ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.04.2019 року м.Дніпро Справа № 904/4052/18

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Антонік С.Г.(доповідач),

суддів Березкіна О.В., Іванов О.Г.

при секретарі судового засідання: Ковзікові В.Ю.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Фізичної особи - підприємця Маркова Дмитра Олександровича на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 03.01.2019р. (суддя Бєлік В.Г., повний текст рішення складено 11.01.2019 року) у справі №904/4052/18

за позовом Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області, м. Павлоград, Дніпропетровська область в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, м. Дніпро

до відповідача-1: Петропавлівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, смт. Петропавлівка, Дніпропетровська область

відповідача-2: Фізичної особи - підприємця Маркова Дмитра Олександровича, м.Першотравенськ, Дніпропетровська область

про скасування розпорядження; визнання недійсним договору оренди земельної ділянки; зобов'язання повернути земельну ділянку

ВСТАНОВИВ:

Павлоградська місцева прокуратура Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області звернулась до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до відповідача-1: Петропавлівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, відповідача-2: Фізичної особи - підприємця Маркова Дмитра Олександровича, в якій просить суд:

- визнати незаконним та скасувати розпорядження голови Петропавлівської районної державної адміністрації "Про надання громадянину Маркову Д.О. дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для надання в оренду на території Дмитрівської сільської ради" № Р-322/0/350-15 від 30.09.2015 року;

- визнати незаконним та скасувати розпорядження голови Петропавлівської районної державної адміністрації "Про затвердження ФОП Маркову Д.О. технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Дмитрівської сільської ради" № Р-511/0/350-15 від 24.12.2015 року;

- визнати недійсним договір оренди земельної ділянки площею 5,0967 га, кадастровий номер НОМЕР_1, розташованої на території Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, укладений 29.01.2016 року між Петропавлївською районною державною адміністрацією та фізичною особою-підприємцем Марковим Дмитром Олександровичем, зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 12.03.2016 року, номер запису - 13646924.

- зобов'язати фізичну особу-підприємця Маркова Дмитра Олександровича - повернути державі в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області (, адреса: пр. Олександра Поля, 2, м. Дніпро, 49004) земельну ділянку загальною площею 5,0967 га, кадастровий номер НОМЕР_1, орієнтовною ринковою вартістю 1 501 000 грн., на території Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому фізична особа-підприємець Марков Дмитро Олександрович одержав її в оренду.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 03.01.2019 року позов задоволено частково. Визнано незаконним розпорядження голови Петропавлівської районної державної адміністрації "Про надання громадянину Маркову Д.О. дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), для надання в оренду на території Дмитрівської сільської ради" №Р-322/0/350-15 від 30.09.2015р.; визнано незаконним розпорядження голови Петропавлівської районної державної адміністрації "Про затвердження ФОП Маркову Д.О. технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Дмитрівської сільської ради" № Р-511/0/350-15 від 24.12.2015р.; визнано недійсним договір оренди земельної ділянки площею 5,0967га, кадастровий номер НОМЕР_1, розташованої на території Дмитрівської сільської ради Петропавліського району Дніпропетровської області, укладений 29.01.2016р. між Петропавлівською районною державною адміністрацією та Фізичною особою-підприємцем Марковим Дмитром Олександровичем, зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 12.03.2016, номер запису -13646924, припинено на майбутнє зобов'язання за цим договором; зобов'язано фізичну особу-підприємця Маркова Дмитра Олександровича повернути державі в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області земельну ділянку загальною площею 5,0967 га, кадастровий номер НОМЕР_1, орієнтовною ринковою вартістю 1 501 000 грн., на території Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому фізична особа-підприємець Марков Дмитро Олександрович одержав її в оренду, шляхом підписання відповідного акту приймання - передачі землі.

Вказане рішення обгрунтовано тим, що орендну плату за користування земельною ділянкою визначено в договорі без проведення її нормативної грошової оцінки, що є порушенням вимог ст. 21 Закону України "Про оренду землі", ст.ст. 12, 13, 15, 23 Закону України "Про оцінку землі", отже вищевказаний договір оренди земельної ділянки є таким, що суперечить положенням вищевказаних актів цивільного законодавства, а тому визнаний судом недійсним. Крім того, господарський суд зробив висновок про те, що спірна земельна ділянка сільськогосподарського призначення, за межами населеного пункту, належить до земель запасу Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, а не до невитребуваних (невизначених) земельних часток (паїв). Повноваженнями щодо розпорядження даними земельними ділянками наділене Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровський області. Прийнявши розпорядження від 30.09.2015р. та від 24.12.2015р., Петропавлівська райдержадміністрація перевищила свої повноваження, чим порушила інтереси держави в особі ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області.

Не погодившись з рішенням господарського суду, фізична особа-підприємець Марков Д.О. звернувся до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою. Апеляційна скарга обгрунтована наступним:

- спірна земельна ділянка належить до невитребуваних (невизначених) земельних часток (паїв), що підтверджується розпорядженням голови Петропавлівської районної державної адміністрації №Р-322/0/350-15 від 30.09.2015р. та Р-511/0/350-15 від 24.12.2015р.

- розпорядження голови Петропавлівської районної державної адміністрації №Р-322/0/350-15 від 30.09.2015р. та Р-511/0/350-15 від 24.12.2015р. прийнятті без порушень норм чинного законодавства, тому є законними та не підлягають скасуванню;

- судом першої інстанції безпідставно визнано достатнім доказом недоведене твердження позивача про те, що відповідно до державного акту на право постійного користування на землю колишнього КСП ім. Чкалова від 21.05.1997 №004503, серії І-ДП, спірна земельна ділянка віднесена до державного резервного фонду із земель, які були передані КСП у постійне користування. ;

- акт перевірки вимог земельного законодавства від 31.08.2017 №193-ДК/245/АП/09/01/-17 не може бути належним доказом прийняття Петропавлівською РДА спірних розпоряджень з порушенням вимог чинного законодавства; ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області має всю необхідну інформацію для проведення перевірки, зокрема поземельну книгу земельної ділянки в електронному та паперовому вигляді;

- вважає, що прокурором не обгрунтовано наявності підстав свого представництва при зверненні з позовом у даній справі.

Просить апеляційну скаргу задовольнити, рішення господарського суду скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову.

У відзиві на апеляційну скаргу заступник керівника Павлоградської місцевої прокуратури просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення господарського суду без змін.

Ухвалою колегії суддів Центрального апеляційного господарського суду від 01.03.2019 року у складі судді-доповідача Антоніка С.Г., суддів: Березкіної О.В. та Іванова О.Г. відкрите апеляційне провадження у справі № 904/4052/18. Розгляд апеляційної скарги призначено у судове засідання.

Згідно ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, заслухавши представників сторін, які з?явилися в судове засідання, переглянувши справу за наявними у ній доказами, що стосуються фактів, викладених в апеляційній скарзі, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено господарським судом та вбачається з матеріалів справи, в 1997 році на замовлення колективного сільськогосподарського підприємства ім.Чкалова Дніпропетровською філією Інституту землеустрою виготовлено науково-технічну документацію по роздержавленню земель та виготовленню державних актів на право колективної власності на землю та право постійного користування землею колективного сільськогосподарського підприємства ім.Чкалова Петропавлівського району Дніпропетровської області.

Відповідно до п.1.4.4, п.1.5 зазначеної технічної документації, за Колективним сільськогосподарським підприємством ім. Чкалова закріплено на праві постійного користування 263,7 га земель з державного резервного фонду та зазначено, що землі резервного фонду є державною власністю та використовуються за цільовим призначенням.

Згідно виписки з протоколу №2 зборів Колективного сільськогосподарського підприємства ім.Чкалова від 30.04.1997р., зборами затверджено науково-технічну документацію по роздержавленню земель і виготовленню державних актів на колективну власність і постійне користування Колективного сільськогосподарського підприємству ім.Чкалова від 1997 року, якою передбачено виділення та закріплення за господарством земель, у тому числі земель державного резервного фонду площею 263,7 га.

Відповідно до рішення VIII сесії Дмитрівської сільської ради від 14.05.1997 року XII скликання, колективному сільськогосподарському підприємству ім.Чкалова видано державний акт на право постійного користування землею №004503, серії І-ДП від 21.05.1997р. Згідно Акту Колективному сільськогосподарському підприємству ім.Чкалова передано у користування землі загальною площею 6154,0 га, у тому числі: колективна власність - 5537,8 га, постійне користування - 616,2 га, з них: державний резервний фонд 263,7 га, лісовий фонд - 135,3 га, природоохоронний фонд - 161,8 га, водний фонд - 55,4 га. Спірна земельна ділянка віднесена до державного резервного фонду із земель, які були передані Колективному сільськогосподарському підприємству ім. Чкалова у постійне користування (а.с.40-41 том 1).

Рішенням Дмитрівської сільської ради від 19.04.2000 №101-17/ХХІІІ проведено обмін земельними ділянками колективної власності і резервного фонду. Обмін був врахований при розробці Схеми поділу земель колективної власності на земельні частки (паї) КСП ім. Чкалова Петропавлівського району Дніпропетровської області, яка складається з 4 карт. Спірна земельна ділянка знаходиться у нижній правій частині загальної карти білого кольору і позначена номерами 57,3 та 26,8 з написом "Резервний фонд". Обмін земельними ділянками колективної власності на схемі поділу земель колективної власності відображено наступним чином: земельні ділянки, які були в колективній власності - №89,8, №32,9 і №56,9 (розташовані у верхній лівій частині загальної карти), обміняні на землі резервного фонду з номерами 106,7, 72,9 та балку невизначеної площі (розташовані у нижній правій частині загальної карти). Обмін земель колективної власності на земельні ділянки резервного фонду площами 26,8 га та 57,3 га не відображений в картографічних матеріалах Схеми поділу земель колективної власності, розроблених у 2000 році.

Матеріалами справи підтверджується, що у період з 2003року по 2015 рік земельна ділянка площею 5,0967 га передавалася в оренду Фізичній особі-підприємцю Маркову О.Я.

Розпорядженням голови Петропавлівської районної державної адміністрації №Р-322/0/350-15 від 30.09.2015р. надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для надання в оренду Маркову Дмитру Олександровичу земельної ділянки №1008 площею 5,0967 га ріллі кадастровий №:02:001:1008 з не витребуваних паїв на території Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області (а.с. 34 том 1).

Розпорядженням голови Петропавлівської районної державної адміністрації №Р-511/0/350-15 від 24.12.2015р. затверджено Фізичній особі-підприємцю Маркову Дмитру Олександровичу технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки №1008 площею 5,0967 га з не витребуваних паїв на території Дмитрівської сільської ради та наданно Фізичній особі-підприємцю Маркову Дмитру Олександровичу в оренду строком на 30 років земельну ділянку, кадастровий №:02:001:1008, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з земель не витребуваних паїв на території Дмитрівської сільської ради.

29.01.2016 між Петропавлівською районною державної адміністрацією Дніпропетровської області (далі-відповідач-1, Орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем Марковим Дмитром Олександровичем (далі-відповідач-2, Орендар) було укладено договір оренди земельної ділянки.

Відповідно до п.1.2. договору, земельна ділянка надається в оренду на підставі розпорядження голови Петропавлівської районної державної адміністрації від 24.12.2015р. №Р-511/0/350-15 "Про затвердження ФОП Маркову Д.О. технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Дмитрівської сільської ради".

Згідно п.3.1. договору, в оренду передається земельна ділянка загальною площею: 5,0967 га - ріллі.

В п.3.2. договору визначено кадастровий номер земельної ділянки: НОМЕР_1.

Згідно п.4.1. договору, договір укладено на строк 30 років.

Відповідно до п.5.1. договору, орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі (в національній валюті України - гривна). Орендна плата на рік встановлюється відповідно до ст..272, 288 Податкового кодексу України та становить 4% від нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі в Петропавлівському районі. Розмір орендної плати становить 5765,94 гривні за рік.

Пунктом 6.1. договору, визначено, земельна ділянка передається в оренду із земель не витребуваних паїв на території Дмитрівської сільської ради.

Відповідно до п.6.2. договору, цільове призначення земельної ділянки: за КВЦПЗ - код 01.01.: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Цей договір набирає чинності після підписання сторонами та державної реєстрації речового права оренди (п.14.1 договору).

Відповідно до інформації Петропавлівської районної державної адміністрації нормативно грошова оцінка земельних ділянок сільськогосподарського призначення, що перебувають в оренді у ФОП Маркова Д.О., загальною площею 102,672 га, до складу якої входить земельна ділянка площею 5,0967 га, кадастровий номер НОМЕР_1, розташована на території Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області не проводилася, технічна документація не виготовлялася.

Згідно з інформацією Петропавлівської районної ради Дніпропетровської області від 12.12.2017 №452/0/2-17 рішення про затвердження нормативної грошової оцінки земельної ділянки сільськогосподарського призначення за кадастровим №:02:001:1008, що перебуває в оренді у Фізичної особи-підприємця Маркова Д.О. та входить до складу земельної ділянки загальною площею 102,672 га, розташованої на території Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області не приймались.

Спірна земельна ділянка була віднесена до земель колективної власності колишнього Колективного сільськогосподарського підприємства ім. Чкалова, розподіл якої на частки не проводився та згідно листів Петропавлівського районного відділу земельних ресурсів від 08.02.2008 року перебувала та значилась у землях запасу Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області. Дані факти підтверджуються документами, які містяться у реєстраційній справі від 2006 року щодо надання приватному підприємцю Маркову О.Я. земельної ділянки в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель запасу Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, а саме: викопіюванням плану розташування земельної ділянки на території Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району, листами Петропавлівського районного відділу земельних ресурсів від 08.02.08 №7/09-310 "Про погодження технічної документації щодо відведення земельної ділянки площею 102,672 га в оренду приватному підприємцю Маркову О.Я. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва" та №7/09 309 "Про дані державного земельного кадастру", а також схемою розподілу спірної земельної ділянки, масштаб 1:25000, затвердженою головою Петропавлівської районної державної адміністрації, головою Дмитрівської сільської ради, начальником Петропавлівського районного відділу земельних ресурсів та приватним підприємцем Марковим О.Я. (т.1 а.с.44-54).

Відповідно ст.15-1 Земельного кодексу України та п.1, п.п.13 п.4 Положення про Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області правом на розпорядження землями державної власності наділено Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області.

Згідно акту перевірки №193-ДК/245/АП/09/01/-17 від 31.08.2017р. Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області (а.с.73-74 том 1) Петропавлівською районною державною адміністрацією не підтверджено факт віднесення земельної ділянки кадастровий №:02:001:1008 до не витребуваних паїв.

06.07.2017р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено відомості за №0000033 та розпочато досудове розслідування за фактом внесення службовими особами Петропавлівської районної державної адміністрації недостовірних відомостей щодо приналежності земель до категорії нерозподілених (не витребуваних) паїв, до розпоряджень №Р-322/0/350-15 від 30.09.2015р. та №Р-511/0/350-15 від 24.12.2015р. та Договору оренди земельної ділянки від 29.01.2016р., що стало підставою для незаконної, за межами конкурентних засад, передачі в оренду ФОП Маркову Д.О. земель сільськогосподарського призначення державної форми власності, за ознаками складу злочину, передбаченого ч.1 ст.366 КК України.

Прокурор вважаючи, що вищевказана земельна ділянка, розташована за межами населеного пункту, належить до земель запасу Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району, а не до нерозподілених (невитребуваних) земельних ділянок (паїв), отже повноваження щодо розпорядження нею на підставі ст. 13 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" і на підставі ч. 3 ст. 122 Земельного кодексу України у Петропавлівської райдержадміністрації відсутні, звернувся із позовом про скасування вищезазначених розпоряджень, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та її повернення.

Розглядаючи доводи апеляційної скарги, судова колегія враховує наступні положення діючого законодавства України.

Частиною 1 ст. 79 Земельного кодексу України визначено, що земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

За правилами ст. 93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Ст. 6 Закону України "Про оренду землі" визначено, що орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (ч. 1 ст. 124 Земельного кодексу України).

Обов'язок органів державної влади і органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень і у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України закріплений в ст. 19 Конституції України.

Відповідно до п. 7 ст. 13 "Про місцеві державні адміністрації" до відання місцевих державних адміністрацій у межах і формах, визначених Конституцією і законами України, належить вирішення питань використання землі.

Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 122 Земельного кодексу України районні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для: а) ведення водного господарства; б) будівництва об'єктів, пов'язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, закладів культури, лікарень, підприємств торгівлі тощо), з урахуванням вимог частини сьомої цієї статті; в) індивідуального дачного будівництва. Центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Статтею 6 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" унормовано, що на виконання Конституції України, законів України, актів Президента України, актів Кабінету Міністрів України, міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, які відповідно до закону забезпечують нормативно-правове регулювання, власних і делегованих повноважень голова місцевої державної адміністрації в межах своїх повноважень видає розпорядження.

Організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності, а також порядок обміну цими земельними ділянками визначено в Законі України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" від 05.06.2003 №899-IV (із змінами і доповненнями).

Згідно преамбули даного Закону, цей Закон визначає організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності, а також порядок обміну цими земельними ділянками, особливості розпорядження землями та використання земель, що залишилися у колективній власності після розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв).

Згідно з ст. 3 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації.

Нерозподілені (невитребувані) земельні ділянки за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку, про що зазначається у договорі оренди земельної ділянки, а власники земельних часток (паїв) чи їх спадкоємці, які не взяли участь у розподілі земельних ділянок, повідомляються про результати проведеного розподілу земельних ділянок у письмовій формі, у разі якщо відоме їх місцезнаходження (ст. 13 вказаного вище Закону).

Пунктом 12 Порядку організації робіт та методика розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.02.2004 №122 нерозподілені (невитребувані) земельні ділянки передаються в розпорядження сільських, селищних, міських рад чи райдержадміністрацій з метою надання їх в оренду.

За приписами частин десятої та одинадцятої статті 25 Земельного кодексу України (в редакції від 05.05.1993 - на час видачі Державного акту) сільські і селищні Ради народних депутатів створюють на своїй території резервний фонд земель за погодженням місця розташування з землекористувачем у розмірі до 15 процентів площі усіх сільськогосподарських угідь, включаючи угіддя в межах відповідних населених пунктів.

Частина земель резервного фонду, яка на час введення в дію цього Кодексу належала господарствам, залишається за ними на умовах постійного користування.

Резервний фонд земель перебуває у державній власності і призначається для подальшого перерозподілу та використання за цільовим призначенням.

Поділ земель на категорії за основним цільовим призначенням визначений в ст. 19 Земельного кодексу України.

Відповідно до статті 21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Згідно з ст. 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно зі статтею 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об'єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Плата за землю відповідно до пп. 14.1.147. п. 14.1. ст. 14 Податкового кодексу України - обов'язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Статтею 15 Закону України "Про оренду землі" встановлено, що орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату відноситься до істотних умов договору.

Згідно з ст. 21 Закону орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Пунктом 288.5. статті 288 Податкового кодексу (в редакції, на час укладення договору), визначено, що розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути менше 3 відсотків нормативної грошової оцінки та не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок (п. 289.1. ст. 288 Податкового кодексу України).

Відповідно до частини другої статті 12 Закону України "Про оцінку земель" нормативно-правові акти з проведення оцінки земель які розробляються з урахуванням вимог положень національних стандартів, затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Нормативно грошова оцінка земельних ділянок в силу положень статті 13 названого Закону обов'язково проводиться, зокрема, у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 15 Закону України "Про оцінку земель" підставою для проведення оцінки земель (бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок) є рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок може проводитися також на підставі договору, який укладається заінтересованими особами в порядку, встановленому законом.

Частиною 2 ст.20 Закону передбачено, що дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.

Частинами другою та третьою статті 23 Закону України "Про оцінку земель" передбачено, що технічна документація з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, розташованих за межами населених пунктів, затверджується відповідними районними радами. Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Частиною першою статті 215 Цивільного кодексу України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до вказаних норм, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним…

Згідно з частиною третьою статті 215 Цивільного кодексу України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Статтею 216 Цивільного кодексу України визначено правові наслідки недійсності правочину. Зокрема, кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів.

Приналежність спірної земельної ділянки до земель державного резервного фонду, сформованого за рахунок земель колишнього Колективного сільськогосподарського підприємства ім. Чкалова, підтверджується: науково-технічною документацією по підготовці документів, що посвідчують право власності або користування землею, схемою поділу земель колективної власності на земельні частки (паї) Колективного сільськогосподарського підприємства ім. Чкалова, візуальним співставленням даних згідно плану зовнішніх меж земель, переданих у колективну власність та експлікації категорій земель, зазначених у державному акті на право постійного користування землею Колективного сільськогосподарського підприємства ім..Чкалова з графічними даними, які містяться в технічній документації щодо встановлення та відновлення меж частини спірної земельної ділянки та її передачі Фізичній особі-підприємцю Маркову О.Я. у 2008 році в оренду.

Згідно пункту 5 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 №720/95 вбачається, що в разі паювання земель відповідною районною державною адміністрацією громадянам видаються сертифікати на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та проводиться їх реєстрація.

Згідно пояснювальної записки до науково-технічної документації по підготовці документів, що посвідчують право власності або користування землею, Схеми поділу земель колективної власності на земельні частки (паї) КСП ім. Чкалова Петропавлівського району Дніпропетровської області 2000 року в КСП було розпайовано 3301,0 га орних земель і видано 967 сертифікатів членам колективного господарства (т.1 а.с.64).

Петропавлівський районний відділ земельних ресурсів в листі №7/09-302 від 08.02.2008 вказав, що номер паю 1008 відповідає кадастровому номеру спірної земельної ділянки.

З огляду на вказану в пояснювальній записці інформацію вказані Петропавлівським районним відділом земельних ресурсів паї не існують, інформація щодо видачі на них сертифікатів в матеріалах справи відсутня.

Спірна земельна ділянка знаходилась на праві постійного користування у колишнього колективного сільськогосподарського підприємства ім. Чкалова, розподіл якої на частки не проводився та згідно листів Держкомзему від 2008 року, перебувала та значилась у землях запасу Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області.

Як вбачається з плану зовнішніх меж до Державного акту на право постійного користування землею №004503 від 21.05.1997, спірна земельна ділянка входить до земель резервного фонду. Крім того, в п. 1.5. пояснювальної записка до науково-технічної документації по роздержавленню земель і виготовленню державних актів на право колективної власності на землю і право постійного користування землею КСП ім. Чкалова Петропавлівського району Дніпропетровської області вказано, що в постійне користування закріпляється резервний фонд (а.с.40 т.1).

Відповідно ж до Закону України Законі України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)", виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) здійснювалося лише з земельних ділянок які належали сільськогосподарським підприємствам на праві колективної власності. Розподіл на паї земельних ділянок які заходилися на праві постійного користування законом не передбачено.

Таким чином, спірна земельна ділянка сільськогосподарського призначення, за межами населеного пункту, належить до земель запасу Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району, а не до невитребуваних (невизначених) земельних часток (паїв), тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що повноваження щодо розпорядження земельною ділянкою площею 5,0967 га кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1 у Петропавлівської районної державної адміністрації відсутні.

Враховуючи наведене, висновок господарського суду про те, що розпорядження голови Петропавлівської районної державної адміністрації №Р-339:0/350-15 від 01.10.2015, №Р-527/0/350-15 від 24.12.2015 прийняті з перевищенням повноважень, апеляційний суд вважає законним та обгрунтованим, а тому підтримує рішення суду в частині визнання недійсним зазначених розпоряджень Павлоградської районної державної адміністрації.

Також, як вбачається з листа Петропавлівської районної державної адміністрації від 29.12.2017р. рішення про проведення нормативної грошової оцінки земельної ділянки, переданої в оренду ФОП Маркову Д.О. відсутні (т.1, а.с.88).

Відповідно до ч. 4 п. 2.1. постанови пленуму Вищого господарського суду України №11 від 29.05.2013 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Орендну плату за користування земельною ділянкою визначено в договорі без проведення її нормативної грошової оцінки, що є порушенням вимог ст. 21 Закону України "Про оренду землі", ст.ст. 12, 13, 15, 23 Закону України "Про оцінку землі", отже вищевказаний договір оренди земельної ділянки є таким, що суперечить положенням вищевказаних актів цивільного законодавства і підлягає визнанню недійсним.

Таким чином, оскільки нормативно-грошова оцінка земельних ділянок сільськогосподарського призначення, що перебувають в оренді ФОП Маркова Д.О., до складу яких входить і земельна ділянка з кадастровим номером НОМЕР_1, не проводилась, технічна документація не затверджувалась та рішення про затвердження нормативно грошової оцінки не приймалось то зазначені обставини є підставою для визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від 29.01.2016р., укладеного Петропавлівською районною державною адміністрацією та ФОП Марковим Д.О. на підставі ст.215 Цивільного кодексу України.

З огляду на те, що ФОП Марков Д.О. є стороною договору оренди земельної ділянки, який судом визнано недійсним, та враховуючи правові наслідки недійсності правочину, місцевий господарський суд правомірно вказує, що позовні вимоги щодо зобов'язання ФОП Маркова Д.О. повернути спірну земельну ділянку також слід визнати обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Вказана позиція узгоджується з позицією Верховного Суду, висловленій в постанові від 11.04.2019р. у справі №904/583/18.

Вказане вище спростовує доводи апеляційної скарги про те, що спірна земельна ділянка належить до невитребуваних (невизначених) земельних часток (паїв), що підтверджується розпорядженням голови Петропавлівської районної державної адміністрації №Р-322/0/350-15 від 30.09.2015р. та Р-511/0/350-15 від 24.12.2015р. та про те, що розпорядження голови Петропавлівської районної державної адміністрації №Р-322/0/350-15 від 30.09.2015р. та Р-511/0/350-15 від 24.12.2015р. прийнятті без порушень норм чинного законодавства, тому є законними та не підлягають скасуванню.

Також безпідставні посилання скаржника на те, що прокурором не обгрунтовано наявності підстав свого представництва при зверненні з позовом у даній справі, виходячи з наступного.

Частиною 2 статті 2 Цивільного кодексу України передбачено, що одним з учасників цивільних відносин є держава Україна, яка згідно зі статтями 167, 170 Цивільного кодексу України набуває і здійснює цивільні права та обов'язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом, та діє у цивільних відносинах на рівних правах з іншими учасниками цих відносин.

Згідно ч. 1 ст. 23 Закону України від 14.10.2014 №1697-VІІ "Про прокуратуру" (із змінами і доповненнями) представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертої цієї статті, якою передбачена необхідність обґрунтування прокурором у суді наявність підстав для представництва.

Відповідно до п. 1 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №15 від 14.01.2015, Державна служба України з питань геодезії. картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику у сфері топогрофо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.

Згідно п. 31 вказаного Положення, Держгеокадастр відповідно до покладених на нього завдань, розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в межах, визначених Земельним кодексом України, безпосередньо або через визначені в установленому порядку його територіальні органи.

Відповідно до п.1, п.п.13 п. 4 Положення про Головне управління Декржгеокадастру у Дніпропетровській області, затвердженого наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 17.11.2016 №308, Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області є територіальним органом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та відповідно до покладених на нього завдань розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення у порядку, визначеному чинним законодавством, на території Дніпропетровської області.

Інтереси держави у пред'явлені прокурором цього позову полягають у захисті права власності держави на землю, яка, відповідно до ст.14 Конституції України т ст.1 Земельного кодексу України є основним національним багатством та перебуває під особливою охороною держави.

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що прокурором правомірно заявлено позов в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області - органу, уповноваженого державою здійснювати функції щодо розпорядження земель державної власності сільськогосподарського призначення.

Не приймаються апеляційним судом до уваги посилання скаржника на те, що акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об'єктом - земельної ділянки №193-ДК/245/АП/09/01-17 від 31.08.2017, не може слугувати як належний доказ, оскільки вказаний доказ не розглядався судом першої інстанції. Законність проведення перевірки і складеного акту не оскаржені в судовому порядку і не були предметом спору при розгляді даної справи.

Таким чином доводи, наведені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження та спростовуються матеріалами справи, у зв'язку з чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення слід залишити без змін.

Витрати за подання апеляційної скарги покладаються на фізичну особу-підприємця Маркова Д.О.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 123, 129, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Маркова Дмитра Олександровича на залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 03.01.2019р. у справі №904/4052/18 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного суду протягом 20 днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 23.04.2019р.

Головуючий суддя С.Г. Антонік

Суддя О.В. Березкіна

Суддя О.Г.Іванов