Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18.04.2019 м. Івано-ФранківськСправа № 909/116/19
Господарський суд Івано-Франківської області у складі: судді Фанди О.М., секретаря судового засідання Поліводи С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу
про стягнення збитків в сумі 92 302 грн 30к.
від позивача: представники не з'явились
від відповідача: представники не з'явились
установив: Товариство з обмеженою відповідальністю "Міжнародна Група Компаній Вірамакс" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Івано-Франківської області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергосервісна компанія "Адамсон" (далі - відповідач) про стягнення збитків в сумі 92 302 грн 30 к.
10 квітня 2019 року Господарський суд Івано-Франківської області ухвалив рішення, яким в позові Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна Група Компаній Вірамакс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергосервісна компанія "Адамсон" про стягнення збитків в сумі 92 302 грн 30 к - відмовив. У вказаному рішенні суд призначив судове засідання по вирішенню питання судових витрати відповідача на професійну правничу допомогу на 18.04.2019р. на 10:00 год. та встановив відповідачу строк до 16.04.2019р. для подання доказів щодо розміру понесених ним судових витрат на професійну правничу допомогу.
16 квітня 2019 року відповідач через канцелярію Господарського суду Івано-Франківської області подав клопотання (вх.№6678/19 від 16.04.19) в порядку статтей 126, 129 ГПК України про долучення документів на підтвердження понесених судових витрат та відповідно до вказаного клопотання просив суд відшкодувати судові витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 12 100 грн 00к.
17 квітня 2019 року позивач подав через канцелярію Господарського суду Івано-Франківської області заперечення (без ЕЦП) щодо відшкодування відповідачу судових витрат на професійну правничу допомогу (вх.№6694/19 від 17.04.19) та просить в задоволенні їх відмовити. Свої твердження мотивуює тим позицією Вищого господарського суду, викладену у Постанові від 22.12.2017 року у справі №914/434/17, зокрема те, що "суд не зобов'язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, втрачений адвокатом час та неспіврозмірність у порівняні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Представники позивача та відповідача в судове засідання не з'явились, про причини неявки суд не повідомили; про дату, час та місце судового засідання по вирішенню питання про судові витрати на професійну правничу допомогу повідомлявся належним чином, про що свідчить відмітка на рішенні Господарського суду Івано-Франківської області від 25.03.2019 року.
Відповідно до ч.2 ст.42 ГПК України, учасники справи зобов'язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об'єктивному встановленню всіх обставин справи.
Враховуючи викладене, суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення сторін належним чином про розгляд справи і забезпечення їх явки в судове засідання для реалізації ними права на судовий захист своїх прав та інтересів, що дає підстави для висновку суду щодо розгляду справи в порядку, передбаченому статтею 202 ГПК України.
Розглянувши матеріали справи, суд виходить з наступного.
Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.
До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України).
Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв'язку із розглядом справи (ч. 1 ст. 124 ГПК України).
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (ч. 1 ст. 16 ГПК України).
Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ч. 2 ст. 16 ГПК України).
Пунктом 1 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що адвокат - це фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.
Відповідно до п.4 ч.1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об'єднання) зобов'язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов'язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Згідно зі ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
В ч. 4 ст. 126 ГПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 ГПК України).
Обов'язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 ГПК України).
Згідно з пунктом 2 частини 4 статті 129 ГПК України інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.
Частиною 8 статті 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Як вбачається із матеріалів справи при поданні відзиву на позовну заяву відповідачем був наданий попередній (орієнтовний) розрахунок суми витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8 000 грн 00к.
Проте, в клопотанні (вх.№6678/19 від 16.04.19) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу просить суд відшкодувати вказані судові витрати в розмірі 12 100 грн 00к.
На підтвердження понесених ним зазначених вище витрат відповідач надав копії Договору про надання професійної правничої допомоги №2019/19-02 від 19.02.2019 року, Додаткового правочину №2019 від 20.02.2019 року, Акту приймання-передачі послуг від 15.04.2019 року з детальним описом виконаних послуг, платіжних доручень №9069, №9070, №9072 від 15.04.2019 року про оплату адвокату послуги на суму 12 100 грн 00к.
З огляду на вимоги частин 1,3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України).
Згідно частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили (частини 1, 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України).
Суд, розподіляючи витрати, понесені відповідачем на професійну правничу допомогу адвоката, зазначає, що надані копії Договору про надання професійної правничої допомоги №2019/19-02 від 19.02.2019 року, Додаткового правочину №2019 від 20.02.2019 року, Акту приймання-передачі послуг від 15.04.2019 року, платіжних доручень №9069, №9070, №9072 від 15.04.2019 року в їх сукупності є достатніми доказами на підтвердження наявності підстав для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі, оскільки цей розмір судових витрат доведений, документально обґрунтований та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат та їх співрозмірності у порівняні з ринковими цінами адвокатських послуг.
За наведеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви (клопотання) Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергосервісна компанія "Адамсон" про відшкодування судових витрат шляхом стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна Група Компаній Вірамакс" витрат на професійну правничу допомогу в суді у розмірі 12 100 грн 00к.
Керуючись ст. 1, 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", ст. 73, 74, 77, 86, 123, 126, 129, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд
Заяву (клопотання) Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергосервісна компанія "Адамсон" за (вх.№6678/19 від 16.04.19) про відшкодування судових витрат у справі №909/77/19 - задовольнити.
Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного додаткового рішення.
Повне додаткове рішення складено 22.04.2019.
Суддя Фанда О. М.