ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" квітня 2019 р. Справа№ 910/6465/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Отрюха Б.В.

суддів: Остапенка О.М.

Пантелієнка В.О.

Секретар судового засідання Камінська Т.О.

За участю представників: відповідно до протоколу судового засідання від 10.04.2019

розглянувши матеріали апеляційних скарг арбітражного керуючого Козаченко Тетяни Анатоліївни та Ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Інбудінвест» Сніжко О.Ю.

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.10.2018

у справі № 910/6465/18 (суддя Івченко А.М.)

за заявою Фізичної особи ОСОБА_4,

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інбудінвест»

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа ОСОБА_4 (далі - заявник) звернувся до Господарського суду міста Києва із заявою про порушення провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Інбудінвест» (далі - боржник, ТОВ «Інбудінвест»), у зв'язку з неплатоспроможністю останнього.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.06.2018 відкрито провадження у справі № 910/6465/18 про банкрутство ТОВ «Інбудінвест». Визнано грошові вимоги Фізичної особи ОСОБА_4 до ТОВ «Інбудінвест» у розмірі 26 400 000,00 грн. Призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Козаченко Тетяну Анатоліївну.

Ухвалою попереднього засідання господарського суду міста Києва від 24.10.2018 у справі № 910/6465/18 затверджено реєстр вимог кредиторів боржника, до якого, серед інших, включено вимоги:

- Національний банку України на суму 3 524,00 грн. - перша черга,

- ОСОБА_4 на суму 35 643 766,95 грн., з яких: 21 144,00 грн. - вимоги першої черги, 35 500 000,00 грн. - четверта черга; 122 622,95 грн. - шоста черга.

Крім того, вказаною ухвалою суду окремо внесено до реєстру вимог кредиторів вимоги Національного банку України на суму 41 493 482,80 грн. - вимоги забезпечені заставою майна боржника.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою місцевого господарського суду, арбітражний керуючий Козаченко Тетяна Анатоліївна звернулася до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.10.2018 у справі № 910/6465/18 скасувати в частині задоволення заяви ОСОБА_4 про додаткові грошові вимоги до ТОВ «Інбудінвест» у розмірі 9 100 000,00 грн. та прийняти нове рішення в цій частині, яким відмовити у задоволені заяви ОСОБА_4 про визнання додаткових грошових вимог до ТОВ «Інбудінвест» у розмірі 9 100 000,00 грн.

В обґрунтування апеляційної скарги арбітражний керуючий Козаченко Тетяна Анатоліївна посилається на те, що заява ОСОБА_4 не підписана заявником, оскільки вона місить факсимільний підпис, додатки до заяви завірені також факсимільним підписом. За доводами апелянта, наведене є підставою для відмови в задоволенні вказаної заяви.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями апеляційну скаргу арбітражного керуючого Козаченко Тетяни Анатоліївни у справі № 910/6465/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Отрюх Б.В., судді: Остапенко О.М., Пантелієнко В.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.11.2018 апеляційну скаргу арбітражного керуючого Козаченко Тетяни Анатоліївни на ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.10.2018 у справі № 910/6465/18 залишено без руху, надано час для усунення недоліків.

20.11.2018 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від арбітражного керуючого Козаченко Тетяни Анатоліївни надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги з доказами сплати судового збору.

Не погоджуючись із оскаржуваною ухвалою місцевого господарського суду, ліквідатор ТОВ «Інбудінвест» Сніжко О.Ю. звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.10.2018 у справі № 910/6465/18 скасувати в частині внесення до реєстру вимог кредиторів вимоги Національного банку України на суму 41 493 482,80 грн. як таких, що забезпечені заставою майна та прийняти в цій частині нове рішення про відмову Національному банку України в окремому внесенні до реєстру кредиторів вимог НБУ на суму 41 493 482,80 грн.

В обґрунтування апеляційної скарги арбітражний ліквідатор ТОВ «Інбудінвест» Сніжко О.Ю. посилається на те, що вимоги Національного банку України виникли із зобов'язань за Кредитним договором № 20/09/5 від 04.06.2009, укладеним з ПАТ «Брокбізнесбанк». Зобов'язання ПАТ «Брокбізнесбанк» забезпечені іпотечними договорами, укладеними Національним банком України з ТОВ «Інбудінвест» (боржником у даній справі № 910/6465/18) та ТОВ «Українська видавничо-промислова група» (боржником у справі № 910/6469/18). При цьому, Національний банк України звернувся з ідентичними вимогами до ТОВ «Інбудінвест» та ТОВ «Українська видавничо-промислова група» у вказаних справах. Наведене, на думку апелянта призведе до подвійного задоволення вимог Національного банку України. Таким чином, підстави для внесення вимог Національного банку України до реєстру відсутні.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями апеляційні скарги від 27.11.2018 та 28.11.2018 апеляційні скарги передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Отрюх Б.В., судді: Верховець А.А., Остапенко О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.12.2018 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою арбітражного керуючого Козаченко Тетяни Анатоліївни на ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.10.2018 у справі № 910/6465/18 та призначено до розгляду на 24.01.2019.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.12.2018 апеляційну скаргу ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Інбудінвест» Сніжко О.Ю. на ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.10.2018 у справі № 910/6465/18 залишено без руху, надано час для усунення недоліків.

27.12.2018 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від ліквідатора ТОВ «Інбудінвест» Сніжко О.Ю. надійшла заява про усунення недоліків з доказами сплати судового збору та направлення копії апеляційної скарги сторонам.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.01.2019 відкрито апеляційне провадження у справі № 910/6465/18 за апеляційною скаргою ліквідатора ТОВ «Інбудінвест» Сніжко О.Ю. Апеляційні скарги арбітражного керуючого Козаченко Тетяни Анатоліївни та ліквідатора ТОВ «Інбудінвест» Сніжко О.Ю. на ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.10.2018 у справі № 910/6465/18 об'єднано в одне апеляційне провадження та призначено до розгляду на 24.01.2019.

21.01.2019 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від ОСОБА_4 надійшов відзив на апеляційну скаргу арбітражного керуючого Козаченко Тетяни Анатоліївни. Доводи відзиву зводяться до того, що представником заявника у судовому засіданні 03.10.2018 надавалися суду для огляду оригінали документів, копії яких були долучені до його заяви. Тобто достовірність вказаних у заяві обставин перевірена судом. Заперечень щодо суті вимог апелянт не вказує.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями та витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу) від 24.01.2019 справу № 910/6465/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Отрюх Б.В., судді: Остапенко О.М., Пантелієнко В.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.01.2019 апеляційні скарги арбітражного керуючого Козаченко Тетяни Анатоліївни та ліквідатора ТОВ «Інбудінвест» Сніжко О.Ю. прийнято до провадження у зазначеному складі колегії суддів та призначено до розгляду на 21.03.2019.

08.02.2019 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від Національного банку України надійшов відзив на апеляційну скаргу ліквідатора ТОВ «Інбудінвест» Сніжко О.Ю. Доводи відзиву зводяться до того, що Національний банк України у даній справі є забезпеченим кредитором. За рахунок майна банкрута, яке є предметом забезпечення, можуть бути задоволені вимоги лише такого кредитора. Наявність двох майнових поручителів за одним зобов'язанням, не звільняє жодного з них від відповідальності за невиконання основного зобов'язання.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.03.2019 було витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/6465/18 та відкладено розгляд справи на 10.04.2019.

У судовому засіданні 10.04.2019 арбітражний керуючий Козаченко Тетяна Анатоліївна надала пояснення по суті спору, підтримала доводи своєї апеляційної скарги, просила її задовольнити, ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.10.2018 у справі № 910/6465/18 скасувати в частині задоволення заяви ОСОБА_4 про додаткові грошові вимоги до ТОВ «Інбудінвест» у розмірі 9 100 000,00 грн. та прийняти нове рішення в цій частині, яким відмовити у задоволені заяви ОСОБА_4 про визнання додаткових грошових вимог до ТОВ «Інбудінвест» у розмірі 9 100 000,00 грн.

У судовому засіданні 10.04.2019 представник Національного банку України надав пояснення по суті спору, заперечував проти доводів ліквідатора ТОВ «Інбудінвест» Сніжко О.Ю. та просив відмовити у задоволенні його апеляційної скарги, ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.10.2018 у справі № 910/6465/18 залишити без змін, справу направити для подальшого розгляду до суду першої інстанції.

Слід відмітити, що у судовому засіданні 21.03.2019 представник ОСОБА_4 надав пояснення по суті спору, заперечував проти доводів арбітражного керуючого Козаченко Тетяни Анатоліївни та просив відмовити у задоволенні його апеляційної скарги, ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.10.2018 у справі № 910/6465/18 залишити без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Відповідно до ст. 9 Закону про банкрутство справи про банкрутство юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Розглянувши доводи апеляційних скарг, заслухавши пояснення представників присутніх сторін, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального законодавства, колегія встановила наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, у тому числі щодо яких були заперечення боржника і які не були внесені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, а також ті, що визнані боржником та внесені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, і вирішує питання про його затвердження.

Згідно ч. 1 ст. 23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство.

Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство.

Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає.

27.06.2018 було оприлюднено оголошення № 52471 про порушення справи про банкрутство ТОВ «Інбудінвест» на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України.

Відповідно до абз. 1 ч. 8 ст. 23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», розпорядник майна зобов'язаний окремо внести до реєстру вимоги кредиторів, які забезпечені заставою майна боржника, згідно з їхніми заявами, а за їх відсутності - згідно з даними обліку боржника, а також внести окремо до реєстру відомості про майно боржника, яке є предметом застави згідно з державним реєстром застав.

Положеннями ч. 2 ст. 25 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» передбачено, що за результатами розгляду вимог кредиторів господарський суд виносить ухвалу, в якій зазначаються, зокрема, розмір та перелік усіх визнаних судом вимог кредиторів, які вносяться розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, розмір та перелік не визнаних судом вимог кредиторів.

Кредиторські вимоги ОСОБА_4 складаються з:

- вимог заявника, як ініціюючого кредитора, у розмірі 26 400 000,00 грн., досліджувалися та були визнані у підготовчому судовому засіданні ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.06.2018 у справі № 910/6465/18;

- додаткових грошових вимог ОСОБА_4, згідно заяви поданої 11.07.2018 на суму 9 100 000,00 грн.

Апеляційна скарга арбітражного керуючого Козаченко Тетяни Анатоліївни стосується визнаних та внесених до реєстру додаткових грошових вимог ОСОБА_4, згідно заяви з додатковими грошовими вимогами, поданої 11.07.2018 на суму 9 100 000,00 грн.

Вимога на суму 9 100 000,00 грн. ґрунтуються на підставі Договорі купівлі-продажу цінних паперів № БВ-16/02429 від 18.05.2016, та Договору відступлення права вимоги від 25.05.2016.

18.05.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Оста Плюс» (далі - ТОВ «Оста Плюс», Продавець) та ТОВ «Інбудінвест» (далі - Боржник) було укладено Договір купівлі-продажу цінних паперів № БВ-16/02429 (далі - Договір купівлі-продажу).

За умовами Договору Продавець зобов'язався передати у власність Боржника, а Боржник зобов'язався прийняти та оплатити іменні інвестиційні сертифікати у кількості 900 шт., емітент - Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Старпром-Капітал» (пайовий венчурний інвестиційний фонд «CAPITAL PARTNERS REAL ESTATE FUND» НЕДИВЕРСИФІКАВОНОГО ВИДУ ЗАКРИТОГО ТИПУ) (далі - Предмет купівлі-продажу), на суму 9 100 000,00 грн.

Відповідно до п. 2.3 Договору купівлі-продажу, Продавець зобов'язався протягом 18.05.2016 включно, забезпечити виконання всіх дій, необхідних для реєстрації переходу права власності на Предмет купівлі-продажу з моменту зарахування цінних паперів на рахунок в цінних паперах Боржника.

Згідно з Випискою про операції з цінними паперами за 18.05.2016, підтверджується виконання Продавцем вказаного зобов'язання у строк встановлений у п. 2.3 Договору купівлі-продажу.

Пунктом 2.1 Договору купівлі-продажу передбачено, що Боржник зобов'язався оплатити Продавцю Предмет купівлі-продажу за ціною, встановленою у п. 1.2 Договору купівлі-продажу до 20.05.2016 включно, шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок Продавця, реквізити якого визначені в Договорі купівлі-продажу.

Проте, зобов'язання сплатити ціну за переданий Предмет купівлі-продажу по 20.05.2016 Боржник не виконав.

У зв'язку з цим Продавець звернувся до Боржника з письмовою вимогою від 23.05.2016 про погашення боргу, яку вручено останньому 23.05.2016.

24.05.2016 Боржник повідомив про неможливість своєчасного погашення грошових зобов'язань у зв'язку з відсутністю вільних обігових коштів у достатній кількості для сплати ціни переданого йому Предмету купівлі-продажу.

Крім того, 18.05.2016, з метою забезпечення виконання Договору купівлі-продажу між Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська видавничо-промислова група» (далі - ТОВ «Українська видавничо-промислова група», Поручитель) та ТОВ «Оста Плюс», було укладено договір поруки № 18-05-16/1 (далі - Договір поруки), яким забезпечено своєчасне виконання Боржником умов Договору купівлі-продажу, в тому числі щодо оплати Предмету купівлі-продажу у сумі 9 100 000,00 грн.

24.05.2016, у зв'язку з повідомленням Боржником про неможливість своєчасного погашення грошових зобов'язань, Продавець вручив Поручителю письмове повідомлення про необхідність виконання солідарного зобов'язання за Боржника, у зв'язку з настанням строків сплати за Предмет купівлі-продажу та відмовою останнього від своєчасного виконання зобов'язань.

25.05.2016 Поручитель письмово повідомив Продавця про неможливість погашення боргу.

25.05.2016 між TOB «Оста Плюс» як цедентом та ОСОБА_4 як цесіонарієм було укладено Договір відступлення права вимоги, складено Акт приймання-передачі від 25.05.2016 та повідомлено Боржника та Поручителя про відступлення права вимоги.

За умовами Договору відступлення права вимоги, TOB «Оста Плюс» на платній основі відступило ОСОБА_4 право вимагати з Боржника та Поручителя заборгованість у сумі 9 100 000,00 грн.

ТОВ «Інбудінвест» визнало вказані вимоги у повному обсязі.

Натомість, розпорядником майна боржника додаткові вимоги ініціюючого кредитора відхилено через неналежне засвідчення доданих до заяви копій документів, які містять розбіжності щодо предмету укладених договорів, на підставі яких виникла заборгованість та право такої заборгованості до боржника, неналежних підписів, а також інформації щодо незаконної господарської діяльності з цінними паперами.

Проте, у судовому засіданні 03.10.2018, судом першої інстанції було оглянуто оригінали документів, надані заявником, які відповідають поданим копіям.

З огляду на надані оригінали документів, суд дійшов висновку, що кредиторські вимоги ОСОБА_4 у сумі 9 100 000,00 грн. підлягають включенню до реєстру вимог кредиторів з віднесенням їх до четвертої черги. Крім того, визнано вимоги у сумі 3 524,00 грн. (судові витрати) та віднесено їх до першої черги.

Оскільки вимоги ОСОБА_4 як ініціюючого кредитора у розмірі 26 400 000,00 грн. були визнані у підготовчому засіданні ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.06.2018 у справі № 910/6465/18, то до реєстру вимог кредиторів загалом підлягають включенню вимоги ОСОБА_4 на суму 35 643 766,95 грн., з яких: 21 144,00 грн. - вимоги першої черги, 35 500 000,00 грн. - четверта черга; 122 622,95 грн. - шоста черга.

Посилання на наявність кримінального провадження № 0000351, у якому встановлені обставини щодо ймовірної незаконної діяльності ТОВ «Компанія з управління активами «Старпром-Капітал» та рішень НКЦПФР щодо зупинення внесення змін до системи депозитарного обліку цінних паперів емітованих, зокрема ТОВ «Компанія з управління активами «Старпром-Капітал», не свідчить про незаконність правочинів, на підставі яких ґрунтуються вимоги ОСОБА_4.

Відповідно до ст. 204 Цивільного кодексу України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Частиною 2 ст. 2 Кримінального кодексу України передбачено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Таким чином, у суду відсутні підстави вважати незаконними додаткові вимоги ОСОБА_4, що виникли на підставі Договору купівлі-продажу, який не визнаний недійсним та в діях сторін не встановлено обвинувальним вироком суду вину та неправомірність їх дій.

Доводи апеляційної скарги арбітражного керуючого Козаченко Тетяни Анатоліївни зводяться до того, що заява з додатковими грошовими вимогами не підписана заявником, оскільки вона місить факсимільний підпис, як і додатки до неї.

Проте, як встановлено вище, представником ОСОБА_4 03.10.2018 до суду першої інстанції на огляд надавалися оригінали документів, які були додані до заяви. В результаті огляду суд дійшов висновку про визнання вказаних вимог та включення їх до реєстру кредиторів.

Стосовно посилання на факсимільний підпис, то суд апеляційної інстанції звертає увагу, що встановлення даного факту потребує спеціальних знань.

Частинами 2, 3 ст. 98 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Судом апеляційної інстанції сторонам було запропоновано проведення відповідної судової експертизи, проте сторони відмовилися від її проведення та оплати.

Слід звернути увагу, що представник ОСОБА_4 у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції підтримав доводи та обставини викладені в заяві.

Враховуючи наведені обставини, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції в частині визнання кредиторських вимог ОСОБА_4, які ґрунтуються на Договорах купівлі-продажу та відступлення права вимоги.

Стосовно заяви Національного банку України про визнання його вимог у розмірі 41 493 482,80 грн. слід відмітити наступне.

04.06.2009 між Національним банком України та Публічним акціонерним товариством «Брокбізнесбанк» (далі - ПАТ «Брокбізнесбанк») був укладений Кредитний договір №20/09/5 (далі - Кредитний договір).

За умовами Кредитного договору Національний банк України надав ПАТ «Брокбізнесбанк» кредит у межах відкритої невідновлювальної кредитної лінії у сумі 700 000 000,00 грн., на строк з 04.06.2009 по 11.02.2015, під 16,5% річних на період з 04.06.2009 по 20.02.2010, з 21.02.2010 по 06.04.2010 - 11,56 % річних, з 07.04.2010 по 08.06.2010 - 12,25 % річних, з 09.06.2010 по 08.07.2010 - 11,5 % річних, з 09.07.2010 по 10.08.2010 - 10,5 % річних, з 11.08.2010 по 22.03.2012 - 9,75 % річних, з 23.03.2012 по дату погашення кредиту встановлюється на рівні 9,5 % річних., з урахуванням додаткових договорів, які в подальшому були укладені між сторонами Кредитного договору.

Згідно умов Додаткових договорів до Кредитного договору, сторони змінювали, зокрема, розмір кредитної лінії, продовжували строк повернення кредиту, змінювали процентну ставку, встановлювали графік повернення кредиту та додаткові забезпечення виконання позичальником своїх зобов'язань.

Станом на 27.06.2018 розмір заборгованості ПАТ «Брокбізнесбанк» перед Національним банком України за Кредитним договором становить 41 493 482,80 грн.

18.03.2010, з метою забезпечення виконання зобов'язань ПАТ «Брокбізнесбанк» за Кредитним договором, між Національним банком України та ТОВ «Інбудінвест» було укладено Іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Козярик Н.С. та зареєстрований в реєстрі за № 153.

За вказаним Іпотечним договором предметами іпотеки є:

- нежилі приміщення (в літ. К), загальною площею 476,80 кв.м., які складаються з групи нежилих приміщень №№ 1, 1а, 16 (в літ. К);

- нежилі приміщення (в літ. К), загальною площею 519,2 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

Пунктом 9 Розділу 1 Договору іпотеки, в редакції від 09.02.2011, передбачено, що заставна вартість предметів іпотеки визначена сторонами в розмірі 21 195 650,00 грн.

Постановою Правління Національного банку України № 107 від 28.02.2014, віднесено ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» до категорії неплатоспроможних. Відповідно до Постанови Правління Національного банку України № 339 від 10.06.2014 та рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 45 від 11.06.2014, відкликано банківську ліцензію ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК», розпочато процедуру ліквідації та призначено уповноважену особу на ліквідацію.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з дня початку процедури ліквідації банку строк виконання всіх грошових зобов'язань банку та зобов'язання щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) вважається таким, що настав.

Таким чином, з початком процедури ліквідації Національний банк України отримав право звернути стягнення на предмет іпотеки з метою задоволення своїх вимог.

Розпорядником майна боржника та ТОВ «Інбудінвест» вимоги Національного банку України визнані у повному обсязі.

Слід відмітити, що забезпеченими зобов'язаннями в розумінні ст. 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та, відповідно, вимогами забезпеченого кредитора, які включаються до реєстру вимог кредиторів у справі про банкрутство, є всі вимоги кредитора, які існують за основним зобов'язанням (кредитним договором), і є дійсними на момент визнання вимог та можуть бути задоволені за рахунок майна банкрута, що є предметом забезпечення відповідно до умов забезпечувального договору та чинного законодавства.

Господарські суди, визначаючи розмір забезпечених кредиторських вимог та включаючи їх окремо до реєстру, повинні застосовувати положення ст. 19 Закону України «Про заставу» та ст. 7 Закону України «Про іпотеку» та встановити на підставі належних та допустимих доказів, які саме вимоги кредитора, зазначені в його заяві, забезпечені заставою майна, а також склад та розмір цих вимог.

Наведена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.05.2018 у справі № 902/492/17.

Оскільки вимоги у розмірі 41 493 482,80 грн. виникли у зв'язку з невиконанням Кредитного договору, зобов'язання за яким забезпечені договором іпотеки, судова колегія дійшла висновку про необхідність включення Національного банку України у сумі 41 493 482,80 грн. до реєстру вимог кредиторів окремо, як вимог забезпечених заставою майна боржника, а також включення вимог у сумі 3 524,00 грн. (судові витрати) до першої черги.

Щодо доводів апеляційної скарги ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Інбудінвест» Сніжко О.Ю. про можливість подвійного задоволення вимог Національного банку України, то слід відмітити наступне.

Як встановлено вище, вимоги Національного банку України ґрунтуються на заборгованості, яка виникла за Кредитним договором № 20/09/5 від 04.06.2009, укладеним з ПАТ «Брокбізнесбанк».

При цьому, зобов'язання ПАТ «Брокбізнесбанк» були забезпечені іпотечними договорами, укладеними Національним банком України з:

- ТОВ «Інбудінвест» (боржником у даній справі № 910/6465/18),

- ТОВ «Українська видавничо-промислова група» (боржником у справі № 910/6469/18).

Законодавством не встановлено обмеження щодо кількості договорів забезпечення, в тому числі іпотек, які можуть бути укладені стосовно основного зобов'язання. Крім того, законодавством не передбачено встановлення черговості щодо звернення стягнення на предмет іпотеки, у разі наявності кількох іпотечних договорів між різними іпотекодавцями.

Доводи апеляційної скарги не містять правового обґрунтування для відмови в задоволенні вимог Національного банку України.

Слід також відмітити, що у разі задоволення кредиторських вимог Національного банку України за рахунок предмету іпотеки за одним договором іпотеки, розмір заборгованості за основним зобов'язанням зменшується, що призводить до зменшення розміру заборгованості за іншим договором іпотеки, або припиненням іпотеки, у разі погашення основного зобов'язання в повному обсязі.

З огляду на вказані обставини справи, звернення Національного банку України з вимогами до ТОВ «Інбудінвест» та ТОВ «Українська видавничо-промислова група» у вказаних справах про банкрутство не свідчить, по-перше, про можливість подвійного задоволення вимог, по-друге, про наявність законодавчо передбачених підстав для відмови у задоволенні заяви про визнання Національного банку України кредитором боржника.

Враховуючи встановлене вище, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення заяв ОСОБА_4 та Національного банку України, визнання їх кредиторами в рамках заявлених ними сум.

Згідно ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Обставини, викладені арбітражним керуючим Козаченко Тетяною Анатоліївною та ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю «Інбудінвест» Сніжко О.Ю. в їх апеляційних скаргах не знайшли свого підтвердження під час розгляду даної справи.

Зважаючи на встановлене вище, колегія суддів дійшла висновку про те, що ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.10.2018 у справі № 910/6465/18 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим апеляційні скарги арбітражного керуючого Козаченко Тетяни Анатоліївни та ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Інбудінвест» Сніжко О.Ю. задоволенню не підлягають.

Судові витрати розподіляються відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 255, 269, 270, 271, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України та Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги арбітражного керуючого Козаченко Тетяни Анатоліївни та Ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Інбудінвест» Сніжко О.Ю. залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.10.2018 у справі № 910/6465/18 залишити без змін.

Матеріали справи № 910/6465/18 повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови підписаний 22.04.2019.

Головуючий суддя Б.В. Отрюх

Судді О.М. Остапенко

В.О. Пантелієнко