УХВАЛА

24 квітня 2019 року

м. Київ

Справа № 910/15469/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Баранець О.М. - головуючий, Стратієнко Л.В., Студенець В.І.,

розглянувши касаційну скаргу в порядку письмового провадження ОСОБА_4

на постанову Північного апеляційного господарського суду

у складі колегії суддів: Коробенка Г.П., Козир Т.П., Тищенко А.І.

від 21.02.2019

за позовом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що діє як ліквідатор Публічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь"

до 1. ОСОБА_4

2. ОСОБА_5

3. ОСОБА_6

4. ОСОБА_7

ОСОБА_8

6. ОСОБА_9

7. ОСОБА_10

8. ОСОБА_11

9. ОСОБА_12

10. ОСОБА_13

11. ОСОБА_14

12. ОСОБА_15

про стягнення 1668374 849,97 грн

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 12.03.2019 звернувся до Верховного Суду, через Північний апеляційний господарський суд, з касаційною скаргою на постанову Північного апеляційного господарського суду від 21.02.2019 у справі №910/15469/18.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.03.2019 визначено склад колегії суддів Баранець О.М. - головуючий, Стратієнко Л.В., Студенець В.І.

Ухвалою Верховного Суду від 25.03.2019 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Північного апеляційного господарського суду від 21.02.2019 у справі № 910/15469/18 та призначено до розгляду у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Під час розгляду матеріалів касаційної скарги встановлено, що ухвалою від 22.04.2019 справу №910/12208/18 разом із касаційною скаргою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.01.2019 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.11.2018 про залишення позовної заяви без розгляду у даній справі передано на розгляд судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Колегія суддів, передаючи справу №910/12208/18 на розгляд судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, зазначила, що у постанові Верховного Суду від 17.10.2018 у справі № 916/2024/17 з посиланням на статті 37, 47 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", висловлена позиція, що внаслідок делегування Фондом своїх повноважень ліквідатора конкретного банка визначеній ним уповноваженій особі саме остання одноосібно набуває повноважень органу управління банку та з метою їх реалізації має право у тому числі заявляти та підписувати від імені банку позови до суду. Натомість Фонд безпосередньо у цьому випадку (делегування повноважень), хоча і залишається носієм законодавчо закріплених за ним повноважень органу управління банку, тобто відповідних повноважень не втрачає, проте на період делегування втрачає правомочності з їх реалізації, якими на цей період наділяється виключно уповноважена особа Фонду. В іншому випадку одночасна реалізація вказаних повноважень як Фондом безпосередньо, так і уповноваженою особою Фонду, означатиме існування одночасно двох окремих органів управління юридичної особи з тотожним змістом повноважень та функцій, у тому числі представництва юридичної особи, що суперечить змісту вищенаведених положень статей 34, 37, 47 України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". Фонд безпосередньо може реалізовувати законодавчо визначені повноваження органу управління конкретного банку тільки у випадку, якщо такі повноваження не були ним делеговані уповноваженій особі або раніше делеговані повноваження уповноваженої особи були відкликані (повернуті) Фондом.

Як вбачається з касаційної скарги ОСОБА_4 на постанову Північного апеляційного господарського суду від 21.02.2019 у справі №910/15469/18 останній просить ухвалу та постанову попередніх судових інстанцій скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. Скарга мотивована неправильним застосуванням та порушенням судами норм чинного законодавства, зокрема, статті 37, частини 5 статті 52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". Скаржник наголошує, що позов заявлено Фондом від власного імені саме в порядку частини 5 статті 52 цього Закону.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 228 Господарського процесуального кодексу України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об'єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Враховуючи викладене, суд з власної ініціативи дійшов висновку про наявність підстав для зупинення провадження за касаційною скаргою, поданою у справі №910/15469/18, до розгляду судовою палатою для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи №910/12208/18 з подібними правовідносинами.

Керуючись статтями 228, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Провадження у справі №910/15469/18 зупинити до розгляду палатою для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи №910/12208/18 з подібними правовідносинами.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та не підлягає оскарженню.

Головуючий О. Баранець

Судді Л. Стратієнко

В. Студенець