УХВАЛА

15 квітня 2019 року

м. Київ

Справа № 910/7981/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Сухового В.Г. - головуючого, Берднік І.С., Міщенка І.С.,

перевіривши матеріали касаційної скарги Міжнародного благодійного фонду "Бойове братерство" на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 05.02.2019 (головуючий суддя Пашкіна С.А., судді Буравльов С.І., Зубець Л.П.) та рішення Господарського суду міста Києва від 30.10.2018 (суддя Шкурдова Л.М.) у справі № 910/7981/17

за позовом Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району міста Києва"

до Міжнародного благодійного фонду "Бойове братерство"

про розірвання договору та виселення з орендованого приміщення,

ВСТАНОВИВ:

03.04.2019 Міжнародний благодійний фонд "Бойове братерство" повторно подало безпосередньо до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 05.02.2019 та рішення Господарського суду міста Києва від 30.10.2018 у справі № 910/7981/17 після повернення вперше поданої касаційної скарги ухвалою Верховного Суду від 14.03.2019 на підставі пункту 1 частини 4 статті 292 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи, колегія суддів Касаційного господарського суду в частині касаційного оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 30.10.2018 у справі № 910/7981/17 зазначає таке.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Частиною 2 статті 6 та частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України та зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У поданій касаційній скарзі скаржник просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 30.10.2018 у справі № 910/7981/17.

Відповідно пункту 1 частини першої статті 287 Господарського процесуального кодексу України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов'язки, мають право подати касаційну скаргу на рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Тобто, Господарським процесуальним кодексом України передбачено можливість касаційного оскарження рішення суду першої інстанції лише після апеляційного перегляду справи.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 293 Господарського процесуального кодексу України, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Отже, у суду касаційної інстанції відсутні процесуально-правові підстави для прийняття до провадження касаційної скарги Міжнародного благодійного фонду "Бойове братерство" на рішення Господарського суду міста Києва від 30.10.2018 у справі № 910/7981/17 без його перегляду в апеляційному порядку.

При цьому, Верховний Суд звертає увагу скаржника на те, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі "Станков проти Болгарії" від 12.07.2007).

З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Міжнародного благодійного фонду "Бойове братерство" в частині касаційного оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 30.10.2018 у справі № 910/7981/17, оскільки рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку не переглядалося.

Стосовно касаційної скарги в частині оскарження ухвали Північного апеляційного господарського суду від 05.02.2019, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не відповідає вимогам статті 288 Господарського процесуального кодексу України з огляду на таке.

Скаржником до матеріалів касаційної скарги додано заяву від 04.03.2019 про поновлення строку на касаційне оскарження. В обґрунтування поважності причин пропуску строку на оскарження ухвали Північного апеляційного господарського суду від 05.02.2019 вказує на ту обставину, що скаржник отримав поштою повний текст оскаржуваної ухвали суду апеляційної інстанції - 12.02.2019, а тому має право на поновлення строку на касаційне оскарження, посилаючись на приписи частини другої статті 288 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши заяву про поновлення процесуального строку на касаційне оскарження, колегія суддів зазначає таке.

Статтею 288 Господарського процесуального кодексу України визначено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині четвертій статті 293 цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Зі змісту наведеної правової норми вбачається, що законодавець не передбачив обов'язок суду автоматично поновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки в кожному випадку суд має чітко визначити, з якої саме поважної причини такий строк було пропущено та чи підлягає він поновленню.

Скаржником в порушення вимог пункту 1 частини 4 статті 290 Господарського процесуального кодексу України до матеріалів касаційної скарги не додано доказів, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваної ухвали суду апеляційної інстанції, на що скаржник посилається в обґрунтування поважності причин пропуску строку на оскарження.

В даному випадку належним та допустимими доказом, що підтверджує дату отримання скаржником копії оскаржуваної ухвали є, зокрема, копія конверта з трек кодом та роздруківка з сайту Укрпошта щодо відстеження поштових пересилань, копія рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення з відміткою про дату її отримання тощо.

Згідно частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

В свою чергу, колегія суддів звертає увагу скаржника на те, що у суді касаційної інстанції немає матеріалів справи № 910/7981/17, оскільки касаційну скаргу подано безпосередньо до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, а питання про їх витребування вирішується судом у разі відкриття касаційного провадження у справі.

Таким чином, суд позбавлений можливості самостійно перевірити доводи скаржника щодо дати отримання копії оскаржуваної ухвали на стадії перевірки касаційної скарги на відповідність вимог процесуального законодавства.

Крім цього, в заяві про поновлення строку на подання касаційної скарги, скаржник не зазначає про поважність причин пропуску строку на подання касаційної скарги після її поверненняухвалою Верховного Суду від 14.03.2019, оскільки додана заява датована - 04.03.2019, тобто раніше, ніж було повернуто Верховним Судом первісну касаційну скаргу.

Разом з тим, заява від 04.03.2019 про поновлення строку на касаційне оскарження підписана адвокатом Новіковим І.І., проте, скаржник не врахував мотивів ухвали Верховного Суду від 14.03.2019, у якій скаржнику було зазначено, що в матеріалах касаційної скарги відсутні документи на підтвердження повноважень адвоката Новікова І.І., а матеріали справи відсутні у суді касаційної інстанції, що унеможливлюють перевірку судом наявності та обсягу процесуальної дієздатності адвоката.

В заяві від 02.04.2019, підписаної президентом Міжнародного благодійного фонду "Бойове братерство" ОСОБА_5, зазначено "додаємо інший ордер адвоката". Проте, ні в переліку додатків до заяви, ні в матеріалах касаційної скарги ордеру адвоката не міститься.

Однак, скаржник на вказані недоліки не звернув уваги та до повторно поданої касаційної скарги не надав документів на підтвердження повноважень адвоката Новікова І.І. на підписання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження.

Крім цього, колегія суддів також зазначає таке.

Відповідно до пунктів 4, 6 частини 1 статті 290 Господарського процесуального кодексу України у касаційній скарзі повинні бути зазначені судові рішення, що оскаржуються, та вимоги особи, яка подає скаргу.

Як вбачається з вступної частини касаційної скарги Міжнародного благодійного фонду "Бойове братерство", касаційну скаргу подано на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 05.02.2019 у справі № 910/7981/17.

Водночас, у прохальній частині касаційної скарги скаржник просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 30.10.2018 у справі № 910/7981/17, однак не просить суд скасувати ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 05.02.2019 у справі № 910/7981/17, яка є предметом касаційного оскарження у вступній частині касаційної скарги.

Отже, подана касаційна скарга не відповідає вимогам статті 290 Господарського процесуального кодексу України щодо її змісту, а саме щодо правильного зазначення скаржником судових рішень, які є предметом касаційного оскарження у прохальній частині касаційної скарги.

Враховуючи викладене, оскільки правильність оформлення касаційної скарги, її змісту та форми покладається саме на заявника касаційної скарги, а прохальна частина поданої касаційної скарги не містить однозначної інформації про те, з якими саме судовими рішеннями не згоден її заявник, касаційна скарга Міжнародного благодійного фонду "Бойове братерство" підлягає залишенню без руху з наданням скаржникові строку на усунення недоліків щодо змісту поданої ним касаційної скарги.

Таким чином, Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду вважає за необхідне надати скаржнику строк для усунення зазначених вище недоліків, а саме, для можливості надання уточненої касаційної скарги з інформацією про те, яке саме судове рішення скаржник просить скасувати, а також надати клопотання (заяву) про поновлення строку на касаційне оскарження з наведенням інших підстав для поновлення строку та доданням відповідних доказів, що підтверджують дату отримання копії оскарженої ухвали суду апеляційної інстанції (копія конверта, довідка органа зв'язку тощо), та ордер адвоката чи засвідчену копію.

Згідно з частиною 3 статті 292 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 288 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 293 цього Кодексу.

Керуючись статтями 119, 174, 234, 288, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Міжнародного благодійного фонду "Бойове братерство" в частині оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 30.10.2018 у справі № 910/7981/17.

2. Визнати неповажними підстави, наведені у заяві Міжнародного благодійного фонду "Бойове братерство" про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження.

3. Касаційну скаргу Міжнародного благодійного фонду "Бойове братерство" на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 05.02.2019 у справі № 910/7981/17 залишити без руху.

4. Надати скаржнику строк тривалістю 10 днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків скарги.

5. Довести до відома скаржника, що поштову кореспонденцію слід надсилати за адресою Касаційного господарського суду: 01016, м. Київ, вул. О.Копиленка, 6.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий Суховий В.Г.

Судді Берднік І.С.

Міщенко І.С.