ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ ПОПЕРЕДНЬОГО ЗАСІДАННЯ

23.04.2019 Справа № 905/15/19

Господарський суд Донецької області у складі судді Аксьонової К.І., при секретарі судового засідання Турко А.В., розглянувши матеріали справи

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Делоріан», м.Київ

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Дружківський фарфоровий завод», м. Дружківка, Донецька область

про визнання банкрутом

за участю:

розпорядник майна: не з'явився;

представник ініціюючого кредитора: не з'явився;

представники кредиторів: не з'явились;

представник боржника: не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Донецької області від 05.02.2019 відкрито провадження у справі про банкрутство за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Делоріан» (), м. Київ, до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Дружківський фарфоровий завод» (), м.Дружківка, Донецька область; визнані безспірні вимоги ініціюючого кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Делоріан» на загальну суму 141596419,56грн; введено процедуру розпорядження майном боржника строком на сто п'ятнадцять календарних днів; призначено розпорядником майна арбітражного керуючого Кінішенка Михайла Володимировича; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

06.02.2019 за №57343 на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України оприлюднено оголошення про порушення справи №905/15/19 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Дружківський фарфоровий завод».

Протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство в порядку ст.23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» до господарського суду звернулись наступні кредитори: Головне управління Державної фіскальної служби у Донецькій області з вимогами до боржника у сумі 16484896,49грн; Товариство з обмеженою відповідальністю «ДДАП РАКС» з вимогами до боржника у розмірі 4535000,00грн; Товариство з обмеженою відповідальністю «Транс Інтер Компані» з вимогами до боржника у розмірі 39052,65грн (з урахуванням заяви від 04.04.2019 про зменшення кредиторських вимог); Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Делоріан» з додатковими вимогами до боржника у розмірі 156749024,22 грн.

Розпорядником майна до матеріалів справи поданий реєстр вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю «Дружківський фарфоровий завод», документи щодо інвентаризації майна боржника (акти, інвентаризаційні описи, протоколи) та відзиви на заяви кредиторів.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 05.02.2019 встановлено дату попереднього засідання суду на 09.04.2019 з подальшим оголошенням перерви у попередньому судовому засіданні суду до 23.04.2019.

У попереднє засідання суду 23.04.2019 розпорядник майна, представники кредиторів та боржника не з'явились, про час та місце проведення попереднього судового засідання були повідомлені належним чином, про причин неявки суд не повідомили.

Відповідно до ст.202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Розглядаючи в попередньому судовому засіданні 23.04.2019 заявлені вимоги кредиторів та вирішуючи питання затвердження реєстру вимог кредиторів, суд виходить з наступного.

Згідно ч.6 ст.1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» кредитор - юридична або фізична особа, яка має у встановленому порядку підтверджені документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника.

За загальним правилом, визначеним ст.ст. 73, 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона належними засобами доказування повинна довести підстави своїх вимог.

Відповідно до ст.86 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

07.03.2019 до господарського суду надійшла заява Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області () про визнання конкурсних кредиторських вимог на суму 16484896,49грн.

В обґрунтування заявлених вимог, заявник посилається на наявність у боржника податкової заборгованості, а саме: 16436616,84грн - заборгованість з податку на додану вартість за податковою декларацією № від 21.01.2019; 43471,61грн - заборгованість з орендної плати з юридичних осіб за податковою декларацією № від 20.02.2018; 4808,04грн - заборгованість з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками об'єктів нежитлової нерухомості за податковою декларацією № від 05.02.2018.

На підтвердження заявлених грошових вимог до боржника кредитором надані наступні документи: розрахунок кредиторських вимог; копії податкової декларації з податку на додану вартість за грудень 2018 № від 21.01.2019, податкової декларації з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2018 № від 05.02.2018 та податкової декларації з плати за землю за 2018 № від 20.02.2018; копії роздруківок інтегрованих карток платника податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів, з орендної плати з юридичних осіб, з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками об'єктів нежитлової нерухомості; копію корінця податкової вимоги форми «Ю» від 01.02.2019 №475-43; копії витягів з реєстрів.

Відповідно до п.п.14.1.39 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк) (п.п.14.1.156 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України).

Згідно з п.п.14.1.175 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Згідно з п.п.16.1.4 п.16.4 ст.16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим кодексом та законами з питань митної справи.

Виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк (п.38.1 ст.38 Податкового кодексу України).

Пунктом 54.1 ст.54 Податкового кодексу України встановлено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Як вбачається з матеріалів справи за Товариством з обмеженою відповідальністю «Дружківський фарфоровий завод» обліковується податкова заборгованість зі сплати самостійно нарахованих платником податкових зобов'язань з податку на додану вартість у сумі 16436616,84грн, з орендної плати з юридичних осіб у сумі 43471,61грн та з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, у сумі 4808,04грн, всього 16484896,49грн.

Розпорядником майна кредиторські вимоги Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області визнано та включено до реєстру вимог кредиторів боржника.

За подачу заяви про визнання грошових вимог до боржника Головним управлінням Державної фіскальної служби у Донецькій області сплачено судовий збір у розмірі 3842,00грн, що підтверджується платіжним дорученням від 21.03.2019 №551.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що кредиторські вимоги Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області є обґрунтованими та доведеними матеріалами справи, отже, з урахуванням приписів ст.45 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» підлягають визнанню у сумі 16484896,49грн як конкурсні кредиторські вимоги третьої черги та у сумі 3842,00грн як конкурсні кредиторські вимоги першої черги.

11.03.2019 до господарського суду Донецької області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ДДАП РАКС» () про визнання кредиторських грошових вимог до боржника у сумі 4535000,00грн.

В обґрунтування кредиторських вимог заявник посилається на неналежне виконання боржником зобов'язань за договором №2804/17пфд про надання поворотної фінансової допомоги від 28.04.2017, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 4535000,00грн.

Як вбачається з матеріалів страви, 28.04.2017 між Товариство з обмеженою відповідальністю «ДДАП-РАКС» (товариство, кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дружківський фарфоровий завод» (отримувач, боржник) укладено договір №2804/17пфд про надання поворотної фінансової допомоги, відповідно до п. 1.1 якого встановлено, що товариство надає отримувачу безпроцентну поворотну фінансову допомогу (грошові кошти) для поповнення обігових коштів отримувача, а отримувач зобов'язався повернути її в порядку та на умовах, що передбачені цим договором.

Відповідно до п. 1.2 договору отримувач приймає грошові кошти за даним договором на безпроцентній основі та на умовах повернення отриманих грошових коштів.

Безпроцентна повторна фінансова допомога надається в розмірі 4535000,00грн шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок отримувача, зазначений у цьому договорі, частинами або цілою сумою (кількість платежів визначається товариством на власний розсуд) до 31.05.2017 (п. 3.1 договору).

Згідно з п. 4.1 договору в редакції додаткової угоди №1 від 30.08.2017 отримувач зобов'язується здійснити повернення товариству отриманої ним фінансової допомоги на поточний рахунок товариства, зазначений у цьому договорі до 31.12.2018. Цей строк може бути пролонгований за взаємною згодою сторін.

У виконання умов договору №2804/17пфд про надання поворотної фінансової допомоги від 28.04.2017 Товариством з обмеженою відповідальністю «ДДАП-РАКС» шляхом безготівкового переказу були перераховані грошові кошти боржнику у сумі 4535000,00грн, що підтверджується випискою по рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю «ДДАП-РАКС» станом на 28.04.2017. Факт отримання від кредитора фінансової допомоги з боку боржника на вказану суму не спростований.

Відповідно до вимог ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, платити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу. Пунктом 1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України встановлено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договір.

Відповідно до приписів ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ч.1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Як визначено ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Виходячи зі змісту ст.1046 Цивільного кодексу України договір за яким одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти, а інша сторона зобов'язується повернути таку ж суму грошових коштів є договором позики.

Частина 1 ст.1049 Цивільного кодексу України визначає обов'язок позичальника повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій саме сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Між тим, обставини заяви свідчать, що боржник не повернув товариству отриманої ним фінансової допомоги у встановлений договором строк, внаслідок чого у боржника виникла заборгованість за договором №2804/17пфд про надання поворотної фінансової допомоги від 28.04.2017 в розмірі 4535000,00грн.

Станом на 23.04.2019 доказів сплати заборгованості у розмірі 4535000,00грн у встановлені договором строки перед Товариством з обмеженою відповідальністю «ДДАП РАКС» боржником суду не надано.

Розпорядником майна боржника заявлені Товариством з обмеженою відповідальністю «ДДАП РАКС» кредиторські вимоги визнано в повному обсязі та включено до реєстру вимог кредиторів.

За подачу заяви про визнання грошових вимог до боржника Товариством з обмеженою відповідальністю «ДДАП РАКС» сплачено судовий збір у розмірі 3842,00грн, що підтверджується платіжним дорученням від 06.03.2019 №4848.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що кредиторські вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ДДАП РАКС» є обґрунтованими та доведеними матеріалами справи, отже, з урахуванням приписів ст.45 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» підлягають визнанню у сумі 4535000,00грн як конкурсні кредиторські вимоги четвертої черги та у сумі 3842,00грн як конкурсні кредиторські вимоги першої черги.

12.03.2019 до господарського суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Делоріан» () про визнання додаткових грошових вимог до боржника в сумі 156749024,22грн.

В обґрунтування кредиторських вимог заявник посилається на договір факторингу №2/12-Ф від 18.12.2017, договір про відступлення права вимоги №14/06/2018 від 14.06.2018, договори поруки №7п/2011 від 18.05.2013, №19п/2011 від 15.07.2011, №20п/2011 від 15.07.2011, 21п/2011 від 15.07.2011, №0201/17н від 02.01.2017, договір позики №0911/12з від 09.11.2012, кредитний договір №19/2011 від 15.07.2011.

Розглядаючи додаткові кредиторські вимоги ініціюючого кредитора, судом встановлено, що 18.12.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Регіон» (клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Делоріан» (фактор) укладено договір факторингу №2/12-Ф, відповідно до п. 1.1 якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, фактор зобов'язався передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт зобов'язався відступити факторові свої права грошової вимоги до боржників за такими договорами: договір поруки №7п/2011 від 18.05.2013, договір поруки №19п/2011 від 15.07.2011, договір поруки №20п/2011 від 15.07.2011, договір поруки 21п/2011 від 15.07.2011, договір поруки №0201/17н від 02.01.2017, договір позики №0911/12з від 09.11.2012, що укладені між Товариством з обмеженою відповідальністю «Регіон» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дружківський фарфоровий завод».

Як зазначено в п. 1.2 договору факторингу №2/12-Ф від 18.12.2017 за основними договорами відступаються наступні права: право вимоги повернення заборгованості відповідно до договору поруки №7п/2011 від 18.05.2013 в сумі 31528174,57грн по кредитному договору №7/2011 від 01.04.2011; право вимоги повернення заборгованості відповідно до договору поруки №20п/2011 від 15.07.2011 в сумі 3780666,53грн по кредитному договору №20/2011 від 15.07.2011; право вимоги повернення заборгованості відповідно до договору поруки №21п/2011 від 15.07.2011 в сумі 32255804,69грн по кредитному договору №21/2011 від 15.07.2011; право вимоги повернення заборгованості відповідно до договору поруки №19п/2011 від 15.07.2011 в сумі 43734978,57грн по кредитному договору №19/2011 від 15.07.2011; право вимоги повернення заборгованості відповідно до договору поруки №0201/17 від 02.01.2017 в сумі 7207442,63грн по кредитному договору №19/2011 від 15.07.2011; право вимоги повернення заборгованості відповідно до договору позики №0911/12з від 09.11.2012 в сумі 19541659,00грн.

Відповідно до п.1.3 договору факторингу №2/12-Ф від 18.12.2017 права грошової вимоги вважаються відступленими фактору в день підписання цього договору, про що сторони в цей день підписують відповідний акт прийому передачі права вимоги. Додаткового оформлення відступлення прав вимоги не вимагається. Після переходу прав вимоги до фактора останній стає кредитором по відношенню до боржників та набуває відповідні права вимоги.

Загальна сума прав грошової вимоги, що відступаються відповідно до умов даного договору становить 138048725,99грн (п. 3.1 договору).

Фактор зобов'язаний передати в розпорядження клієнту грошові кошти в розмірі 14419153,08грн без ПДВ, шляхом перерахування через десять банківських днів після підписання цього договору на відповідний банківський рахунок (п. 3.2 договору).

Клієнт зобов'язаний передати фактору протягом 7 (семи) календарних днів з моменту підписання сторонами цього договору оформлені належним чином усі наявні документи, в тому числі договори, що зазначені в п.п. 1.1 цього договору, шляхом підписання акту приймання-передачі (п.п. 4.4.1 п. 4.4 договору); сповістити боржника про укладення цього договору та відступлення прав на користь фактора і надати фактору копію цього повідомлення з підтвердженням про вручення його боржнику (п.п. 4.4.2 п. 4.4 договору).

Відповідно до п. 8.1 договору цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін і діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за цим договором.

У виконання вимог п. 1.3 договору, сторони підписали акт прийому-передачі права вимоги згідно договору факторингу №2/12-Ф від 18.12.2017, таким чином відступлення права грошової вимоги відбулося 18.12.2017. Клієнт передав фактору документи, що обґрунтовують права вимоги, про що складено відповідний акт. На виконання п.п. 4.4.2 п. 4.4 договору, клієнт сповістив боржника про укладення договору та відступлення права вимоги та надав копію договору факторингу №2/12-Ф від 18.12.2017.

Судом також встановлено, що 14.06.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Делоріан» (новий кредитор) та Акціонерним товариством «ВТБ Банк» (первісний кредитор) укладено договір №14/06/2018 про відступлення права вимоги.

Відповідно до умов зазначеного договору відступаються права вимоги до позичальника ТОВ «Дружківський фарфоровий завод» за кредитним договором від 15.07.2011 №19/2011 та за договорами забезпечення, укладеними в якості забезпечення виконання боржником зобов'язань за кредитним договором, а саме: за іпотечним договором від 15.07.2011 №19з/2011, посвідченим приватним нотаріусом Дружківського міського нотаріального округу Донецької області Радіоновим Ю.В. за реєстровим №3592; іпотечним договором від 24.12.2013 №19з-14/2011, посвідченим приватним нотаріусом Дружківського міського нотаріального округу Донецької області Радіоновим Ю.В. за реєстровим №5545; договором застави транспортних засобів №19з-2/2011 від 15.07.2011, посвідченим приватним нотаріусом Дружківського міського нотаріального округу Донецької області Радіоновим Ю.В. за реєстровим №3596; договором застави обладнання №19з-13/2011 від 26.06.2013, посвідченим приватним нотаріусом Дружківського міського нотаріального округу Донецької області Радіоновим Ю.В. за реєстровим №2639; договорами застави обладнання №19з-9/2011 від 20.03.2012, №193-10/2011 від 24.05.2012, №19з-11/2011 від 03.09.2012, №193-12/2011 від 17.12.2012; договором застави обладнання №19з-1/2011 від 15.07.2011, посвідченим приватним нотаріусом Дружківського міського нотаріального округу Донецької області Радіоновим Ю.В за реєстровим №3599; договорами застави товарів в обороті № 19з-3/2011 від 15.07.2011, №893-14 від 12.09.2014; договором поруки № 19п/2011 від 15.07.2011 (поручитель Товариство з обмеженою відповідальністю «Регіон»).

Згідно з п.п. 2.2 п. 2 договору розмір заборгованості боржника, що відступається, станом на 14.06.2018 становить 189187152,38грн, з яких: за основним боргом - 134586439,91грн, за процентами - 54600712,47грн, що складається зі строкової заборгованості по сплаті процентів в гривні; простроченої заборгованості по сплаті процентів в гривні станом на 14.06.2018 становить 45272216,07грн; простроченої заборгованості по сплаті процентів в рос. рублях станом на 14.06.2018 становить 4701473,83рос. рублів, що за офіційним курсом гривні до російського рубля, встановленим НБУ станом на 14.06.2018 (1рос. рубль = 0,41391грн), становить 1945987,03грн; простроченої заборгованості по сплаті процентів в євро станом на 14.06.2018 становить 192753,91євро, що за офіційним курсом гривні до євро, встановленим НБУ станом на 14.06.2018 (1 євро=30,732521грн), становить 5923813,59грн.

Акт приймання-передачі документації та акт приймання-передачі прав вимоги до договору №14/06/2018 від 14.06.2018 про відступлення права вимоги грошових зобов'язань за кредитним договором та договорами забезпечення підписані сторонами 14.06.2018.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 05.02.2019 про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Дружківський фарфоровий завод» були визнані безспірні вимоги ініціюючого кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Делоріан» зі сплати заборгованості за кредитним договором №19/2011 від 15.07.2011 на загальну суму 141596419,56грн, у тому числі 35900414,24грн - заборгованість зі сплати відсотків, вимоги про стягнення яких були задоволені рішенням господарського суду Донецької області від 13.12.2017 у справі №905/2597/17 за позовом Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дружківський фарфоровий завод».

Таким чином, різниця між розміром заборгованості боржника зі сплати процентів за кредитним договором №19/2011 від 15.07.2011, відступленої первісним кредитором Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» новому кредиторові Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Делоріан», яка не була предметом розгляду господарського суду Донецької області від 13.12.2017 у справі №905/2597/17, становить 18700298,23грн.

Відповідно до ч.1 ст.67 Господарського кодексу України відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності, виконуються на підставі договорів.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

За умовами ст.193 Господарського кодексу України учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону і укладеного договору.

Згідно вимог ст.ст. 525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

За приписом ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 1077 Цивільного кодексу України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Як визначено ч.1 ст. 1078 Цивільного кодексу України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Статтею 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави 71 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Виходячи зі змісту ст.1046 Цивільного кодексу України договір за яким одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти, а інша сторона зобов'язується повернути таку ж суму грошових коштів є договором позики.

Згідно зі ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Частина 1 ст.1049 Цивільного кодексу України визначає обов'язок позичальника повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій саме сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

За приписами ч.1 ст. 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. При цьому, згідно з ч.2 ст. 556 Цивільного кодексу України до поручителя, який виконав зобов'язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов'язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання.

Доказів виконання боржником зобов'язань за договором про відступлення права вимоги №14/06/2018 від 14.06.2018 в частині сплати відсотків у сумі 35900414,24грн за кредитним договором №19/2011 від 15.07.2011 та за договором факторингу №2/12-Ф від 18.12.2017 щодо виконання грошових зобов'язань у загальній сумі 138048725,99грн за договорами поруки №7п/2011 від 18.05.2013, №19п/2011 від 15.07.2011, №20п/2011 від 15.07.2011, 21п/2011 від 15.07.2011, №0201/17н від 02.01.2017 та договором позики №0911/12з від 09.11.2012, матеріали справи не містять.

Розпорядником майна боржника додаткові кредиторські вимоги Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Делоріан» визнано у повному обсязі та включено до реєстру вимог кредиторів.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Делоріан» за подачу заяви про порушення справи про банкрутство 03.01.2019 сплачено судовий збір у розмірі 19210,00грн, що підтверджується платіжним дорученням №89, та за подачу заяви про визнання додаткових грошових вимог до боржника 05.03.2019 сплачено судовий збір у розмірі 3842,00грн, що підтверджується платіжним дорученням №4.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що додаткові кредиторські вимоги Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Делоріан» є обґрунтованими та доведеними матеріалами справи отже, з урахуванням приписів ст.45 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» підлягають визнанню у розмірі 156749024,22грн як вимоги четвертої черги.

Таким чином, з урахуванням визнання ухвалою господарського суду Донецької області про відкриття провадження у справі про банкрутство від 05.02.2019 грошових вимог ініціюючого кредитора у розмірі 141596419,56грн, до реєстру вимог кредиторів підлягають включенню як кредиторські вимоги четвертої черги вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Делоріан» у загальному розмірі 298345443,78грн. Крім того, підлягають визнанню витрати зі сплати судового збору у сумі 19210,00грн та 3842,00грн, всього 23052,00грн, як конкурсні кредиторські вимоги першої черги.

14.03.2019 до господарського суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс Інтер Компані» () про визнання грошових вимог в сумі 56052,65грн, з яких: 52000,00грн - основна сума заборгованості за договором перевезення вантажів автомобільним транспортом №TISTG 2018/12 від 28.11.2018, 2872,11грн - пеня за порушення строків оплати, 239,34грн - 3% річних, 941,20грн - інфляційні втрати.

08.04.2019 на адресу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс Інтер Компані» (кредитор) надійшла заява про зменшення кредиторських вимог у зв'язку з їх частковою оплатою боржником на суму 17000,00грн.

Розпорядником майна визнані та включені до реєстру кредиторів первісно заявлені Товариством з обмеженою відповідальністю «Транс Інтер Компані» вимоги у сумі 56052,65грн.

Розглядаючи зазначені кредиторські вимоги, судом встановлено, що 28.11.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Дружківський фарфоровий завод» (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Транс Інтер Компані» (перевізник) укладено договір перевезення вантажів автомобільним транспортом №TISTG 2018/12 та підписано заявку №1 від 04.12.2018, якою погоджено маршрут, умови та ставку перевезення тощо.

Відповідно до п. 1.1 договору №TISTG 2018/12 від 28.11.2018 замовник доручив, а перевізник зобов'язався доставити автомобільним транспортом ввірений для перевезення вантаж, а замовник зобов'язався сплатити за перевезення вантажу.

Пункт призначення, строки виконання, кількість вантажу, вартість перевезення вказуються в додатках до даного договору і являються його невід'ємними частинами (п. 1.2 договору).

Відповідно до п.2.1 договору перевізник зобов'язується здійснити перевезення на підставі заявок замовника (додаток №1).

На підставі заявки, направленій замовником по факсу (електронній пошті), перевізник зобов'язується здійснити перевезення вантажу з пункту відправлення в пункт призначення в термін, вказаний в заявці; своєчасно забезпечити подачу транспорту в пункт завантаження; дотримуватись строків доставки вантажу із розрахунку 450 км на добу; забезпечити подачу автомобіля в повністю справному технічному стані, інформувати замовника про рух транспорту по маршруту, про вимушені затримки в дорозі та зобов'язаний був надати замовнику акт виконаних робіт (п.3.1 договору). Замовник зобов'язується здійснювати своєчасну оплату за умовами договору (п.3.2.2 договору).

Відповідно до п.4.2 договору вартість перевезення вантажу визначається в заявках, згідно попередньо обумовлених сторонами розцінок. Оплата здійснюється на протязі 1-3 днів після вивантаження автомобіля на підставі факсимільного рахунку (п.4.3 договору).

У випадку прострочення платежу сторона, яка винна в простроченні сплачує іншій стороні пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожен день прострочення платежу (п.5.8 договору).

Як визначено ч.1 ст.909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. За вимогами ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим до виконання сторонами.

На виконання умов договору кредитор одержав від боржника заявку на перевезення вантажу у міжнародному сполученні № 1 від 04.12.2018, за якими обумовлена вартість перевезення склала 82000,00грн. Із заяви кредитора слідує, що перевізником здійснено перевезення вантажу за договором, що підтверджується ТТН (CMR) №816319 від 05.12.2018. 04.12.2018 та 12.12.2018 перевізником було оформлено рахунок-фактури №124 та акт прийому-передачі виконаних послуг № 124 відповідно, в яких визначено вартість перевезення вантажу в розмірі 82000,00грн.

Боржником в межах виконання договору №TISTG 2018/12 від 28.11.2018 шляхом безготівкового переказу кредитору були перераховані грошові кошти у сумі 300000,00грн, що вбачається з платіжних доручень №840 від 17.12.2018 та №982 від 28.12.2018; призначення платежу: за доставку сировини за договором №TISTG 2018/12 від 28.11.2018. Решта виконаних послуг за актом прийому-передачі виконаних послуг № 124 від 12.12.2018 на суму 52000,00грн, на час первісного звернення кредитора до суду 14.03.2019 залишилась несплаченою.

Разом з тим, з заяви кредитора про зменшення грошових вимог вбачається, що вподальшому боржником було сплачено на рахунок кредитора 13.03.2019 - 12000,00грн та 18.03.2019 - 5000,00грн, на загальну суму 17000,00грн, що підтверджується копіями платіжних доручень №1571 та №1587, призначання платежу: за доставку сировини згідно з договором №TISTG 2018/12 від 28.11.2018. Враховуючи часткову оплату заборгованості Товариство з обмеженою відповідальністю «Транс Інтер Компані» просить суд у заявах від 04.04.2019 та від 18.04.2019 визнати кредиторські вимоги зі сплати основного боргу за договором №TISTG 2018/12 від 28.11.2018 у сумі 35000,00грн.

Розпорядник майна заперечує проти зменшення кредиторських вимог посилаючись на введений ухвалою суду від 05.02.2019 мораторій на їх задоволення.

Як зазначалось, ухвалою господарського суду Донецької області від 05.02.2019 про відкриття провадження у справі про банкрутство введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Відповідно до приписів ч.1 ст.19 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» мораторій на задоволення вимог кредиторів - зупинення виконання боржником грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію.

Мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з відкриттям провадження (проваджень) у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду. Ухвала є підставою для зупинення виконавчого провадження. Про запровадження мораторію розпорядник майна повідомляє відповідному органу або особі, яка здійснює примусове виконання судових рішень, рішень інших органів за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника та знаходженням його майна (ч.2 ст.19 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»).

Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів, зокрема, забороняється виконання вимог, на які поширюється мораторій (ч.3 ст.19 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»).

Разом з тим, як прямо зазначено в п.19 Інформаційного листа ВГС України від 28.03.2013 №01-06/606/2013 звернення до господарського суду з грошовими вимогами до боржника у певному розмірі у справі про банкрутство є правом кредитора; господарський суд не може включити відповідні грошові вимоги до реєстру вимог кредиторів поза волею кредитора, крім випадків, прямо передбачених законом.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про визнання кредиторських вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс Інтер Компані» з урахуванням приписів ст.45 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» зі сплати основного боргу за договором №TISTG 2018/12 від 28.11.2018 у сумі 35000,00грн.

Розглянувши кредиторські вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс Інтер Компані» в частині визнання вимог зі сплати пені у сумі 2872,11грн, 3% річних у сумі 239,34грн, інфляційних втрат у сумі 941,20грн, нарахованих за період 16.12.2018 - 04.02.2019, судом враховано таке.

Відповідно до ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Умовами п.5.8 договору №TISTG 2018/12 від 28.11.2018 встановлено, що у разі прострочення платежу винна сторона сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення платежу.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (п. 3 ч.1 ст. 611 Цивільного кодексу України).

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.ч.1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України).

Враховуючи викладене, перевіривши здійснений кредитором розрахунок, суд дійшов висновку, що кредиторські вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс Інтер Компані» є обґрунтованими та доведеними матеріалами справи, отже, з урахуванням приписів ст.45 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» підлягають визнанню у сумі 35000,00грн як конкурсні кредиторські вимоги четвертої черги; у сумі 4052,65грн як конкурсні кредиторські вимоги шостої черги; витрати зі сплати судового збору за подачу заяви про визнання грошових вимог до боржника у сумі 3842,00грн, понесення яких кредитором підтверджується платіжним дорученням від 11.03.2019 №163, підлягають визнанню як конкурсні кредиторські вимоги першої черги.

Відповідно до п.2 ст.25 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, у тому числі щодо яких були заперечення боржника і які не були внесені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, а також ті, що визнані боржником та внесені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, і вирішує питання про його затвердження.

За результатами розгляду вимог кредиторів господарський суд виносить ухвалу, в якій зазначаються розмір та перелік усіх визнаних судом вимог кредиторів, які вносяться розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів; розмір та перелік не визнаних судом вимог кредиторів; дата проведення зборів кредиторів та комітету кредиторів; дата підсумкового засідання суду, на якому буде винесено ухвалу про санацію боржника чи постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, чи ухвалу про закриття провадження у справі про банкрутство або ухвалу про продовження строку процедури розпорядження майном та відкладення підсумкового засідання суду, яке має відбутися у строки, встановлені частиною другою статті 22 цього Закону.

На підставі зазначеного, суд вважає за необхідне затвердити реєстр вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю «Дружківський фарфоровий завод» та зобов'язати розпорядника майна відповідно до ст.26 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» організувати проведення зборів кредиторів.

Керуючись ст.ст. 1, 2, 22, 23, 25 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», ст.3, ч.6 ст.12, ст.ст. 73, 86, 220, 233, 234, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити реєстр вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю «Дружківський фарфоровий завод» (), м. Дружківка, Донецька область, що складаються з вимог:

- Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Делоріан» (), м. Київ, на суму 23052,00грн (судовий збір) - вимоги першої черги задоволення; 298345443,78грн (основний борг) - вимоги четвертої черги задоволення,

- Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області (), м. Маріуполь, Донецька область, на суму 3842,00грн (судовий збір) - вимоги першої черги задоволення; 16484896,49грн (податки, збори (обов'язкові платежі) - вимоги третьої черги задоволення;

- Товариства з обмеженою відповідальністю «ДДАП РАКС» (), м. Кам'янське, Дніпропетровська область, на суму 3842,00грн (судовий збір) - вимоги першої черги задоволення; 4535000,00грн (основний борг) - вимоги четвертої черги задоволення;

- Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс Інтер Компані» (), м.Дніпро, Дніпропетровська область, на суму 3842,00грн (судовий збір) - вимоги першої черги задоволення, 35000грн (основний борг) - вимоги четвертої черги задоволення; 4052,65грн (нейстойка (штраф, пеня) - вимоги шостої черги задоволення.

Розпоряднику майна окремо внести до реєстру (за їх наявності) відомості про вимоги щодо виплати заробітної плати, авторської винагороди, аліментів, а також про вимоги щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров'ю громадян, згідно із заявами таких кредиторів та/або даними обліку боржника; вимоги кредиторів, які забезпечені заставою майна боржника, згідно з їхніми заявами, а за їх відсутності - згідно з даними обліку боржника, а також внести окремо до реєстру відомості про майно боржника, яке є предметом застави згідно з державним реєстром застав.

Встановити дату проведення зборів кредиторів та комітету кредиторів на 14.05.2019.

Розпоряднику майна письмово повідомити кредиторів згідно з реєстром вимог кредиторів, уповноважену особу працівників боржника та уповноважену особу засновників (учасників, акціонерів) боржника про місце і час проведення зборів кредиторів та організувати їх проведення; протокольне рішення зборів кредиторів про утворення та склад комітету кредиторів подати до господарського суду.

Призначити підсумкове засідання суду на 24.05.2019 об 12год. 00хв. Засідання відбудеться у приміщенні господарського суду Донецької області за адресою: пр.Науки, 5, м.Харків, 61022, каб. 326.

Розпоряднику майна до дати підсумкового засідання подати до суду звіт розпорядника майна, аналіз фінансово-господарської діяльності боржника; протокол засідання комітету кредиторів, на якому розглянутий аналіз фінансово-господарської діяльності боржника та вирішено питання щодо подальшої процедури у справі.

Комітету кредиторів до дати підсумкового засідання надати суду клопотання щодо подальшої процедури у справі про банкрутство (санація, ліквідація чи укладання мирової угоди).

Явка розпорядника майна, представників кредиторів та боржника в судове засідання обов'язкова.

У судовому засіданні 23.04.2019 складено та підписано повний текст ухвали.

Ухвала за приписами ст. 8 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» набирає законної сили з моменту їх прийняття та може бути оскаржена в порядку, визначеному Главою 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Інформацію по справі можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://dn.arbitr.gov.ua.

Суддя К.І. Аксьонова