ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2019 року справа № 925/1353/18 м. Черкаси

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Системи безпеки"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Разек Черкаси"

про стягнення 183333,37 грн.

Суддя Дорошенко М.В.

Секретар судового засідання Рябенька Я.В.

Представники сторін:

від позивача: адвокат Драченко В.В. за ордером від 18.12.2018 серія ЧК №109105;

від відповідача: не явилися.

У грудні 2018 року товариство з обмеженою відповідальністю "Системи безпеки" (далі також - позивач) звернулося до Господарського суду Черкаської області з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю "Разек Черкаси" (далі також - відповідач) про стягнення 183333,37 грн. заборгованості за договором про надання охоронних послуг від 01.02.2016 №1-16-ФО, у тому числі: 162967,00 грн. основного боргу за надані послуги, 10806,31 грн. пені, 7554,14 грн. інфляційних втрат і 1996,92 грн. 3% річних.

Також позивач у позовній заяві просить господарський суд стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати у складі 2749,99 грн. на сплату судового збору і 5000,00 грн. на професійну правничу допомогу.

В обґрунтування позову позивач вказав на неналежне виконання відповідачем грошових зобов'язань за укладеним між сторонами договором про надання охоронних послуг від 01.02.2016 №1-16-ФО щодо оплати наданих йому позивачем у період з березня по вересень 2018 року охоронних послуг.

Ухвалою від 20.12.2018 Господарський суд Черкаської області у складі судді Єфіменка В.В. прийняв позовну заяву позивача до розгляду, відкрив провадження у цій справі, призначив її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи у судовому засіданні на 12 год. 30 хв. 16.01.2019 і встановив відповідачу строк для подання відзиву на позов.

08 січня 2019 року до господарського суду надійшов відзив представника відповідача із запереченнями проти позову.

В обґрунтування заперечень проти позову представник відповідача зазначив, що позивачем в супереч п. 2 додаткової угоди №3 до договору про надання охоронних послуг від 01.02.2016 №1-16-ФО не надано ні рахунків, ні затвердженого акту виконаних робіт, а також доказів одержання таких документів відповідачем, тому у позивача не виникло права на стягнення коштів з відповідача у примусовому порядку, а нарахування пені, інфляційних та трьох процентів річних є необґрунтованим та безпідставним. Також представник відповідача у відзиві на позов вказав на суперечливість, неповноту і невідповідність вимогам ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" поданих з позовом доказів на підтвердження витрат позивача на професійну правничу допомогу у сумі 5000,00 грн. При цьому представник відповідача вважає, що з урахуванням змісту складених адвокатом позивача позовних матеріалів, обсяг зібраних ним доказів та помилкові розрахунки така правнича допомога не є професійною та нічого не коштує.

Ухвалою від 11.01.2019 Господарський суд Черкаської області у складі судді Єфіменка В.В. за клопотанням представника відповідача постановив розглядати справу за правилами загального позовного провадження і призначив у ній підготовче засідання на 12 год. 00 хв. 16.01.2019.

Ухвалою від 16.01.2019 Господарський суд Черкаської області у складі судді Єфіменка В.В. відклав підготовче засідання на 10 год. 00 хв. 12.02.2019.

За рішенням Вищої ради правосуддя від 29.01.2019 суддя Господарського суду Черкаської області Єфіменко В.В. звільнений у відставку, у зв'язку з чим за розпорядженням керівника апарату Господарського суду Черкаської області від 05.02.2019 №32 був проведений повторний автоматизований розподіл справи №925/1353/18, за результатами якого автоматизована система документообігу господарського суду для розгляду вказаної справи визначила суддю Дорошенка М.В.

Ухвалою від 08.02.2019 суддя Господарського суду Черкаської області Дорошенко М.В. прийняв справу №925/1353/18 до свого провадження та призначив у ній підготовче засідання на 09 год. 00 хв. 01.03.2019 у приміщенні Господарського суду Черкаської області.

12 лютого 2019 року до господарського суду надійшла заява представника відповідача від 12.02.2019 про зупинення провадження у справі.

У підготовчому засіданні, яке відбулося 05.03.2019, господарський суд розглянув заяву представника відповідача від 12.02.2019 про зупинення провадження у справі і постановив ухвалу про відмову у її задоволенні із занесенням про це у протокол судового засідання.

Ухвалою від 05.03.2019 Господарський суд Черкаської області закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті у засіданні суду на 09 год. 00 хв. 26.03.2019 в приміщенні Господарського суду Черкаської області.

21 березня 2019 року до господарського суду надійшла заява представника відповідача від 21.03.2019 про зупинення провадження у справі.

У судовому засіданні, яке відбулося 26.03.2019, господарський суд розглянув заяву представника відповідача від 21.03.2019 про зупинення провадження у справі і постановив ухвалу про відмову у її задоволенні із занесенням про це у протокол судового засідання. Також у цьому судовому засіданні господарський суд розпочав розгляд справи по суті і оголосив перерву до 12 год. 00 хв. 09.04.2019, про що повідомив представника позивача під розписку, а відповідача ухвалою від 26.03.2019, яку він згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення з цією ухвалою одержав 02.04.2019. Проте відповідач чи його представник 09.04.2019 у судове засідання не явилися і не повідомили суд про причини неявки.

У судовому засіданні, яке відбулося 09.04.2019 за участю представника позивача, господарський суд продовжив і закінчив розгляд справи по суті і оголосив вступну і резолютивну частини прийнятого ним у нарадчій кімнаті рішення.

Заслухавши вступне слово представника позивача, з'ясувавши обставини справи та дослідивши наявні у справі письмові докази, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

01 лютого 2016 року позивач як виконавець та відповідач як замовник уклали між собою договір про надання охоронних послуг №1-16-ФО (далі - договір №1-16-ФО), згідно з пунктами 1.1 - 1.4 розділу 1 "Предмет договору" якого виконавець зобов'язався надати для замовника послуги фізичної охорони його території, розташованої за адресою м. Черкаси, проспект Хіміків, 74 і позначеної в додатку №1, а замовник зобов'язався своєчасно здійснювати оплату послуг виконавця на умовах і в порядку, встановлених цим договором.

Пунктами 4.4 та 4.6 розділу 4 "Вартість послуг охорони та порядок розрахунків" договору №1-16-ФО встановлено, що оплата за охорону здійснюється у безготівковому вигляді на поточний рахунок виконавця щомісячно не пізніше 25 числа поточного місяця. Оплата проводиться на підставі наданого виконавцем рахунку та акту виконаних робіт. Відповідальність за правильність та вчасність здійснених платежів несе замовник згідно з даним договором та чинним законодавством.

Пунктом 6.8 розділу 6 "Відповідальність сторін" договору №1-16-ФО визначено, що уразі порушення строку оплати вартості наданих виконавцем послуг замовник за кожний день прострочення зобов'язаний виплатити виконавцю пеню в розмірі облікової ставки НБУ, діючої у період, за який нараховується пеня, від суми заборгованості.

Згідно з п. 11.1 розділу 11 "Прикінцеві положення" договору №1-16-ФО останній укладено сторонами строком на 1 рік (12 місяців). Якщо за 15 днів до закінчення строку дії договору жодна із сторін не повідомить іншу сторону про припинення його дії, договір вважається продовженим за згодою сторін на існуючих умовах на кожний наступний рік.

10 жовтня 2018 року позивач і відповідач уклали між собою додаткову угоду №3 до договору №1-16-ФО, у якій сторони дійшли згоди:

у пункті 1 про припинення дії договору №1-16-ФО з 01.10.2018;

у пункті 2 про підтвердження існуючої заборгованості замовника перед виконавцем в розмірі 162976,00 грн. відповідно до передбаченої у розділі 4 договору №1-16-ФО "Вартість послуг охорони та порядок розрахунків" умови про те, що "оплата проводиться на підставі наданого виконавцем рахунку та акту виконаних робіт".

Таким чином, пункт 2 додаткової угоди №3 до договору №1-16-ФО не містить будь-яких інших (нових) від уже встановлених самим договором №1-16-ФО умов щодо строку і підстав оплати наданих послуг. Ним підтверджується існування заборгованості замовника перед відповідачем у сумі 162976,00 з посиланням на окремі, виділені в лапки, умови (цитати) розділу 4 договору №1-16-ФО. Це підтвердження відповідачем своєї заборгованості господарський суд оцінює як визнання відповідачем наявності встановлених пунктом 4.4 розділу 4 договору №1-16-ФО умов щодо строку і підстав оплати наданих послуг. У зв'язку з цим господарський суд відхилив доводи представника позивача, приведені ним у відзиві на позов, про відсутність у позивача права на примусове стягнення з відповідача заборгованості за договором №1-16-ФО, необґрунтованість та безпідставність нарахування позивачем пені, інфляційних нарахувань та 3% річних через ненадання рахунків, затверджених атів виконаних робіт та доказів одержання цих документів відповідачем.

Наявність заборгованості відповідача перед позивачем за надані останнім станом на 30.09.2018 включно на виконання договору №1-16-ФО охоронні послуги підтверджується підписаним обома сторонами актом звірки взаєморозрахунків за вказаним договором за 9 місяців 2018 року, з якого вбачається, наступне:

послуги, надані у березні 2018 року, вартістю 43152,00 грн. були оплачені відповідачем частково у сумі 23152,00 грн. 27.04.2018 за платіжним дорученням від 27.04.2018 №4582 і решта суми - 20000,00 грн. 14.05.2018 за платіжним дорученням від 14.05.2018 №4631;

послуги, надані у квітні 2018 року, вартістю 41760,00 грн. були оплачені відповідачем частково у сумі 10000,00 грн. 23.05.2018 за платіжним дорученням від 23.05.2018 №9994, частково у сумі 10000,00 грн. 31.05.2018 за платіжним дорученням від 31.05.2018 №4671, частково у сумі 10000,00 грн. 08.06.2018 за платіжним дорученням від 08.06.2018 №10020 і решта суми - 11760,00 грн. 12.06.2018 за платіжним дорученням від 12.06.2018 №10043;

послуги, надані у травні 2018 року, вартістю 43152,00 грн. були оплачені відповідачем частково у сумі 10000,00 грн. 06.07.2018 за платіжним дорученням від 06.07.2018 №4830, частково у сумі 10000,00 грн. 16.07.2018 за платіжним дорученням від 16.07.2018 №10097, частково у сумі 10000,00 грн. 10.08.2018 за платіжним дорученням від 10.08.2018 №10195 і решта суми - 13152,00 грн. 12.09.2018 за платіжним дорученням від 12.09.2018 №5034;

послуги, надані у червні 2018 року, вартістю 41760,00 грн. були оплачені відповідачем лише частково у сумі 6848,00 грн.11.09.2018 за платіжним дорученням від 11.09.2018 №5025;

послуги, надані у липні, серпні та вересні 2018 року, вартістю відповідно 43152,00 грн., 43152,00 грн. і 41760,00 грн. не були оплачені взагалі.

Отже, стягувана сума боргу - 162976,00 грн. складається із неоплаченої суми боргу за червень 2018 року у розмірі 34912,00 грн. і повністю неоплачених сум боргу за липень, серпень та вересень 2018 року у розмірі відповідно 43152,00 грн., 43152,00 грн. і 41760,00 грн.

За порушення встановленого п. 4.4 договору №1-16-ФО строку оплати охоронних послуг, наданих у період з березня по вересень 2018 року позивач нарахував відповідачу до сплати:

- 10806,31 грн. передбаченої п. 6.8 договору №1-16-ФО пені, у тому числі: 1742,47 грн. пені на суму боргу 20000,00 грн. за період прострочення з 31.03.2018 по 30.09.2018; 153,91 грн. пені на суму боргу 1760,00 грн. за період прострочення з 30.04.2018 по 29.10.2018; 1899,50 грн. пені на суму боргу 21392,00 грн. за період прострочення з 31.05.2018 по 30.11.2018; 1821,28 грн. пені на суму боргу 21760,00 грн. за період прострочення з 30.06.2018 по 18.12.2018; 2287,94 грн. пені на суму боргу 33152,00 грн. за період прострочення з 31.07.2018 по 18.12.2018, 1253,69 грн. пені на суму боргу 23152,00 грн. за період прострочення з 31.08.2018 по 18.12.2018 і 1647,52 грн. пені на суму боргу 41760,00 грн. за період прострочення з 30.09.2018 по 18.12.2018;

- 7554,14 грн. передбачених ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України інфляційних нарахувань, у тому числі 160,00 грн. інфляційних нарахувань на суму боргу 20000,00 грн. за квітень 2018 року; 2303,10 грн. інфляційних нарахувань на суму боргу 121216,00 грн. за вересень 2018 року і 5091,04 грн. інфляційних нарахувань на суму боргу 162976,00 за жовтень, листопад 2018;

- 1996,92 грн. передбачених ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України 3% річних, у тому числі: 49,32 грн. 3% річних на суму боргу 20000,00 грн. за період прострочення з 31.03.2018 по 29.04.2018; 55,44 грн. 3% річних на суму боргу 21760,00 грн. за період прострочення з 30.04.2018 по 30.05.2018; 106,40 грн. 3% річних на суму боргу 43152,00 грн. за період прострочення з 31.05.2018 по 29.06.2018; 165,39 грн. 3% річних на суму боргу 64912,00 за період прострочення з 30.06.2018 по 30.07.2018; 249,86 грн. 3% річних на суму боргу 98064,00 грн. за період прострочення з 31.07.2018 по 30.08.2018; 298,89 грн. 3% річних на суму боргу 121216,00 грн. за період прострочення з 31.08.2018 по 29.09.2018 і 1071,62 грн. 3% річних на суму боргу 162976,00 за період прострочення з 30.09.2018 по 18.12.2018.

Суми боргу, на які нараховувалися стягувані суми пені, інфляційних нарахувань та 3% річних за вказані у їх розрахунках періоди прострочення, не відповідають вказаним вище фактичним обставинам здійснених відповідачем платежів в оплату охоронних послуг, наданих у березні, квітні, травні та частково у червні 2018 року.

Перерахувавши за вказані у розрахунках позивача періоди прострочення стягувані пеню, інфляційні нарахування та 3% річних з урахуванням фактичних обставин здійснених відповідачем платежів в оплату охоронних послуг, наданих у березні, квітні, травні та частково у червні 2018 року, і сум, на які позивач здійснював вказані нарахування, господарський суд установив, що сума пені, на стягнення якої позивач має право становить 6758,03 грн., а суми інфляційних нарахувань і 3% річних перевищують заявлені до стягнення суми інфляційних нарахувань та 3% річних.

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Стаття 549 Цивільного кодексу України неустойку (штраф, пеню) визначає як грошову суму або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до ч.1 ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема такі як сплата неустойки, відшкодування збитків.

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Статтею 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов'язковим для виконання.

Стаття 903 Цивільного кодексу України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно із ст. 978 за договором охорони охоронець, який є суб'єктом підприємницької діяльності, зобов'язується забезпечити недоторканість особи чи майна, які охороняються, Володілець такого майна або особа, яку охороняють, зобов'язані виконувати передбачені договором правила особистої безпеки та майнової безпеки і щомісячно сплачувати встановлені плату.

Відповідно до ч. 2 ст. 193, ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України порушення зобов'язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором; учасники господарських правовідносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Стаття 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у розумінні цього Кодексу визнає господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Частина 2 ст. 20 Господарського кодексу України передбачає право кожного суб'єкта господарювання на захист своїх прав і законних інтересів шляхом присудження до виконання обов'язку в натурі та застосування штрафних санкцій.

З огляду на викладені вище обставини та норми законодавства, господарський суд дійшов до таких висновків.

Відповідач в порушення зобов'язань, що виникли з договору №1-16-ФО, не виконав в установлений п. 4.4 цього договору строк грошові зобов'язання щодо оплати наданих йому позивачем у період з березня по вересень 2018 року охоронних послуг, заборгувавши при цьому позивачу 162976,00 грн., чим порушив права позивача на своєчасне одержання плати за надані послуги.

Отож позивач в порядку захисту свого порушеного права на своєчасне одержання плати за надані охоронні послуги вправі вимагати стягнення з відповідача на свою користь 162966,00 боргу, а також передбаченої п. 6.8 договору №1-16-ФО пені в сумі 6758,03 грн. та передбачених ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України інфляційних нарахувань у заявлених у позові сумах.

За таких обставин позов підлягає задоволенню лише у частині стягнення з відповідача на користь позивача 162976,00 грн. боргу, 6758,03 грн., пені, 7554,14 грн. інфляційних втрат і 1996,92 грн. 3% річних.

Позивач за платіжними дорученнями від 18.12.2018 №620 при поданні позову сплатив 2749,99 грн.

На підтвердження витрат позивача на професійну правничу допомогу, надану адвокатом Драченком В.В., господарському суд надані: укладений між позивачем і адвокатом Драченком В.В. договір про надання правової допомоги від 22.10.2018 №42-10, підписані позивачем і адвокатом Драченком В.В. акти виконаних робіт (наданих послуг) від 13.11.2018 і від 18.12.2018 з детальним описом виконаних (наданих) адвокатом робіт (послуг) за договором про надання правової допомоги від 22.10.2018 №42-10, платіжне доручення позивача від 13.11.2018 №541 на перерахування адвокату Драченку В.В. 5000,00 грн. гонорару адвоката за надані послуги.

За оцінкою господарського суду вказаних вище доказів витрат позивача на професійну правничу допомогу, вони відповідають вимогам ст. 126 Господарського процесуального кодексу України не суперечать вимогам ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" і є достатніми, а сума цих витрат у розмірі 5000,00 грн. співрозмірною із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України пропорційно розміру задоволених позовних вимог позивачу за рахунок відповідача підлягають відшкодуванню 2689,28 грн. витрат на сплату судового збору і 4889,59 витрат на правничу професійну допомогу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Черкаської області

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Разек Черкаси" (проспект Хіміків, 74, м. Черкаси, Черкаська область, 18018, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Системи безпеки" (вул. Кобзарська, 42, м. Черкаси, Черкаська область, 18006, ) - 162976,00 грн. боргу, 6758,03 грн., пені, 7554,14 грн. інфляційних втрат, 1996,92 грн. три проценти річних, 2689,28 грн. витрат на сплату судового збору і 4889,59 витрат на правничу професійну допомогу

У задоволенні решти позову відмовити.

Це рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Це рішення протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 23.04.2019.

СУДДЯ М.В. Дорошенко