ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.04.2019 Справа №914/531/19

За позовом: Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Львівській області, м. Львів

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Талісман тревел, м. Львів

про стягнення 3 226 грн. 78 коп.

Суддя Морозюк А.Я.

за участю секретаря Іванів Н.С.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1 головний спеціаліст

від відповідача: не зявився

Процесуальні дії у справі:

Позов заявлено Регіональним відділенням Фонду Державного майна України по Львівській області до Товариства з обмеженою відповідальністю Талісман тревел про стягнення 3 226 грн. 78 коп., з яких: 2 780 грн. 46 коп. - основного боргу та 446 грн. 32 коп. - пені.

Ухвалою суду від 29.03.2019 р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 16.04.2019 р., повідомлено учасників справи, що їх явка в судове засідання не є обов'язковою.

В судовому засіданні 16.04.2019 р. представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, просив позов задоволити з підстав наведених у позовній заяві та з посиланням на матеріали справи.

Відповідач відзиву на позовну заяву не надав, явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив. На адресу суду повернувся поштовий конверт з ухвалою суду про відкриття провадження у справі (яку було надіслано відповідачу на поштову адресу зазначену позивачем у позовній заяві: 79018, м. Львів, вул. Антоновича, 20, офіс 2, яка відповідає адресі як місцезнаходження юридичної особи відповідача, згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, отриманого на запит судді № станом на 27.03.2019 р.), з поштовою відміткою за закінченням встановленого строку зберігання.

Відтак, відповідач вважається належно повідомленим про час та місце судового засідання (відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним у постановах від 21.03.2019р. у справі №916/2349/17 та від 11.12.2018р. у справі №921/6/18).

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Так як сторін у справі належно повідомлено про дату, час і місце даного судового засідання, учасникам справи створено всі необхідні можливості для подання доказів та пояснень на підтвердження своїх вимог та заперечень, беручи до уваги, що ухвалою суду від 29.03.2019 р. явка уповноважених представників сторін в судове засідання 16.04.2019 р. не визнавалась судом обовязковою, та у зв'язку із відсутністю підстав для відкладення розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження, визначених ч.4 ст.252 ГПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача за наявними у справі матеріалами, та прийняти рішення у справі.

Позиція позивача:

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що позивач на підставі договору оренди нерухомого державного майна №143 від 17.11.2017 р. передав відповідачу в строкове платне користування частину нежитлового приміщення, що розташоване на першому поверсі будівлі нового аеровокзалу ДП «Міжнародний аеропорт Львів» імені ОСОБА_2» за адресою: м. Львів, вул. Любінська, 168. Оскільки відповідач в порушення вимог п. 3.6, п. 5.3 договору своєчасно та в повному обсязі орендну плату не проводив, у нього станом на 15.01.2019 р. виникла заборгованість в розмірі 2 780,46 грн. Вказана сума боргу позивачем нарахована за період з жовтня 2018 р. по грудень 2018 р. (10 днів), згідно розрахунку заборгованості та пені по договору оренди від 07.11.2017 р. №143, який виконано з врахуванням рішенням Господарського суду Львівської області від 08.11.2018 р. у справі №914/1575/18 та акту №612 від 10.12.2018 р. «Про результати огляду нежитлового приміщення (каса №6) в терміналі «А» ДП «МА «Львів» ім. Данила Галицького». Також за неналежне виконання договірних зобовязань позивач на підставі п. 3.7 договору нарахував відповідачу пеню в розмірі 446,32 грн. Таким чином позивач просить стягнути з відповідача на його користь 2 780,46 грн. основного боргу та 446,32 грн. пені.

Позиція відповідача:

Відповідач не скористався наданим йому правом та не подав до суду відзиву на позовну заяву, чи інших доказів в спростування викладених у позовній заяві вимог.

Обставини встановлені судом:

Між Регіональним відділенням Фонду Державного майна України по Львівській області (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю Талісман тревел (орендарем) 07.11.2017 р. було укладено договір оренди нерухомого державного майна №143 з додатками, за умовами якого орендодавець (позивач) передає, а орендар (відповідач) приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно - частину нежитлового приміщення, площею 4,0 кв.м., що розташоване на першому поверсі будівлі - новий аеровокзал ДП «Міжнародний аеропорт Львів» імені ОСОБА_2» за адресою: м. Львів, вул. Любінська, 168, що перебуває на балансі Державного підприємства ДП «Міжнародний аеропорт Львів» імені ОСОБА_2» (балансоутримувача) (п.1.1).

Майно передається в оренду з метою розміщення авіакаси (інше використання майна) (п. 1.2). Стан майна на момент укладення договору визначається в акті приймання-передавання за узгодженим висновком балансоутримувача і орендаря (п.1.3).

Пунктом 2.1 договору визначено, що орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, вказаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору та акта приймання-передавання майна.

Позивач в підтвердження передання відповідачу в оренду нерухомого майна, визначеного договором, надав суду підписаний повноважними особами позивача, відповідача і балансоутримувача, та скріплений їхніми печатками Акт прийому - передачі державного нерухомого майна, згідно договору від 07 листопада 2017 р. №143, в якому одночасно зазначено, що претензій щодо стану та вартості орендованого майна зі сторони орендаря немає.

Пунктом 3.1 договору сторони погодили, що орендна плата визначена на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 р. №786 (зі змінами) і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку вересень 2017 р. 1 379,44 грн. Вказана сума відповідає сумі зазначеній у Розрахунку плати за перший (базовий) місяць оренди державного нерухомого майна, затвердженого 27.10.2017 р. начальником РВ ФДМУ по Львівській області.

Пунктом 3.3 договору встановлено, що орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць.

Пунктом 3.6 договору сторони погодили, що орендна плата перераховується до державного бюджету та балансоутримувачу щомісяця, не пізніше 15 числа місяця наступного за звітним відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж, у наступному співвідношенні:

- 70% - до Державного бюджету на рахунок визначений Головним управлінням Державної казначейської служби України у Львівській області, а саме: Одержувач коштів Держбюджет м. Львова, код ЄДРПОУ одержувача 38008294, банк одержувача ГУДКСУ у Львівській області, МФО 825014, № р/р 2002 (код 22080300);

- 30% - на рахунок балансоутримувача.

Згідно з п. 3.7 договору, орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету та балансоутримувачу у визначеному п. 3.6 договору співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

Пунктом 5.3 Договору визначено, що одним із обов'язків орендаря є сплата орендної плати своєчасно та у повному обсязі.

Договір укладено строком на один рік, що діє з 07.11.2017 р. по 06.11.2018 р. включно (п. 10.1). Умови договору зберігають силу протягом всього строку цього договору, а в частині зобовязань орендаря щодо орендної плати до виконання зобовязання (п.10.2).

Пунктом 10.10 договору визначено, що майно вважається поверненим балансоутримувачу з моменту підписання орендарем та балансоутримувачем акта приймання-передавання, один примірник якого протягом трьох днів орендарем скеровується орендодавцю. Обовязок щодо складання акта приймання-передавання про повернення майна покладається на орендаря.

Пунктом 10.11 договору визначено, що якщо орендар не виконує обовязку щодо повернення майна, орендодавець має право вимагати від орендаря плати неустойки у розмірі подвійної орендної плати за весь час користування майном за час прострочення.

Як зазначено у позовній заяві, заборгованість відповідача по орендній платі станом на 15.01.2019 р. становить 2 780,46 грн. Докази які б свідчили про погашення вказаного боргу в матеріалах справи відсутні. Також в матеріалах справи відсутній Акт приймання-передавання про повернення майна, який би підтверджував (як це встановлено п. 10.10 договору), що відповідач повернув орендоване майно балансоутримувачу.

Разом з тим, позивач надав суду Акт №612 від 10.12.2018 р. «Про результати огляду нежитлового приміщення (каса №6) в терміналі «А» ДП «МА «Львів» ім. Данила Галицького», складений комісією ДП «Міжнародний аеропорт «Львів» ім. Данила Галицького», про те, що нежитлове приміщення (каса №6) загальною площею 4 кв.м., яке розташоване на 1 (першому) поверсі у будівлі під літ. «Б-3» - новий аеровокзал ДП «Міжнародний аеропорт Львів» імені ОСОБА_2» за адресою: м. Львів, вул. Любінська, 168, не використовується та майно орендаря в приміщенні відсутнє.

Згідно розрахунку заборгованості та пені по договору оренди від 07.11.2017 р. №143, виконаного позивачем з врахуванням рішення Господарського суду Львівської області від 08.11.2018 р. у справі №914/1575/18 (яким розірвано договір оренди від 07.11.2017 р. № 143 та стягнуто з ТзОВ Талісман тревел на користь РВ ФДМУ по Львівській області виниклу за договором заборгованість) та Акту ДП «Міжнародний аеропорт «Львів» ім. Данила Галицького» №612 від 10.12.2018 р., заборгованість відповідача за період з жовтня 2018 р. по грудень 2018 р. (10 днів) складає 2780 грн. 46 коп.

Отже відповідач свої зобовязання щодо оплати орендованого майна, у встановлені договором оренди №143 від 07.11.2017 р. строки, не виконав, що стало підставою для нарахування позивачем пені у розмірі 446 грн. 32 коп. та звернення позивача з даним позовом до суду.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, заслухавши думку представника позивача, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з огляду на таке.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч. 1 ст. 236 ГПК України, судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим.

Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті ( п. 58 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі Серявін та інші проти України).

В силу приписів ч. 1 ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до статті ст. 526 ЦК України, ст. 193 ГК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства, а при відсутності таких вказівок відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно із ст. 509 ЦК України зобов'язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Стаття 599 ЦК України вказує на те, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Положенням ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 759 ЦК України визначено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Частинами 1, 5 ст. 762 ЦК України визначено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму; плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ч. 3 ст. 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі. Згідно з п. 1, п. 3 ст. 19 згаданого Закону, орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності; строки внесення орендної плати визначаються у договорі (кореспондується з положеннями ст. 286 ГК України).

Проаналізувавши матеріали справи, судом зясовано, що за неналежне виконання умов договору оренди від 07.11.2017 р. № 143 рішенням господарського суду Львівської області від 08.11.2018 р. у справі №914/1575/18 стягнуто з ТзОВ «Талісман тревел» на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській області заборгованість по орендній платі, яка згідно заяви про збільшення позовних вимог від 25.10.2018 р. № 2811/18, складала 6332 грн. 36 коп. - основного боргу, 378 грн. 99 коп. - пені та 633 грн. 24 коп. - штрафу, та розірвано договір оренди від 07.11.2017 р. № 143.

Як вбачається з долученого до матеріалів справи розрахунку заборгованості по орендній платі та пені, загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем станом на 15.01.2019 р. складає 9 112,82 грн. (з врахуванням індексації). Заборгованість по вищезазначеному рішенню від 08.11.2018 р. у справі №914/1575/18 (сальдо станом на 17.10.2018 р.) складає 6 332,36 грн. (з врахуванням індексації). Позивач нарахував відповідачу орендну плату за період з жовтня 2018 р. по 10 грудня 2018 р. (дата складання балансоутримувачем акта №612 від 10.12.2018 р.), яка складає 2 780 грн. 46 коп. (з врахуванням індексації).

Оскільки відповідач проти позовних вимог позивача не заперечив, доказів погашення боргу чи повернення орендованого майна станом на жовтень 2018 р. суду не надав, нарахована позивачем заборгованість по орендній платі у розмірі 2 780 грн. 46 коп. підлягає стягненню.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Приписами ст. 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 ст. 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до п. 3 ст. 653 ЦК України, якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили. В даному випадку договір вважається розірваним з дня набрання рішенням суду від 08.11.2018 р. у справі №914/1575/18, законної сили (07.12.2018 р.).

Згідно з п. 3.7 Договору, орендна плата перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету та балансоутримувачу у визначеному п. 3.6 Договору співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

Суд, перевіривши здійснений позивачем розрахунок пені, дійшов висновку що сума пені в розмірі 446 грн. 32 коп. розрахована згідно з п. 3.7 договору, і позовні вимоги про її стягнення підлягають задоволенню.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Відповідно до ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на все вищенаведене, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, в розмірі 3 226 грн. 78 коп., з яких: 2 780 грн. 46 коп. основний борг та 446 грн. 32 коп. пеня.

Стосовно розподілу судових витрат суд зазначає таке:

Відповідно до ст.129 ГПК України судовий збір покладається у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача.

Позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір в розмірі 2 314 грн. 47 коп., згідно платіжного доручення №813 від 21.12.2018 р., тобто в більшому розмірі, оскільки належна до сплати сума судового збору за подання позову повинна складати 1 921 грн. 00 коп. (виходячи з ціни позову - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір»).

Отже, судовий збір за подання позову до суду покладається на відповідача в розмірі 1 921 грн. 00 коп. Решта частина суми судового збору в розмірі 393 грн. 47 коп., сплаченого позивачем платіжним дорученням №813 від 21.12.2018 р.(зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету підтверджено випискою суду від 30.12.2018 р.), у відповідності до п.1 ч.1 ст. 7 Закону України Про судовий збір може бути повернута за клопотанням особи яка його сплатила ухвалою суду.

Докази про сплату учасниками справи інших судових витрат чи докази судових витрат, які сторона має сплатити у звязку з розглядом даної справи, суду не надано, і такі в матеріалах справи відсутні.

Виходячи з усього вищенаведеного, керуючись ст.ст. 13, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 129, 236-241, 252, 327 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Талісман тревел» (79018, м. Львів, вул. Антоновича, буд. 20, офіс 2, ідентифікаційний код в ) на користь Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Львівській області (79000, м. Львів, вул. Січових Стрільців, буд. 3, ідентифікаційний код в ; одержувач коштів: ГУК у м. Львів, код ЄДРПОУ одержувача: 38008294, банк одержувача: Казначейство України (МФО 899998), рахунок № 3002, код рахунку 22080300) 2 780 грн. 46 коп. - основного боргу, 446 грн. 32 коп. - пені та 1 921 грн. 00 коп. - судового збору.

3. Наказ, відповідно до ст. 327 ГПК України, видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 241 ГПК України, та може бути оскаржено в порядку та строки, визначені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://lv.arbitr.gov.ua /sud5015/.

Повне рішення складено 18.04.2019 р.

Суддя Морозюк А.Я.