УХВАЛА

22 квітня 2019 року

м. Київ

Справа № 902/1156/15

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Пєскова В.Г. - головуючий, Катеринчук Л.Й., Погребняка В.Я.,

учасники справи:

ініціюючий кредитор - Вінницька об'єднана Державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Вінницькій області,

боржник - Приватне підприємство "Торгово-універсальна фірма "Феріде",

ліквідатора - арбітражний керуючий Томашук М.С.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" (вх. № 4222/2019а)

на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 04.03.2019

у складі колегії суддів: Коломис В.В. (головуючий), Саврій В.А., Дужич С.П.

та на ухвалу Господарського суду Вінницької області від 12.12.2018

у складі судді Лабунської Т.І.

у справі за заявою Вінницької об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області

до Приватного підприємства "Торгово-універсальна фірма "Феріде"

про визнання банкрутом,

ВСТАНОВИВ:

15.03.2016 постановою Господарського суду Вінницької області у справі № 902/1156/15 припинено процедуру розпорядження майном Приватного підприємства "Торгово-універсальна фірма "Феріде" (далі - ПП "ТУФ "Феріде") та повноваження розпорядника майна арбітражного керуючого Горбача Сергія Федоровича у справі № 902/1156/15. Визнано боржника - ПП "ТУФ "Феріде" у справі № 902/1156/15 банкрутом. Відкрито ліквідаційну процедуру строком на 12 місяців. Призначено ліквідатором ПП "ТУФ "Феріде" у справі № 902/1156/15 арбітражного керуючого Горбача Сергія Федоровича.

12.12.2018 ухвалою Господарського суду Вінницької області у справі № 902/1156/15 у задоволенні скарги ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" від 22.03.2018 № 09-8-8/339 на дії (бездіяльність) ліквідатора ПП "ТУФ "Феріде" арбітражного керуючого Томашука М.С. відмовлено.

04.03.2019 постановою Північно-західного апеляційного господарського суду у справі № 902/1156/15 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" залишено без задоволення, а ухвалу Господарського суду Вінницької області від 12.12.2018 - без змін. Справу № 902/1156/15 повернуто Господарському суду Вінницької області.

21.03.2019 ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" подано касаційну скаргу, в якій скаржник просить скасувати постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 04.03.2019 та ухвалу Господарського суду Вінницької області від 12.12.2018 у справі № 902/1156/15 повністю; ухвалити нове рішення, яким визнати неналежним виконання арбітражним керуючим Томашуком М.С. обов'язків ліквідатора у справі № 902/1156/15 про банкрутство ПП "ТУФ "Феріде".

При цьому в касаційній скарзі ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" вказує, що виходячи зі змісту частини третьої статті 287 Господарського процесуального права України учасники справи, а також особи, яка не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, інтереси та (або) обов'язки, мають право подати касаційну скаргу, що стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; або якщо особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; або справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу тощо. На думку скаржника, враховуючи те, що ухвала Господарського суду Вінницької області від 12.12.2018 постановлена за результатами розгляду скарги ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" на бездіяльність ліквідатора вплинула на висновки суду першої інстанції при затвердженні звіту ліквідатора і ліквідаційного балансу у справі № 902/1156/15 та припинення процедури банкрутства ПП "ТУФ "Феріде", а обставини, викладені в оскаржуваній ухвалі мають виняткове значення для ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк", оскільки бездіяльність ліквідатора призвела до унеможливлення задоволення кредиторських вимог за рахунок продажу заставного майна, і скаржник вважає, що це питання може мати фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а ухвала Господарського суду Вінницької області від 12.12.2018 підлягає касаційному оскарженню на підставі частини третьої статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

11.04.2019 зазначену касаційну скаргу передано колегії суддів у складі: головуючого - Пєскова В.Г., суддів: Катеринчук Л.Й., Погребняка В.Я.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 293 Господарського процесуального кодексу України, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

За змістом положень статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Стаття 129 Основного Закону серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі "Сокуренко і Стригун проти України" від 20 липня 2006 року вказав, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі "Zand v. Austria", висловлено думку, що термін "судом, встановленим законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з […] питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів […]".

Згідно з частиною першою статті 8 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", якою визначено особливості оскарження судових рішень у процедурі банкрутства, ухвали господарського суду, винесені у справі про банкрутство за наслідками розгляду господарським судом заяв, клопотань та скарг, а також постанова про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури можуть бути оскаржені в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Законом.

Зазначена норма кореспондується з положеннями частини шостої статті 12 Господарського процесуального кодексу України, якою встановлено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Частиною третьою статті 8 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передбачено, що у касаційному порядку можуть бути оскаржені постанови апеляційного господарського суду, прийняті за результатами перегляду таких судових рішень: ухвали про порушення справи про банкрутство, ухвали про визнання недійсними правочинів (договорів) боржника, ухвали за результатами розгляду грошових вимог кредиторів, ухвали про звільнення (усунення, припинення повноважень) арбітражного керуючого, ухвали про перехід до наступної судової процедури, ухвали про затвердження плану санації, ухвали про закриття провадження у справі про банкрутство, а також постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

Системний аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку, що з моменту порушення щодо боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, і спеціальні норми Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України. Тому частину третю статті 8 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" слід розуміти таким чином, що нею встановлено деякі особливості та обмеження у реалізації права на касаційне оскарження судових рішень у процедурі банкрутства, які полягають, зокрема, у завершенні розгляду питання оскарження дій (бездіяльності) ліквідатора із завершенням відповідного апеляційного провадження.

При цьому, колегія суддів звертає увагу скаржника, що згідно частини третьої статті 287 Господарського процесуального кодексу України не підлягають касаційному оскарженню:

1) рішення, ухвали суду першої інстанції та постанови, ухвали суду апеляційної інстанції у справах, рішення у яких підлягають перегляду в апеляційному порядку Верховним Судом;

2) судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Дію цієї норми неможливо застосовувати розширено, тобто питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики застосовується лише до малозначних справ, які розгялдаються у межах позовного провадження.

Поряд з цим відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 247 Господарського процесуального кодексу України справи про банкрутство не можуть бути розглянуті у порядку спрощеного позовного провадження, тобто розглядаються лише за правилами загального позовного провадження, а, отже, до них не застосовуються положення статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 04.03.2019 та на ухвалу Господарського суду Вінницької області від 12.12.2018 у справі № 902/1156/15, оскільки вона подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 234, 235, частиною першою статті 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 04.03.2019 та на ухвалу Господарського суду Вінницької області від 12.12.2018 у справі № 902/1156/15.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В.Г. Пєсков

Судді Л.Й. Катеринчук

В.Я. Погребняк