ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.04.2019 Справа № 917/369/19

Господарський суд Полтавської області у складі судді Безрук Т.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Автодистриб"юшн Карго Партс" (вул. Закревського, буд. 16, м. Київ, 02222)

до Фізичної особи-підприємця Григор"єва Сергія Васильовича (АДРЕСА_1)

про стягнення 19461,88 грн.

без виклику представників сторін

встановив

Товариство з обмеженою відповідальністю "Автодистриб"юшн Карго Партс" звернулось до Господарського суду Полтавської області з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця Григор"єва Сергія Васильовича про стягнення 19461,88 грн. за договором поставки №12366-28/2017 від 24.11.2017р., у тому числі: 18582,16 грн. - основного боргу за товар, 659,79 грн. - пені, 219,93 грн. - 12% річних, , а також 1921,00 грн. судових витрат.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що відповідач неналежним чином здійснює розрахунки за поставлений товар.

Ухвалою суду від 12.03.2019р. було встановлено сторонам строки для подачі заяв по суті справи. Зокрема було встановлено відповідачу строк у 15 днів з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позов (а.с.2-3).

Ухвала від 12.03.2018р. була вручена відповідачу 18.03.2019р., що підтверджується поштовим повідомленням (а.с.69). Отже, останнім днем подачі суду відзиву на позов є 02.04.2019р.

Відповідач відзив на позов не надав. Встановлені строки для його подання закінчилися.

Згідно ст.113 Господарського процесуального кодексу України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені,- встановлюються судом.

Згідно ч.8 ст.165 Господарського процесуального кодексу України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п"ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Згідно ст.118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Інші заяви по суті справи до суду не надійшли.

У даній справі судом були вчинені такі процесуальні дії.

За протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.03.2019р. даний позов було передано на розгляд судді Безрук Т. М. (а.с.1).

За ухвалою суду від 12.03.2019 року відкрито провадження у справі № 917/369/18, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (а.с.2-3).

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін згідно з ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України (далі-ГПК України) сторони суду не надали.

За даними витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 13.03.2019р. Григор"єв Сергій Васильович зареєстрований, як фізична особа-підприємець за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.39-41).

Про відкриття провадження у справі позивач та відповідач повідомлені належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями від 14.03.2019р. (а.с.68-69).

Відповідно до частини п'ятої статті 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

За ч. 13 ст. 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

За ч. 2 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. За ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Суд розпочав розгляд справи по суті 11.04.2019 відповідно до ч.2 ст. 252 ГПК України.

Під час розгляду справи по суті судом були досліджені всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 233 ГПК України дане рішення прийнято, складено та підписано в нарадчій кімнаті.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши всі наявні у справі докази, суд встановив наступне.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Автодистриб"юшн Карго Партс" (позивачем) та Фізичною особою-підприємцем Григор"євим Сергієм Васильовичем (відповідачем) укладено договір поставки №12366-28/2017 від 24.11.2017р. (далі-Договір); (а.с.11-15).

Згідно п. 1.1 Договору постачальник (позивач) зобов'язується в порядку та на умовах, визначених цим договором, поставляти покупцю (відповідачу) визначені цим договором запчастини та експлуатаційні матеріали (далі - товар), а також виконувати шино монтажні послуги. Покупець зобов'язується в порядку та на умовах, визначених цим договором, приймати товар та оплачувати його.

Згідно п. 1.2 Договору номенклатура, найменування, одиниця виміру, походження товару, загальні кількість, ціна за одиницю товару, що підлягає поставці за цим договором, термін та умови поставки визначаються у рахунках-фактурах та товарних накладних, або інших передбачених чинним законодавством документах на товар, які є невід'ємною частиною договору та остаточно узгоджується сторонами на кожну окрему партію товару.

Згідно п. 2.4 Договору ціни товару вважаються остаточно визначеними сторонами в видатковій накладній на момент постачання (передавання) партії товару.

За п.2.3. Договору товар за домовленістю сторін продається на умовах попередньої оплати або на умовах відстрочення платежу. У разі продажу товару на умовах відстрочення платежу, термін відстрочення платежу зазначається у накладній. У разі відстрочення платежу товар має бути сплачений не пізніше останнього дня відтермінування включно.

На виконання умов позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 62582,16 грн., що підтверджується двостороннє підписаними видатковими накладними № SІ від 02.08.2018р. на суму 61994,94 грн., № SІ від 03.08.2018р. на суму 587,22 грн., товарно - транспортною накладною № SHP від 02.08.2018р. (а.с. 18-20,22).

На оплату вказаних послуг позивач виписав відповідачу відповідні рахунки (а.с.16-17, 21).

Відповідач за отриманий товар розрахувався частково, сплативши 44000,00 грн., що підтверджується банківськими кредитовими повідомленнями від 10.10.2018р., від 17.10.2018р., від 23.10.2018р., від 26.10.2018р., від 07.11.2018р., від 16.01.2019р. (а.с.23-28).

Заборгованість відповідача перед позивачем за товар становить 18582,16 грн.

Позивач направляв відповідачу претензію від 22.11.2018 № 315 та лист-вимогу від 19.02.2019 № 19/02 про оплату залишку вартості товару.

Відповідач оплати боргу не провів.

За ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Зазначені положення викладені і в ст.193 Господарського кодексу України.

Статтею 712 Цивільного кодексу України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.6 ст. 265 ГК України до відносин поставки, не врегульованих цим кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договори купівлі-продажу.

Згідно ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором не встановлено інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

В порушення своїх зобов'язань за Договором заборгованість за отриманий товар в сумі 18582,16 грн. відповідачем не сплачена.

Відповідно до ст.ст.13, 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказів в спростування вищевикладеного чи інших заперечень по суті спору відповідач суду не надав.

Подані суду договір та інші первісні бухгалтерські документи сторонами не оспорюються, доказів визнання їх недійсними сторони суду не подали і на них під час розгляду справи не посилалися.

Отже, позовні вимоги про стягнення 18582,16 грн. основного боргу є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

За ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Стаття 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до п. 5.2 Договору, в разі простроченого платежу більше 3-х календарних днів, покупець сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент прострочення платежу.

Позивачем заявлено до стягнення 659,79 грн. пені за період прострочки 16.01.2019р. - 20.02.2019р. (а.с.5).

Оскільки відповідач своєчасно отриманий товар не оплатив, позивачем правомірно заявлено вимоги про стягнення пені. Правильність розрахунку пені перевірено судом.

Отже, позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 5.3 Договору сторони домовилися, що на підставі ст. 625 ЦК України у разі простроченні виконання грошового зобов'язання боржник на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 12 процентів річних з простроченої суми.

На підставі ст. 625 ЦК України та п.5.3 договору позивачем заявлено до стягнення 219,93 грн. - 12 % річних за період 16.01.2019р. - 20.02.2019р.

Оскільки відповідач своєчасно отриманий товар не оплатив, позивачем правомірно заявлено вимоги про стягнення 12 % річних. Правильність розрахунку 12 % річних перевірено судом. Позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що відповідачем були порушені права позивача за захистом яких мало місце звернення до суду; а аналіз наведених у позові аргументів та поданих позивачем доказів свідчить про наявність підстав для задоволення позову повністю.

Позивач у позові прохає також покласти на відповідача судові витрати понесені ним у даній справі.

За ч.1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Суд встановив, що при подачі даного позову позивачем сплачено 1921,00 грн. судового збору за платіжним дорученням від 25.02.2019р. № 226 (а.с.10). Факт надходження даного судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України підтверджено випискою від 26.02.2019 р.(а.с.70).

Відповідно до ч.1 ст. 129 ГПК України судовий збір у розмірі 1921,00 грн. покладається на відповідача.

Суд роз'яснює, що в разі добровільного виконання рішення суду до відкриття виконавчого провадження відповідач не позбавлений права звернутися до суду з заявою про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Сторони також мають право укласти мирову угоду у процесі виконання судового рішення.

Керуючись ст.ст. 252, 232, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

Вирішив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Григор"єва Сергія Васильовича (АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Автодистриб"юшн Карго Партс" (вул. Закревського, буд. 16, м. Київ, 02222, ідентифікаційний код 37141112) 18582грн. 16 коп. основного боргу, 659 грн. 79 коп. пені, 219 грн. 93 коп. - річних, 1921грн. 00 коп. відшкодування витрат з оплати судового збору.

Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Відповідно до п. 17.5 Перехідних положень ГПК України, апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди (через Господарський суд Полтавської області), за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Дата складення повного судового рішення: 16.04.2019.

Суддя Т. М. Безрук