ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.04.2019 Справа №914/2273/18

Господарський суд Львівської області у складі судді Бортник О.Ю. за участі секретаря судових засідань ОСОБА_1, розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом: Приватного акціонерного товариства Будавтодор, с.Баранинці, Ужгородський район, Закарпатська область

до відповідача: Акціонерного товариства Укрзалізниця, м.Київ в особі Регіональної філії Львівська залізниця Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, м. Львів

про зобовязання внести зміни до особового рахунка шляхом відображення (відновлення, збільшення) на ньому грошової суми та стягнення збитків (упущеної вигоди)

За участю представників:

від позивача - ОСОБА_2 адвокат,

від відповідача ОСОБА_3 адвокат.

Суть спору: Приватне акціонерного товариства Будавтодор, с.Баранинці, Ужгородський район, Закарпатська область звернулось до Господарського суду Львівської області з позовом про зобов»язання Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, м.Київ в особі Регіональної філії Львівська залізниця Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, м. Львів внести зміни до особового рахунку № 5677083 шляхом відображення (тобто відновлення, збільшення) на ньому грошової суми 6806,23грн. та стягнення збитків у виді упущеної вигоди, в сумі 30514,52грн.

Стислий виклад позиції позивача.

Позовні вимоги мотивовані тим, що між позивачем та відповідачем укладено Договір № Л/МЧ Львів/18/444/М/п від 06.04.2018р. про надання послуг та Договір № 05585/ЛЗ-2018 від 20.04.2018р. В порушення умов Договору № 05585/ЛЗ-2018 відповідачем нараховано та стягнуто 13509,91грн. плати за користування вагонами, тоді як за розрахунками позивача сума коштів, яка підлягала стягненню з особового рахунку позивача, мала складати лише 6703,68грн. з ПДВ.

Позивач вказує на те, що з його рахунку зайво списано відповідачем 6806,23грн. Позивач зазначає, що відповідно до п.13 Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 25.02.99р. № 113, плата за користування стягується з вантажовласника також у разі затримки вагонів (контейнерів) під час перевезення в усіх випадках, крім тих, які залежать від залізниці. А тому, на думку позивача, списання спірної грошової суми з його особового рахунку є незаконним, так як простій вагонів в очікуванні вивантаження мав місце у зв»язку із діями працівників Залізниці (працівники Залізниці тривалий час не могли розвантажити вагони).

Позовні вимоги позивача, в частині стягнення з відповідача 30514,52грн. збитків у виді упущеної вигоди мотивовані тим, що 10.05.2018р. між Приватним акціонерним товариством Будавтодор, с.Баранинці та ПрАТ «Андезит» укладено Договір перевезення вантажу автомобільним вантажним транспортом. Позивач зазначає, що ПрАТ «Андезит», у відповідності до вимог Договору перевезення вантажу автомобільним вантажним транспортом від 10.05.2018р., подало позивачу заявку № 153 на надання послуг з перевезення вантажу. У відповідності до цієї заявки мало бути надано 4 автомобілі самоскиди марки «Камаз» та екскаватор-навантажувач «Кomatsu WB 97S-2» для здійснення перевезень щебню за маршрутом с.Оріховиця с.Баранинці. Позивачем, в якості доказу неможливості надання послуг з перевезення вантажу, надано Акт про простій автомашин та механізмів від 03.08.2018р. На думку позивача, він змушений був відмовитися від здійснення перевезень на підставі поданої заявки ПрАТ «Андезит», у зв»язку з тим, що транспорт з вини відповідача перебував у простої, в очікуванні розвантаження вагонів протягом 26-27 липня 2018р.

Стислий виклад заперечень відповідача.

Відповідач, у поданому суду відзиві від 30.01.2019р. № НЮ-14 проти позову заперечує, та просить суд відмовити позивачу у його задоволенні повністю. Відповідач зазначає, що всупереч вимогам ч.5 ст. 31 Статуту залізниць України, вантаж, що 24.07.2018р. прибув на станцію Ужгород для ПАТ «Будавтодор» для вивантаження, був завантажений відправником у вагони в технічно несправному стані (відсутні хомути на пневморукавах, несправні крани подачі повітря в циліндри та інше). Вказане призвело до неможливості надати послуги, передбачені договором № Л/МЧ Львів/18/444М/п від 06.04.2018р. Відповідач зазначає, що про несправність вагонів повідомлено станцію відправлення та відправника телеграмою № 110 від 24.07.2018р. та складено акт загальної форми ГУ-23 № 666. Відтак, на думку відповідача, відповідно до вимог Статуту залізниць України, Правил перевезень вантажів залізничним транспортом України з позивача правомірно стягнуто 13509,91грн.

Відповідач у відзиві заперечує проти стягнення на користь позивача збитків у вигляді упущеної вигоди та вважає їх безпідставними, оскільки позивач передчасно відмовив ПрАТ «Андезит» у виконанні заявки від 25.07.2018р. та не надав жодних доказів понесення збитків у вигляді штрафних санкцій, нарахованих ПрАТ «Андезит» за невиконання ним договору перевезення вантажів автомобільним вантажним транспортом від 10.05.2018р.

11.02.2019р. представником позивача подано суду відповідь на відзив від 07.02.2018р. У відповіді на відзив, представником позивача зазначено, що надлишкова плата за користування вагонами нарахована позивачу у зв»язку із обставинами, які залежать від залізниці. Залізниця зобов»язана була надати справні вагони (зокрема вагони зі справною пневматик системою) для перевезення і мала забезпечити їх належний технічний стан. Позивач зазначає, що жодних доказів завантаження відправником несправних вагонів відповідачем не надано, а тому, вина у затримці розвантаження вагонів лежить саме на відповідачі. Крім цього, позивач зазначає, що заявлені позивачем до стягнення збитки у вигляді упущеної вигоди є абсолютно обґрунтованими.

15.03.2019р. відповідачем подано суду пояснення по справі № 914/2273/18 від 14.03.2019р. № НЮ-502, у яких зазначено, що його обов»язок полягав у тому, щоб повідомити вантажоотримувача про прибуття вантажу, що і було ним зроблено 24.07.2018р. Крім цього, у поясненні відповідач повідомляє, що у Виробничого підрозділу «Львівська механізована дистанція вантажно-розвантажувальних робіт» регіональної філії «Львівська залізниця» відсутні технічні можливості для відкриття розвантажувальних кришок люків у вагонах, які завантажувались вантажовідправником.

18.03.2019р. представником позивача подано суду пояснення від 15.03.2019р. У цих поясненнях зазначено, що відправником спірних вагонів був не ПрАТ «Будавтодор», а ТОВ «Євроспецгран», що саме залізниця зобов»язана подавати під завантаження справні, придатні для перевезення відповідного вантажу вагони. Відправник зобов»язаний визначити не технічний стан вагону, а його придатність для перевезення конкретного вантажу у комерційному відношенні. Вина у затримці розвантаження вагонів лежить саме на відповідачі у справі.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 12.12.2018р. позовну заяву залишено без руху. Ухвалою суду від 02.01.2019 р. позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та підготовче засідання у справі призначено на 11.02.2019р. Строк підготовчого провадження справі продовжувався, в судовому засіданні оголошувались перерви, про що відображено в ухвалі суду від 11.02.2019р. та протоколах судового засідання від 11.02.2019р. та 18.03.2019р.

Ухвалою суду від 26.03.2019 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 08.04.2019 р. Ухвалою суду від 08.04.2019р. розгляд справи відкладено на 16.04.2019р.

Крім цього, позивачем подавались суду клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, за результатами розгляду яких судом винесено ухвали від 30.01.2019р., 27.02.2019р., 03.04.2019р.

В призначене на 16.04.2019р. судове засідання представник позивача з»явився, позовні вимоги підтримав, представник відповідача з»явився, проти позову заперечив.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні у справі докази, господарський суд Львівської області дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Стаття ст.15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Способи захисту цивільного права та інтересів зазначені в ст. 16 ЦК України. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів судом є встановлене п.4 ч.2 ст.16 ЦК України відновлення становища, яке існувало до порушення.

Згідно з ст.509 ЦК України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов»язку. Відповідно до ст.11 ЦК України, однією з підстав виникнення зобовязань, є зокрема договори та інші правочини, а також інші юридичні факти.

У відповідності до ч.1 ст.901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ч.1 ст.903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Як визначено ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ст.193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. №644 затверджено Правила розрахунків за перевезення вантажів (ст.62 Статуту). Цим документом встановлено, що розрахунки за перевезення вантажу та вантажобагажу між залізницею і платником (відправником, одержувачем, експедитором) здійснюються на підставі договору (додаток 1), згідно з яким залізниця відкриває особовий рахунок кожному платнику (відправнику, одержувачу, експедитору) з присвоєнням коду платника (п.2.3).

06.04.2018р. між Публічним акціонерним товариством «Українська залізниця» в особі виробничого структурного підрозділу «Львівська механізована дистанція навантажувально-розвантажувальних робіт» регіональної філії «Львівська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» та Приватним акціонерним товариством «Будавтодор» укладено Договір № Л/МЧ Львів/18/444/М/п. Предметом цього Договору є надання виконавцем (відповідачем) замовнику (позивачу) послуг, пов»язаних з прийманням, відправленням, перевезенням, та переробкою вантажів, а саме: транспортно-експедиційне обслуговування, навантажувально-розвантажувальні операції, перевезення вантажів автотранспортом, перевантаження вантажу на прикордонних станціях, користування підвищеною колією виконавця для проведення навантажувально-розвантажувальних операцій, відповідно до заявок Замовника (позивача) (п.1.1 Договору).

Крім цього, 20.04.2018р. між відповідачем та позивачем укладено Договір № 05585/ЛЗ-2018 від 20.04.2018р. про надання послуг. Предметом цього договору є здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, та інших послуг, пов»язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у вагонах Перевізника (відповідача), вагонах залізниць інших держав та/або вагонах Замовника (позивача) і проведення розрахунків за ці послуги (п.1.1. Договору).

Вказаним договором передбачено, зокрема, такі обов»язки залізниці: розглядати замовлення Замовника (позивача) на перевезення вантажів; узгоджувати замовлення Замовника (позивача) на перевезення вантажів у вагонах Замовника (позивача); узгоджувати, у разі можливості, замовлення Замовника (позивача) на перевезення вантажів у вагонах Перевізника (відповідача) (п.2.3.1. Договору); приймати до перевезення вантажі у вагонах (контейнерах) Замовника (позивача) або у вагонах (контейнерах) Перевізника (відповідача), надавати вагони (контейнери) перевізника для навантаження вантажів згідно із затвердженими планами і заявками Замовника (позивача) згідно інформації АС «МЕСПЛАН», доставляти вантаж до станції призначення та видавати його одержувачу, надавати додаткові послуги, пов»язані з перевезенням вантажів, перелік яких зазначається в додатках до цього Договору (п.2.3.2 Договору); відкрити для проведення розрахунків і обліку сплачених сум для Замовника (позивача) особовий рахунок з наданням коду платника № 5677083; присвоїти Замовнику (позивачу) код вантажовідправника/вантажоодержувача 1212 (п.2.3.3. Договору); надавати вагони в технічно справному стані для виконання вантажних операцій Замовником (позивачем) (п.2.3.7. Договору).

24.07.2018р. на адресу позивача надійшло 6 вагонів із вантажем (вагони №59578427, №58877077, №58654898, № 59805523, № 59057398, №59804203), які мали бути розвантажені працівниками виробничого структурного підрозділу «Львівська механізована дистанція навантаджувальнно-розвантажувальних робіт» регіональної філії «Львівськазалізниця» у відповідності до договору №Л/МЧ Львів/18/444/Мп від 06.04.2018р.

Передоплата за розвантаження вагонів у сумі 10130,62грн. здійснена позивачем 20.07.2018р. згідно платіжного доручення № 541 від 19.07.2018р.

Розвантаження усіх вагонів завершено лише 27 липня 2018р., так як мали місце несправності вагонів. Два вагони (№59578427 та № 58877077) розвантажено та забрано залізницею ще 26 липня 2018р. об 11.00, а інші чотири вагони розвантажено і забрано лише 27 липня 2018р. о 17.25. ОСОБА_3 відомостей №№25070001, 26070002, 28070003р плати за користування вагонами та накопичувальних карток №№ 28071021, 28071023, 24071000 позивачем додано до матеріалів справи .

В.о. начальника станції Ужгород на адресу позивача скерував лист № 160, в якому повідомлялося, про те, що станом на 27.07.2018р. позивачем не проведена оплата «Залізниці» за надані послуги. Плата збору за користування вагонами №№58654898, 59057698, 59804203, 59805523 в очікуванні вивантаження становить 20000,00грн. з ПДВ. Крім цього, у листі повідомлено позивача, про те, що на рахунку ПрАТ «Будавтодор» є 1291,54грн., а для проведення розрахунків за надані залізницею послуги, необхідно мати на рахунку не менше 20000,00грн. У цьому листі також містилася вимога терміново провести оплату за надані послуги.

Позивач 27.07.2018р. перерахував на рахунок філії «Єдиний розрахунковий центр залізничних перевезень «ПАТ «Укрзалізниця» 20000,00грн. Вказане підтверджується платіжним дорученням № 580 від 27.07.2018р.

Не погоджуючись із сумою плати за користування вагонами за період з 24 по 27 липня 2018р. позивач звернувся із листом № 80 до начальника станції Ужгород Ужгородської дирекції залізничних перевезень і начальника підрозділу «Служба комерційної роботи та маркетингу» регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» з метою проведення перерахунку плати за користування вагонами за період з 24 по 27 липня 2018р. Даний перерахунок позивач просив перевести, у зв»язку з тим, що простій вагонів в очікуванні вивантаження мав місце у зв»язку із діями працівників Залізниці, які тривалий час не могли розвантажити вагони. Суму переплати позивач просив врахувати в рахунок майбутніх платежів позивача.

Служба комерційної роботи та маркетингу регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Українська залізниця», у відповідь на лист № 80 від 03.08.2018р., повідомила позивача, що за вагони всього нараховано та стягнуто 11258,26грн. без ПДВ (13509,91грн. з ПДВ), а також зазначила,що кошти стягнуто правомірно.

03.08.2018р. позивач звернувся із претензією про відшкодування заподіяних збитків № 78 до виробничого структурного підрозділу «Львівська механізована дистанція навантажувально-розвантажувальних робіт» регіональної філії «Львівська залізниця», у якій просив відшкодувати заподіяні збитки (витрати) у розмірі 20000,00грн., які товариство змушене сплатити за простій вагонів під розвантаженням за період з 24 по 27 липня 2018 року. У претензії, позивачем також повідомлялось відповідача про те, що сума заявлених збитків не є остаточною і може бути збільшена за результатами підрахунку втрат від простою виробництва у зв»язку із відсутністю сировини та витрат на оплату простою автотранспорту.

На претензію позивача № 78 від 03.08.2018р., виробничим підрозділом «Львівська механізована дистанція навантажувально-розвантажувальних робіт» регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» надано відповідь № МЧ-18/397 від 03.09.2018р., у якій зазначено, що під час огляду вагонів встановлено, що пневматик система вивантаження мінералів перебуває у технічно несправному стані, зокрема відсутні хомути на пневморукавах, несправні крани подачі повітря в циліндри та інше, вагони завантажено відправником в технічно несправному стані, що призвело до неможливості надання послуг. Крім цього, зазначено, що вина дистанції у затримці вагонів з причини несправності вивантажувальних пристроїв вагонів відсутня.

Частиною1 ст.62 Статуту залізниць передбачено, що порядок розрахунків за надані залізницею послуги здійснююється згідно з чинним законодавством. Таким законодавством є Правила розрахунків за перевезення вантажів (надалі-Правила) та Типовий договір про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення, затверджені наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644, на підставі яких укладаються договори з конкретними замовниками послуг. Вказані правила передбачають відкриття та ведення підрозділом залізниці особового рахунку платника, який відображає надходження розрахункових документів про здійснення передоплати замовником за надані в майбутньому послуги залізниці, документів про здійснення перевезення та надані залізницею послуги. Списання коштів з особового рахунку проводиться на підставі перевізних документів, накопичувальних карток, відомостей плати за користування вагонами та контейнерами. Усі належні платежі та додаткові послуги включаються в накопичувальні картки. Згідно п.4.2 Типового Договору, у разі незгоди платника з підставами або розміром нарахування, він має право звернутись до залізниці з вимогою повернути у встановленому Статутом порядку на особовий рахунок зайво нараховану суму.

Статтею 119 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998р. №457, передбачено, що за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під»їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - суб»єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Зазначена плата вноситься також на час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника залізничної під»їзної колії, порту, підприємства.

Згідно із п.13 Правил користування вагонами і контейнерами, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 № 113, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 15.03.1999 за № 165/3458, плата за користування стягується з вантажовласника також у разі затримки вагонів (контейнерів) під час перевезення в усіх випадках, крім тих, які залежать від залізниці.

У Додатку № 2 до Договору № Л/МЧ Львів/18/444/М/п від 06.04.2018р., передбачено особливості надання та вартість послуг з проведення навантажувально-розвантажувальних робіт. Конкрентні строки проведення навантажувально-розвантажувальних робіт вказаним додатком не врегульовані, так як і цим додатком не передбачено і право відповідача проводити розвантажувальні роботи на протязі трьох днів.

Відповідно Таблиці 21 Додатку № 1 до пункту 1.2.3 Методики розробки єдиних технологічних процесів роботи під»їзних колій і станцій примикання (додаток 6 до Правил обслуговування залізничних під»їзних колій, затверджених Наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 № 644) нормативний час розвантаження одного вагона-мінераловоза складає лише 6 хвилин (з врахуванням часу на підготовчі та завершальні операції).

Відповідно до пункту 3.2.1 Договору № Л/МЧ Львів/18/444/М/п від 06.04.2018р., Виконавець (відповідач) зобов»язаний своєчасно та в повному обсязі забезпечити надання позивачу послуг за цим Договором на підставі попередніх заявок позивача наданих електронним, факсимільним зв»язком або письмово, за умови здійснення 100% попередньої оплати.

Враховуючи те, що за кожну годину простою вагонів під розввантаженням позивач має сплачувати плату за користування вагонами, розвантаження вагонів має здійснюватися у максимально короткий строк.

З матеріалів справи вбачається, що два вагони №№ 59578427, 58877077 розвантажені та забрані залізницею 26 липня 2018р. об 11.00год., а інші чотири вагони №58654898, № 59805523, № 59057398, 59804203 розвантажені та забрані 27 липня 2018р. о 17.25 год.

Наведе свідчить, що розвантаження вагонів не може відбуватися одномоментно, так як і простій вагонів не може оплачуватися позивачем починаючи з 11.00 26 липня 2018р., оскільки затримка розвантаження у цей період пов»язана із бездіяльністю працівників структурних підрозділів відповідача.

Твердження відповідача про те, що всупереч вимогам ч.5 ст.31 Статуту залізниць України, вагони завантажено відправником в технічно несправному стані, що призвело до неможливості надати послуги, передбачені Договором № Л/МЧ Львів/18/444М/п від 06.04.2018р., а також про те, що з позивача правомірно стягнуто 13 509,91грн. спростовуються наступним.

Відправником спірних вагонів був не позивач, а ТОВ «Євроспецгран». Вказане підтверджується наявною у матерілах справи накладною від 11.07.2018р., долученою сторонами до матеріалів справи.

Відповідно до ст.31 Статуту залізниць України, залізниця зобов»язана подавати під завантаження справні, придатні для перевезення відповідного вантажу, очищені від залишків вантажу, сміття, реквізиту, а у необхідних випадках - продезінфіковані вагони та контейнери.

Придатність рухомого складу для перевезення вантажу в комерційному відношенні визначається : вагоніввідправником, якщо завантаження здійснюється його засобами, або залізницею, якщо завантаження здійснюється засобами залізниці; контейнерів, цистерн та бункерних на піввагонів відправником.

Виходячи із наведеного, відправник зобов'язаний визначити не технічний стан вагону, а його придатність у комерційномувідношенні для перевезення конкретного вантажу у комерційному відношенні. Вказаний висновок суду відповідає висновку Вищого господарського суду України, викладеному у його постанові від 07.07.2010р. по справі № 28/577-09.

Відтак, вина у затримці розвантаження вагонів лежить саме на відповідачі, оскільки залізниця зобов»язана була надати справні вагони (зокрема вагони зі справною пневматик системою) для перевезення і мала забезпечити їх належний технічний стан. Жодних доказів завантаження відправником вантажу у несправні вагони відповідачем не надано.

Враховуючи те, що вина у простої 4 вагонів під вивантаження протягом 26-27 липня 2018р. лежить на залізниці, кошти за користування вагонами у цей період у сумі 6806,23грн. стягнуті з особового рахунка позивача безпідставно. Відтак, позовна вимога позивача про зобов»язання відповідача внести зміни до особового рахунку приватного підприємства «Будавтодор» № 5677083 шляхом відображення (тобто відновлення, збільшення) на ньому грошової суми 6806,23грн. підлягає задоволенню.

Що стосується вимоги позивача про стягнення з відповідача збитків, у вигляді упущеної вигоди, у сумі 30514,52грн., то така задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Зазначена норма кореспондується з положеннями статей 224, 225 Господарського кодексу України, за змістом яких учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною. До складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Аналіз наведених вище норм права дає підстави для висновку, що відшкодування збитків (упущеної вигоди) є видом цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, дії чи бездіяльності, негативного результату такої поведінки (збитків), причинного зв'язку між протиправною поведінкою та збитками, вини правопорушника. За відсутності хоча б одного і з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Отже, відшкодування збитків може бути покладено на відповідача лише за наявності передбачених законом умов, сукупність яких утворює склад правопорушення, яке є підставою для цивільно-правової відповідальності.

При цьому на позивача покладається обов'язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяними збитками. У свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні збитків.

Вимагаючи відшкодування збитків у виді упущеної вигоди, особа повинна довести, що за звичайних обставин вона мала реальні підстави розраховувати на одержання певного доходу. При цьому важливим елементом доказування наявності неодержаних доходів (упущеної вигоди) є встановлення причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками потерпілої особи. Слід довести, що протиправна поведінка, дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи наслідком такої протиправної поведінки.

Неодержаний дохід (упущена вигода) це рахункова величина втрат очікуваного приросту в майні, що базується на документах, які беззастережно підтверджують реальну можливість отримання потерпілим суб'єктом господарювання грошових сум (чи інших цінностей), як би учасник відносин у сфері господарювання не допустив правопорушення. Якщо ж кредитор не вжив достатніх заходів, щоб запобігти виникненню збитків чи зменшити їх, шкода з боржника не стягується.

При цьому пред'явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на кредитора обов'язок довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б ним отримані в разі належного виконання боржником своїх обов'язків. Наявність теоретичного обґрунтування можливості отримання доходу ще не є підставою для їх стягнення.

Позивач, як на докази отриманих збитків вказує на неможливість виконання ним договору перевезення вантажу автомобільним транспортом, укладеного з ПрАТ «Андезит», оскільки він змушений був відмовити замовнику у наданні послуг перевезення вантажу, шляхом надання вантажних автомобілів-самоскидів марки «Камаз» та екскаватора-навантажувача «KomatsuWB 97S-2». Ці автомобілі знаходились на ст.Ужгород Доманинці в очікуванні розвантаження вагонів-мінераловозів. При цьому, позивач додає заявку № 153 від 25.07.2018р. на надання послуг з перевезення 26.07.2018р. вантажу- 200 тон щебню.

Пунктом 2.1.1. Договору перевезення вантажу автомобільним вантажним транспортом від 10.05.2018р. передбачено, що письмова заявка на перевезення вантажів подається не пізніше 72 годин до початку перевезення.

Позивач листом №136 від 26.07.2018р. відмовив ПрАТ «Андезит» у наданні транспорту, оскільки станом на 26.07.2018р. автомобілі знаходяться на залізничній станції Ужгород-Доманинці (вантажний двір) в очікуванні розвантаження вагонів-мінераловозів із відсівом, і з одночасним зазначенням про те, що точну дату їх вивільнення повідомити не може.

Позивачем в якості доказу на підтвердження заявлених до стягнення збитків, подано Акт про простій автомашин та механізмів від 03.08.2018р. У цьому Акті зазначено, що на підставі повідомлень ст.Ужгород Львівської залізниці про поступлення вагонів з відсівом 24 липня 2018р. були занаряжені на роботу 4 автомобілі самоскиди (камаз,15тн) і екскаватор навантажувач «KomatsuWB 97S-2» для вивозу відсіву зі ст.Ужгород Доманиці (вантажний двір) на асфальтний завод ПрАТ «Будавтодор» в с.Кам»яниця. Станом на 11:00 год. 26 липня 2018р. розвантажено лише два вагони, а інші 4 вагони розвантажені лише 27 липня 2018р. У Акті зазначено, що на протязі 2-ох днів 26-27 липня 2018р. 4 автомобілі самоскиди (камаз,15 тн) і екскаватор-навантажувач «KomatsuWB 97S-2» простояли на вантажному дворі ст.Ужгород-Доманинці в очікуванні вантажу.

Однак, з наведених доказів вбачається, що позивачем передчасно відмовлено ПрАТ «Андезит» у виконанні заявки № 153 від 25.07.2018р., так як письмову заявку на перевезення вантажів ПрАТ «Андезит» зобов»язувався надавати позивачу не пізніше 72 годин до початку перевезення, що складає 3 доби від дати заявки. Тоді як, останні чотири вагони відповідачем розвантажено 27.07.2018р. 17:25, ще 2 вагони розвантажено 26.07.2018р. З огляду на те, що позивач передчасно, відмовив ПрАТ «Андезит» у виконанні заявки, безпідставним і є розрахунок суми збитків, нарахованих відповідачу в сумі 30514,52грн. до 11:00 год.

Крім цього, матеріали справи не містять доказів того, що автомобілі-самоскиди та екскаватор-навантажувач, які знаходились на залізничній станції Ужгород - Доманинці (вантажний двір), в очікуванні розвантаження вагонів-мінераловозів, є єдиними автомобілями позивача. Матеріали справи також не містять доказів того, що 26.06.2018р., після розвантаження 2 вагонів, позивач не мав можливості виконати заявку ПрАТ «Андезит» по перевезенню вантажу на відстань (19,2-18 км) (с.Оріховиця - с.Баранинці).

Відповідно до ст.129 ГПК України судовий збір у справі покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 2, 3, 13, 74,76, 77, 78, 79, 86, 129, 236-238, 240-242, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

1.Позов Приватного акціонерного товариства «Будавтодор» (89425, Закарпатська область,Ужгородський район, с.Баранинці, вул.Об»їзна, буд.11 «А», ) до Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, м.Київ, вул.Тверська,5, ) в особі Регіональної філії «Львівська залізниця Акціонерного товариства «Українська залізниця» (79007, Львівська область, м.Львів, вул.Гоголя, буд.1, ) задовольнити частково.

Зобов»язати Акціонерне товариство «Українська залізниця» (03680, м.Київ, вул.Тверська,5, ) в особі Регіональної філії «Львівська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» (79007, м.Львів, вул.Гоголя, буд.1, ) внести зміни до особового рахунку Приватного акціонерного товариства «Будавтодор» (89425, Закарпатська область, Ужгородський район, с.Баранинці, вул.Об»їзна, буд.11 «А», ) № 5677083 шляхом відображення (тобто відновлення, збільшення) на ньому грошової суми 6806,23грн.

Стягнути з акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, м.Київ, вул.Тверська,5, ) в особі Регіональної філії «Львівська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» (79007, м.Львів, вул.Гоголя, буд.1, ) на користь Приватного акціонерного товариства «Будавтодор» (89425, Закарпатська область,Ужгородський район, с.Баранинці, вул.Об»їзна, буд.11 «А», ) 1762грн. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням рішення суду законної сили.

2.У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

3.Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

4. Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається учасниками справи до або через відповідний суд протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 23.04.2019р.

Суддя Бортник О.Ю.