивним правом на самостійне звернення до суду із відповідним позовом.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись з даним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулись до Західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просять рішення Господарського суду Тернопільської області від 18.12.2018 у даній справі скасувати та прийняти нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянти посилаються на те, зокрема, що місцевим господарським судом, при вирішенні спору, залишено поза увагою ту обставину, що при прийнятті позачерговими загальними зборами рішення про ліквідацію ОСОБА_5 ПрАТ "Агропромтехніка" не проведено обов'язкової оцінки майна - приміщення адмінбудинку з виробничими приміщеннями і спорудами, в якому є державна частка - навчальний клас. Зокрема, зазначають, що оскільки навчальний клас передано на баланс ОСОБА_5 навчально-курсового комбінату і він не ввійшов до майна, яке включалось до статутного фонду ОСОБА_5 відкритого акціонерного товариства "Агропромтехніка" при корпоратизації, то ОСОБА_6 навчальний заклад "ОСОБА_5 навчально-курсовий комбінат" не має частки в статутному капіталі. Оскільки, розподіл майна не відбувся, то на підставі вимог ст. 355 ЦК України у відповідача та третьої особи виникло право спільної власності на приміщення адмінбудинку з виробничими приміщеннями і спорудами, а у відповідності до вимог ст. 7 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", при ліквідації підприємств (господарських товариств) з державною часткою майна, виділення або визначення частки майна у спільному майні, в якому є державна частка - проведення оцінки майна є обов'язковим. Також зазначають, що рішенням спірних позачергових загальних зборів акціонерів ПрАТ "Агропромтехніка" вирішено питання про передачу ОСОБА_7 у власність приміщення адмінбудинку з виробничими приміщення і спорудами в рахунок його частки у статутному капіталі ОСОБА_8, тоді як співвласниками приміщення адмінбудинку з виробничими приміщеннями і спорудами є також ОСОБА_9, який придбав 1/8 частину згаданого приміщення на підставі договору купівлі - продажу від 08.12.2003 та ТОВ "Бондіолі і Павезі Україна", який придбав технічний обмінний пункт на підставі договору купівлі-продажу від 07.08.2012. Окрім того, зазначають, що дані затвердженого ліквідаційного балансу не відповідають фактичним даним, у зв'язку з непроведенням належної оцінки майна при інвентаризації майна ОСОБА_8, а також через те, що до ліквідаційного балансу включено неправдиву інформацію про фінансовий стан та результати діяльності підприємства.

Доводи та заперечення інших учасників справи

ОСОБА_6 навчальний заклад "ОСОБА_5 навчально-курсовий комбінат" у відзиві на апеляційну скаргу підтримує доводи скаржників.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу заперечує доводи апелянтів, просить у задоволенні вимог апеляційної скарги відмовити, рішення Господарського суду Тернопільської області від 18.12.2018 у даній справі залишити без змін. Зокрема, зазначає про те, що в матеріалах справи відсутні докази наявності реєстрації за ОСОБА_6 навчальним закладом "ОСОБА_5 навчально-курсовий комбінат" права власності на навчальний клас площею 72,8 м кв по вул. Грушевського, 134 у с. В.Бірки, оскільки відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, нерухомого майна з реєстраційним номером 252 не існує, а перевірка витягу №143379416 від 31.10.18 на його чинність, на який посилаються скаржники в підтвердження реєстрації за ОСОБА_6 навчальним закладом "ОСОБА_5 навчально-курсовий комбінат" права власності на навчальний клас площею 72,8 м кв по вул. Грушевського, 134 у с. В.Бірки, показала, що такий відсутній у реєстрі.

Стислий виклад встановлених судом першої інстанції та неоспорених обставин, а також обставин, встановлених судом апеляційної інстанції, і визначених відповідно до них правовідносин

Відповідно до Статуту ОСОБА_5 ПАТ "Агропромтехніка", затвердженого рішенням Загальних зборів акціонерів ОСОБА_5 ПАТ "Агропромтехніка" від 28.04.2017, протокол № 1, статутний капітал ОСОБА_5 ПАТ "Агропромтехніка" становить 388 869, 75грн та поділений на 1 555 479 простих іменних акцій, номінальною вартістю 0,25грн кожна.

Відповідно до наявних у матеріалах справи виписок про стан рахунків цінних паперів, позивачі, станом на 05.09.2018, є акціонерами ОСОБА_5 приватного акціонерного товариства "Агропромтехніка". Зокрема, ОСОБА_2 володіє 18467 акціями, частка в статутному капіталі ОСОБА_5 ПАТ "Агропромтехніка" становить 1,1872 %, ОСОБА_3 володіє 77936 акціями, частка в статутному капіталі ОСОБА_5 ПАТ "Агропромтехніка" становить 5,0104 %, ОСОБА_4 володіє 12855 акціями, частка в статутному капіталі ОСОБА_5 ПАТ "Агропромтехніка" становить 0,8271 % .

27.06.2018 - 30.07.2018 було проведено позачергові загальні збори акціонерів ОСОБА_5 приватного акціонерного товариства "Агропромтехніка", за наслідками проведення яких було прийнято ряд рішень, оформлених протоколом № 4 від 27 червня - 30 липня 2018 року.

Відповідно до протоколу № 4 від 27 червня - 30 липня 2018 року у зборах взяли участь 15 акціонерів, яким належить 1 308 387 штук голосуючих акцій, що становить 98% голосуючих акцій ОСОБА_8.

Зокрема, по питанню №5 "Про розподіл між акціонерами майна, що залишилось після погашення вимог кредиторів" акціонерами вирішено "В рахунок частки ОСОБА_7 у статутному капіталі ОСОБА_8 передати ОСОБА_7 у власність приміщення адмінбудинку з виробничими приміщеннями і спорудами по вул. Грушевського, 134 у с. В.Бірки по його балансовій залишковій вартості, а також частину грошових коштів, що залишились після задоволення позовних вимог кредиторів, що відповідатиме частці ОСОБА_7 у статутному капіталі ОСОБА_8 з урахуванням вартості переданого ОСОБА_7 приміщення адмінбудинку з виробничими приміщеннями і спорудами по вул. Грушевського, 134 у с. В.Бірки. Решту грошових коштів товариства, що залишились після задоволення вимог кредиторів, розподілити між рештою акціонерами товариства пропорційно до їх часток у статутному капіталі товариства"; по питанню №6 "Про затвердження ліквідаційного балансу ОСОБА_5 приватного акціонерного товариства "Агропромтехніка" : затверджено ліквідаційний баланс ОСОБА_8, складений ліквідатором ОСОБА_8 станом на 30 липня 2018 року.

Акціонери ОСОБА_5 ПАТ "Агропромтехніка" - ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, вважаючи рішення позачергових загальних зборів акціонерів, оформлене протоколом №4 від 27.06.2018 - 30.07.2018, в частині прийнятих рішень по питаннях №5 та №6 незаконним та таким, що порушує їх корпоративні права як акціонерів ОСОБА_8, звернулись до суду з позовом у даній справі.

При цьому, позивачі, відповідно до заяви про зміну підстав позову, посилались на те, зокрема, що при прийнятті рішення про ліквідацію ОСОБА_5 ПрАТ "Агропромтехніка" не проведено обов'язкової оцінки майна - приміщення адмінбудинку з виробничими приміщеннями і спорудами, в якому є державна частка - навчальний клас; - не визначено державної частки - частки державного навчального закладу "ОСОБА_5 навчально-курсовий комбінат" у спільному майні - приміщенні адмінбудинку з виробничими приміщеннями і спорудами; ОСОБА_7 передано приміщення адмінбудинку з виробничими приміщеннями та спорудами, в складі якого є приміщення ОСОБА_9 та приміщення ТОВ "Бондіолі і Павезі Україна". Також, зазначали про невідповідність даних ліквідаційного балансу ОСОБА_5 ПрАТ "Агропромтехніка" від 30.07.2018 фактичним даним.

Судова колегія погоджується з висновками місцевого господарського суду про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Мотиви та норми права, якими керується суд апеляційної інстанції

Статтею 15 Цивільного кодексу України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Отже, наведена норма визначає об'єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов'язано із позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.

Згідно з частиною 1 статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб'єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.

У даному випадку, предметом позову є визнання недійсним рішення позачергових загальних зборів акціонерів ОСОБА_5 приватного акціонерного товариства "Агропромтехніка", оформленого протоколом №4 від 30.07.2018, в частині питання №5 - "Про розподіл між акціонерами майна, що залишилось після погашення вимог кредиторів" та питання №6 - "Про затвердження ліквідаційного балансу ОСОБА_5 приватного акціонерного товариства "Агропромтехніка".

Підставами позову, відповідно до заяви про зміну підстав позову, позивачами визначено те, зокрема, що при прийнятті рішення про ліквідацію ОСОБА_5 ПрАТ "Агропромтехніка" не проведено обов'язкової оцінки майна - приміщення адмінбудинку з виробничими приміщеннями і спорудами, в якому є державна частка - навчальний клас; - не визначено державної частки - частки державного навчального закладу "ОСОБА_5 навчально-курсовий комбінат" у спільному майні - приміщенні адмінбудинку з виробничими приміщеннями і спорудами; ОСОБА_7 передано приміщення адмінбудинку з виробничими приміщеннями та спорудами, в складі якого є приміщення ОСОБА_9 та приміщення ТОВ "Бондіолі і Павезі Україна". Також, зазначали про невідповідність даних ліквідаційного балансу ОСОБА_5 ПрАТ "Агропромтехніка" від 30.07.2018 фактичним даним.

Таким чином, як правомірно зазначено судом першої інстанції, у даному випадку, предметом судового розгляду є перевірка рішення позачергових загальних зборів акціонерів ОСОБА_5 ПрАТ "Агропромтехніка" на його відповідність вимогам чинного законодавства в межах доводів, заявлених у заяві позивачів про зміну підстав позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 Господарського кодексу України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України "Про акціонерні товариства", у разі, якщо рішення загальних зборів або порядок прийняття такого рішення порушують вимоги цього Закону, інших актів законодавства, статуту чи положення про загальні збори акціонерного товариства, акціонер, права та охоронювані законом інтереси якого порушені таким рішенням, може оскаржити це рішення до суду протягом трьох місяців з дати його прийняття. Суд має право з урахуванням усіх обставин справи залишити в силі оскаржуване рішення, якщо допущені порушення не порушують законні права акціонера, який оскаржує рішення.

Згідно зі ст. 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

У корпоративному спорі позивач має довести, які саме його, а не інших осіб корпоративні права порушені оспорюваним рішенням зборів.

При цьому, безумовною підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів є: прийняття загальними зборами рішення за відсутності кворуму для проведення загальних зборів чи прийняття рішення; прийняття загальними зборами рішень з питань, не включених до порядку денного загальних зборів товариства; прийняття загальними зборами рішення про зміну статутного капіталу товариства, якщо не дотримано процедури надання акціонерам (учасникам) відповідної інформації.

При вирішенні питання про недійсність рішень загальних зборів у зв'язку з іншими порушеннями, допущеними під час скликання та проведення загальних зборів, господарський суд повинен оцінити, наскільки ці порушення могли вплинути на прийняття загальними зборами відповідного рішення.

Відповідно до усталеної практики Верховного Суду право на позов у особи виникає лише тоді, коли її право, свобода чи інтерес порушені, невизнані або оспорюються.

Іншими словами, навіть у разі обґрунтованого позову, але якщо жодне право особи, яка звернулася із позовом не порушене і не оспорюється, то правових підстав для задоволення такого позову немає.

На переконання суду апеляційної інстанції, обставини, на які покликаються позивачі, обумовлюють можливість наявності спору про право власності Державного навчального закладу "ОСОБА_5 навчально-курсовий комбінат", ОСОБА_9 та ТОВ "Бондіолі і Павезі Україна" на частину приміщення адмінбудинку з виробничими приміщеннями і спорудами по вул. Грушевського, 134 у с. В.Бірки.

Однак, наявність чи відсутність правовідносин між даними субєктами та відповідачем не матимуть ознак корпоративного спору, оскільки останні, у разі порушення відповідачем їх субєктивного права, вправі самостійно захистити свої права шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

Питання ж правомірності переходу права власності на об'єкт нерухомого майна (приміщення адмінбудинку з виробничими приміщеннями і спорудами по вул. Грушевського, 134 у с. В.Бірки) виходить за межі корпоративного спору та не входить до предмета доказування у даній справі.

Також, голослівними є доводи апелянтів про те, що дані ліквідаційного балансу ОСОБА_5 ПрАТ "Агропромтехніка" від 30.07.2018 не відповідають фактичним даним, оскільки вони не підтверджуються належними та допустимими доказами, а ґрунтуються на припущеннях.

Так, позивачами не доведено, що зменшення активів ОСОБА_8 відбулося з порушенням прав та законних інтересів акціонерів, а не в результаті господарських операцій, пов'язаних, зокрема, із розрахунками із кредиторами ОСОБА_8 в процесі ліквідації, що вплинули на зменшення валюти балансу.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Таким чином, доводи позивачів про невідповідність балансу ОСОБА_5 ПрАТ "Агропромтехніка" (Звіт про фінансовий стан) фактичним даним не підтверджуються належними та допустимими доказами, а тільки свідчать про те, що у відповідача відбулись господарські операції, що вплинули на зменшення валюти балансу.

Висновки суду

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвеція) зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Трофимчук проти України», no. 4241/03, від 28.10.2010 року).

З врахуванням викладеного у сукупності, за даних фактичних обставин, апеляційний господарський суд погоджується з висновками місцевого господарського суду про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог, а тому суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що у задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити, оскаржуване рішення місцевого господарського суду у даній справі залишити без змін.

Судові витрати

Судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції, в порядку вимог ст. 129 ГПК України, покласти на скаржників.

Керуючись ст.ст. 86, 129, 240, 269, 275, 276, 281, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 залишити без задоволення, рішення Господарського суду Тернопільської області від 18.12.2018 у справі №921/350/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Порядок та строки оскарження постанов апеляційного господарського суду до суду касаційної інстанції визначені ст. ст. 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано 26.04.2019

Головуючий суддя Б.Д. Плотніцький

Судді М.Б. Желік

ОСОБА_1