ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2019 року м. ОдесаСправа № 916/2560/18
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Філінюка І.Г.

суддів: Будішевської Л.О., Лавриненко Л.В.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Бігтаймбілд»

на рішення Господарського суду Одеської області від 21.01.2019

суддя - Лічман Л.В.

Час і місце ухвалення: 11:25:50 год., м. Одеса

Дата складання повного тексту 28.01.2019

у справі № 916/2560/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бігтаймбілд»

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Аніс»

про стягнення 87 675,29 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Бігтаймбілд» (далі - ТОВ «Бігтаймбілд» звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою, в якій просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Аніс» (далі - ТОВ «Аніс») заборгованість у розмірі 87675,29 грн., з яких 74776,30 грн. основного боргу, 656,39 грн. 3% річних, 7876,85 грн. пені, 4365,75 грн. інфляційних нарахувань, вказуючи на невиконання відповідачем умов договору поставки, укладеного у спрощений спосіб, в частині поставки товару позивачу, відмову ТОВ «Аніс» від угоди шляхом повернення попередньої оплати в сумі 155000,00 грн. та неповернення решти здійсненого на користь відповідача авансового платежу в розмірі основного боргу. Крім того позивач просить покласти на відповідача судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1762,00 грн та витрат на правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог ТОВ «Бігтаймбілд» посилається на приписи статті 222 ГК України, статей 536,625,693,712 ЦК України, статті 1 Закон України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань», рахунки на оплату, платіжні доручення, банківські виписки по рахунку, видаткові накладні тощо.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 21.01.2019 у позові відмовлено повністю.

В мотивах оскаржуваного рішення судом першої інстанції зазначено, що позивачем ТОВ «Бігтаймбілд» не направлялась відповідачу ТОВ «Аніс» вимога поставити товар, а отже господарський суд прийшов до висновку про ненастання строку виконання відповідачем обов'язку передати товар на суму попередньої оплати, яка дорівнює 74776,30 грн.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням, ТОВ «Бігтаймбілд» звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення Господарського суду Одеської області від 21.01.2019 по справі №916/2560/18 та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.

ТОВ «Бігтаймбілд» в апеляційній скарзі посилається на те, що судом першої інстанції необґрунтовано зроблено висновок щодо того, що сторонами не було узгоджено строк поставки, оскільки зобов'язання мало виконуватися одночасно, а отже на думку скаржника у нього був відсутній обов'язок додатково направляти відповідачу вимогу на поставку товару та після спливу 7 денного терміну вважати, що строк виконання зобов'язання настав.

Також скаржник вказується те, що суд першої інстанції не звернув увагу на те, що у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за договором поставки, настанням осінньо-зимового періоду, що унеможливило здійснення вантажно-розвантажувальних робіт, ТОВ «БІГТАЙМБІЛД» листом-претензією №14 від 10.10.2018 звернувся до відповідача ТОВ «АНІС» з вимогою про повернення відповідачем заборгованості з обсягу недопоставленого піску в сумі 229776, 3 грн., що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення зі штриховим ідентифікатором №436.

ТОВ «Бігтаймбілд» в апеляційній скарзі посилається на те, що суд першої інстанції в порушенні приписів статті 5 ГПК України не захистив порушене право позивача щодо повернення підприємству сплачених коштів у сумі 74776, 3 грн.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 26.02.2019 відкрито апеляційне провадження у справі №916/2560/18 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Бігтаймбілд» на рішення Господарського суду Одеської області від 21.01.2019 та розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Бігтаймбілд» на рішення Господарського суду Одеської області від 21.01.2019 у справі № 916/2560/18 визначено здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Відзивів на апеляційну скаргу не надходило.

Згідно з частино тринадцятою статті 8 ГПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Статтею 270 ГПК України визначено, що у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених частиною десятою цієї статті та частиною другою статті 271 цього Кодексу.

Приписами частини 10 статті 270 ГПК України визначено, що апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини 7 статті 252 ГПК України, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п'яти днів з дня отримання відзиву.

Згідно з частиною другою статті 270 ГПК України, розгляд справ у суді апеляційної інстанції починається з відкриття першого судового засідання або через п'ятнадцять днів з дня відкриття апеляційного провадження, якщо справа розглядається без повідомлення учасників справи.

Як вбачається з долучених до матеріалів справи рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення, копію вищевказаної ухвали суду від 26.02.2019 позивачем було отримано 06.03.2019, а відповідачем 21.03.2019.

Однак, станом на до суду не надійшло клопотань від учасників справи про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. За таких обставин, не вбачаючи підстав для розгляду апеляційної скарги в даній справі у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи з власної ініціативи, колегія суддів дійшла висновку про розгляд апеляційної скарги в порядку спрощеного письмового провадження, в межах встановленого чинним процесуальним законодавством строку, без проведення судового засідання.

В ході апеляційного розгляду даної справи Південно-західним апеляційним господарським судом, у відповідності до пункту 4 частини 5 статті 13 ГПК України, створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строку, встановленого частиною першою статті 273 ГПК України.

Відповідно до приписів статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції у відповідності до вимог статті 282 ГПК України, зазначає, що встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини даної справи є наступними.

Як вбачається з матеріалів справи, без укладання письмового договору на підставі виставлених ТОВ «Аніс» як постачальником рахунків на оплату від 15.08.2018 № 132 на суму 101568,00 грн, від 03.09.2018 № 156 на суму 254610,00 грн та здійснених ТОВ ТОВ «Бігтаймбілд» як покупцем попередніх оплат, які підтверджуються платіжними дорученнями від 16.08.2018 № 18 на суму 101568,00 грн, від 04.09.2018 № 1 на суму 254610,00 грн, ТОВ «Аніс» поставлено ТОВ «Бігтаймбілд» товар (пісок) (а.с.20, 21, 22, 23).

В матеріалах справи відсутні первинні бухгалтерські документи, підписані обома сторонами, проте, як свідчать матеріали справи сторонами не заперечується те, що товар поставлено на загальну суму 126401,70 грн. Крім того 155000,00 грн постачальником повернуто покупцеві, доказом чого являються банківські виписки по рахунку ТОВ «Бігтаймбілд».

Згідно із приписами ч.ч.1 та 2 статті 712 ЦК України за договором поставки передбачено, що продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Суд апеляційної інстанції, проаналізувавши наведену вище норму матеріального права в аспекті спірних правовідносин погоджується з висновками суду першої інстанції, що між сторонами укладено усний договір поставки.

Згідно зі статтями 662, 692 цього Кодексу продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Питання щодо повернення попередньої оплати у випадку непоставки товару врегульовано статтею 693 ЦК України, на яку посилається позивач в обґрунтування своїх вимог, яка встановлює наступне.

Відповідно до частин 1, 2 статті 693 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Зі змісту цієї норми вбачається, що договором на покупця може покладатися обов'язок здійснити попередню оплату товару, тобто оплату до передання товару продавцем. Шляхом попередньої оплати може бути сплачено повну вартість товару або її частину. Розмір попередньої оплати та строки її сплати встановлюються договором. У випадках, коли договір передбачає обов'язок покупця щодо попередньої оплати, проте не встановлює строків її здійснення, строки оплати визначаються відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України. Отже, продавець має право вимагати здійснення попередньої оплати у будь-який час, а покупець повинен здійснити таку оплату у семиденний строк із дня пред'явлення вимоги.

Непередання продавцем, який одержав суму попередньої оплати, товару у встановлений строк надає покупцеві право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Статтею 663 Цивільного кодексу України передбачено, що продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Матеріали справи свідчать про те, що контрагентами не узгоджено строк поставки товару, в зв'язку з чим вона мала бути здійснена після спливу семиденного строку від дня пред'явлення вимоги покупцем.

Проте, як установив місцевий господарський суд, таких замовлень чи інших документів, які містять відомості щодо конкретних дат і термінів поставки піску, сторони не надали.

Зокрема, як вбачається з матеріалів справи ТОВ «Бігтаймбілд» не направлялась ТОВ «Аніс» вимога поставити товар, з огляду на що суд першої інстанції обгрунтовано прийшов до висновку про ненастання строку виконання відповідачем обов'язку передати товар на суму попередньої оплати, яка дорівнює 74776, 30 грн.

Враховуючи наведене, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що покупець має право вимагати повернення суми попередньої оплати лише у випадку непередачі товару продавцю у встановлений строк.

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтованого прийшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, оскільки строк виконання зобов'язання поставити товар не настав.

Колегія суддів не приймає доводи апеляційної скарги, що судом першої інстанції необґрунтовано зроблено висновок щодо того, що сторонами не було узгоджено строк поставки, оскільки зобов'язання мало виконуватися одночасно, відповідно до статті 538 ЦК України, відповідно до наступного.

Згідно з приписами статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частини п'ятої статті 269 ГПК України, у суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Як на підставу вказаного позову ТОВ «Бігтаймбілд» вказує на невиконання відповідачем умов договору поставки, укладеного у спрощений спосіб, в частині поставки товару позивачу, відмову ТОВ «Аніс» від угоди шляхом повернення попередньої оплати в сумі 155000,00 грн. з посиланням на частину другу статті 693 Цивільного кодексу України.

Проте, посилання скаржника в апеляційній скарзі на статтю 538 Цивільного кодексу України, в обґрунтування підстав для повернення суми заборгованості, не є підставою заявленого позову, а зміна підстав позову шляхом зазначення їх в апеляційній скарзі не відповідає вимогам процесуального закону.

Щодо посилання ТОВ «Бігтаймбілд» на лист претензію № 14 від 10.10.2018, як на виникнення у відповідача зобов'язання з повернення залишку боргу, колегія суддів зазначає наступне.

Колегією суддів установлено ненадання сторонами замовлень чи інших документів, які містять відомості щодо конкретних дат і термінів поставки товару, отже, доводи скаржника, що із дня надходження до поштового відділення рекомендованого листа з претензією позивача у відповідача виникло зобов'язання його отримати, а отже і виконати претензію ТОВ «Бігтаймбілд» та повернути кошти, сплачені як попередня оплата за пісок, не узгоджується з положеннями статей 662, 663 та 693 Цивільного кодексу України. Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 22.03.2019 у справі № 918/502/18.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду вважає, що оскаржуване рішення Господарського суду Одеської області від 21.01.2019 у справі № 916/2560/18 є обґрунтованим та таким, що прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права та приходить до висновку, що підстави для його скасування відсутні.

Зважаючи на те, що апеляційну скаргу залишено без задоволення, витрати по сплаті судового збору за перегляд рішення місцевого господарського суду в апеляційному порядку, у відповідності до статті 129 ГПК України покладаються на ТОВ «Бігтаймбілд».

Керуючись статтями 129, 232, 233, 236, 240, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд -

П О С Т А Н О В И В:

Рішення Господарського суду Одеської області від 21.01.2019 у справі № 916/2560/18 - залишити без змін.

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Бігтаймбілд»- залишити без задоволення.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Товариства з обмеженою відповідальністю «Бігтаймбілд».

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у строки, передбачені статтею 288 ГПК України.

Головуючий суддя Філінюк І.Г.

Суддя Будішевська Л.В.

Суддя Лавриненко Л.В.