ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
УХВАЛА

22 квітня 2019 року справа № 912/856/19

Господарський суд Кіровоградської області в складі судді Вавренюк Л.С., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Енгельхарт СТП (Україна)" від 02.04.2019 (вх. № 934/19 від 04.04.2019) про забезпечення позову у справі №912/856/19

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Енгельхарт СТП (Україна)"

до відповідача: Приватного акціонерного товариства "Новомиргородський елеватор"

про зобов'язання повернути майно

ВСТАНОВИВ:

У березні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Енгельхарт СТП (Україна)" звернулось до господарського суду з позовною заявою про зобов'язання Приватне акціонерне товариство "Новомиргородський елеватор" повернути позивачу 12 тисяч тон кукурудзи третього класу українського походження врожаю 2018 року (вартістю 55 200 000 гривень), переданих відповідно до Договору складського зберігання № 94 від 6 грудня 2018 року.

Одночасно з пред'явленням позову Товариством з обмеженою відповідальністю "Енгельхарт СТП (Україна)" подано заяву від 20.03.2019 про забезпечення позову, відповідно до якої заявник просив суд застосувати до ПрАТ "Новомиргородський елеватор" захід забезпечення позову у вигляді накладення арешту на 12 тисяч тон кукурудзи третього класу українського виробництва врожаю 2018 року (вартістю 55 200 000,00 гривень), що перебуває на зберіганні у ПрАТ "Новомиргородський елеватор" відповідно до Договору складського зберігання № 94 від 6 грудня 2018 року; передати на зберігання Товариства з обмеженою відповідальністю "ТІС-Зерно" (ідентифікаційний код: 37468469) 12 тисяч тон кукурудзи третього класу українського виробництва врожаю 2018 року (вартістю 55 200 000,00 гривень), що наразі перебуває на зберіганні у ПрАТ "Новомиргородський елеватор" відповідно до Договору складського зберігання № 94 від 6 грудня 2018 року.

Ухвалою від 28.03.2019 господарським судом у задоволенні заяви ТОВ "Енгельхарт СТП (Україна)" від 20.03.2019 про забезпечення позову відмовлено.

Іншою ухвалою від 28.03.2019 господарський суд залишив позовну заяву ТОВ "Енгельхарт СТП (Україна)" без руху, у зв'язку з несплатою позивачем у повному обсязі судового збору за подання позовної заяви.

04.04.2019 до Господарського суду Кіровоградської області вдруге надійшла заява від 02.04.2019 про забезпечення позову, відповідно до якої заявник просить суд застосувати до ПрАТ "Новомиргородський елеватор" захід забезпечення позову у вигляді накладення арешту на 12 тисяч тон кукурудзи третього класу українського виробництва врожаю 2018 року (вартістю 55 200 000,00 гривень), що перебуває на зберіганні у ПрАТ "Новомиргородський елеватор" відповідно до Договору складського зберігання № 94 від 6 грудня 2018 року; передати на зберігання Товариства з обмеженою відповідальністю "ТІС-Зерно" (ідентифікаційний код: 37468469) 12 тисяч тон кукурудзи третього класу українського виробництва врожаю 2018 року (вартістю 55 200 000,00 гривень), що наразі перебуває на зберіганні у ПрАТ "Новомиргородський елеватор" відповідно до Договору складського зберігання № 94 від 6 грудня 2018 року.

В обґрунтування своєї позовної заяви ТОВ "Енгельхарт СТП (Україна)" посилається на неповернення ПрАТ "Новомиргородський елеватор" Товару та на відмову останнього допустити заявника до перевірки стану зберігання Товару.

Підставами для забезпечення позову, за твердженням заявника, є:

1) за повідомленнями авторитетного аграрного порталу Latifundist.com, аналогічні події

відбуваються і на інших елеваторах "Агроінвестгруп", до складу якої входить і відповідач:

- охорона елеваторів групи 1 лютого 2019 року не допустила співробітників ПАТ "Аграрний фонд" на територію підприємств для перевірки стану зберігання зерна;

- керівники елеваторів та групи не виходять на зв'язок, а на деяких елеваторах відбувається завантаження машин;

- група припинила розраховуватися за контрактами, а власники і керівництво підприємств групи переховуються;

- працівники групи "Агроінвестгруп" були звільнені;

2) відповідно до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань наприкінці січня 2019 року у відповідача було змінено власника на компанію "КОМПАНІЯ АБЕРТУНО ІНВЕСТМЕНТС ЛТД" (адреса: Кіпр, Лімасол, 3045, вул. Троісінос, 4А) та було призначено нового директора ОСОБА_1; така зміна може бути пов'язана із намірами приховати реальних (бенефіціарних) власників підприємств групи "Агроінвестгруп" та значно ускладнити або унеможливити повернення Товару;

3) вказані відомості були викладені в Заяві (Повідомленні) позивача до Національної поліції України про вчинення посадовими особами відповідача дій, що містять ознаки складу злочину, передбаченого статтею 191 Кримінального кодексу України.

Враховуючи вищевикладене, позивач вважає, що у випадку незастосування заходу забезпечення позову шляхом накладення арешту на Товар та передачі Товару на зберігання третій особі існує реальна ймовірність того, що виконання судового рішення у разі задоволення позову може бути утруднено або стане неможливим внаслідок зникнення або зменшення об'єму Товару, який знаходиться на даний час у відповідача. Позивач вважає, що накладення арешту на Товар, переданий на зберігання відповідачу, та передача Товару на зберігання третій особі буде адекватним заходом забезпечення позову, оскільки повернення Товару, який належить позивачу, є предметом позову.

При розгляді заяви про забезпечення позову господарським судом враховується наступне.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.п. 1, 7 ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору.

Господарським судом береться до уваги, що для забезпечення позову є достатньо обґрунтована та підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову.

Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаною спірного зобов'язання тощо).

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів.

Позивач зазначає, що ним надсилались відповідачу вимоги повернути Товар, які відповідачем були проігноровані. Також заявник зазначає про недопуск повноважного представника від Поклажодавця до перевірки стану зберігання Товару, а також про недопуск на територію Зернового складу транспортного експедитора-менеджера з виконання міжнародних контрактів ТОВ "Енгельхарт СТП (Україна) ОСОБА_2

Наведені позивачем у заяві про забезпечення позову обставини не належать до обставин, наявність саме яких свідчить про необхідність вжиття заходів для забезпечення позову.

Водночас доказів реалізації майна чи вчинення підготовчих дій до його реалізації, спроби вивезення спірного майна з території складу ПрАТ "Новомиргородський елеватор" суду не надано.

Повідомлення авторитетного аграрного порталу, у якому йдеться про вчинення дій про недопуск співробітників ПАТ "Аграрний фонд" на територію підприємств "Агроінвестгруп"; завантаження машин на деяких елеваторах без зазначення елеватора, власне, відповідача; припинення групою "Агроінвестгруп" розрахунків за контрактами та звільнення її працівників не є свідченням вчинення саме ПрАТ "Новомиргородський елеватор" дій, спрямованих на вивезення та/або реалізацію спірного майна чи інших дій, за наслідками яких виконання рішення у даній справі може бути ускладнено чи унеможливлено, як обов'язкової умови для вжиття заходів забезпечення позову, не належать до обстаин, наявністю яких зумовлено застосування ч. 2 ст. 136 Господарського процесуального кодексу України.

Можливість впливу зміни власника та призначення нового директора ПрАТ "Новомиргородський елеватор" на ускладнення та унеможливлення повернення Товару є лише суб'єктивним припущенням заявника та не доведено належними доказами.

Зазначення у заяві до Національної поліції України про невиконання відповідачем вимог позивача щодо повернення майна та недопущення представників на територію складу також жодним чином не свідчить про ускладнення або неможливість виконання рішення у даній справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно зі ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно зі ст. 78 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 79 ГПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Позивачем, всупереч положенням процесуального закону, не наведено та не надано доказів на обґрунтування обставин, необхідних та достатніх для вжиття судом заходів для забезпечення позову.

Господарський суд наголошує, що обов'язок доказування наявності підстав для забезпечення позову покладається саме на позивача; до компетенції господарського суду не належить збирання доказів.

На підставі викладеного, слід дійти висновку, що саме лише посилання у заяві про забезпечення позову на потенційну неможливість виконання рішення суду, у випадку задоволення позовних вимог, не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

З огляду на викладене вище та враховуючи, що позивачем не надано суду належних доказів, що підтверджують обставини, наявність яких є безумовною підставою для забезпечення позову у даній справі, у господарського суду відсутні правові підстави для задоволення заяви, поданої в порядку ст. 136 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

З огляду на наведене, господарський суд постановляє ухвалу про відмову у забезпеченні позову.

Керуючись ст.ст. 74, 76, 77, 136-140, 234-235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Енгельхарт СТП (Україна)" від 02.04.2019 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена окремо від рішення суду в порядку та строки, визначені Господарським процесуальним кодексом України.

Копії ухвали направити Товариству з обмеженою відповідальністю "Енгельхарт СТП (Україна)" (01001, м. Київ, вул. Володимирська, 12, 4-й поверх) та Приватному акціонерному товариству "Новомиргородський елеватор" (26000, Кіровоградська обл., м. Новомиргород, вул. Залізнична, 45).

Суддя Л.С. Вавренюк