ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
УХВАЛА

м. Київ

27.03.2019

Справа № 910/9662/17

За заявою           Товариства з обмеженою відповідальністю “ЮНІТ-Л”

про                     заміну сторони виконавчого провадження у справі № 910/9662/17

За позовом           Товариства з обмеженою відповідальністю “ЮНІТ-Л”

до                    Товариства з обмеженою відповідальністю “АВАКС ЮА”

про                    стягнення 293 820,32 грн.

Суддя Літвінова М.Є.

Представники учасників справи:

Від стягувача (заявника): не з’явився;

Від боржника: не з’явився;

Від Товариства з обмеженою відповідальністю “БК-2016” : не з’явився.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 22.08.2017 у справі № 910/9662/17 позовні вимоги задоволено: стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю “АВАКС ЮА” (03146, місто Київ, вулиця Качалова, будинок 5-В; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “ЮНІТ-Л” (04071, місто Київ, вулиця Костянтинівська, будинок 2-А; ) 253 086 (двісті п’ятдесят три тисячі вісімдесят шість) грн. 04 коп. основного боргу, 4 043 (чотири тисячі сорок три) грн. 03 коп. 3% річних, 20 492 (двадцять тисяч чотириста дев’яносто дві) грн. 41 коп. інфляційних втрат, 16 198 (шістнадцять тисяч сто дев’яносто вісім) грн. 84 коп. пені та 4 407 (чотири тисячі чотириста сім) грн. 30 коп. витрат по сплаті судового збору.

18.09.2017 на виконання рішення Господарського суду міста Києва видано наказ.

07.03.2019 року через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю “ЮНІТ-Л” (далі – заявник, стягувач) надійшла заява про заміну сторони виконавчого провадження.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.03.2019 у справі № 910/9662/17 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю “ЮНІТ-Л” про заміну боржника у наказі Господарського суду міста Києва від 18.09.2017 у справі № 910/9662/17 призначено до розгляду на 18.03.2019 року.

Представники стягувача (заявника), боржника та Товариства з обмеженою відповідальністю “БК-2016” у судове засідання по розгляду заяви не з’явились, про причини неявки суд не повідомили.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.03.2019 у справі № 910/9662/17 відкладено розгляд заяви про заміну боржника на 27.03.2019 року.

26.03.2019 через відділ діловодства господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю “ЮНІТ-Л” надійшли пояснення по справі, в яких заявник зазначає, що до Нового боржника перейшов обов’язок виконання грошового зобов’язання всієї суми стягнення за рішенням суду, оскільки оплата пені, інфляційних втрат та витрат по сплаті судового збору поряд з основним боргом розраховані у зв’язку та на виконання саме Первісної Угоди та Основного Договору, а тому до Нового боржника перейшло грошове зобов’язання, яке підлягає стягненню в тому числі: 253 086 грн. 04 коп. основного боргу, 4 043 грн. 03 коп. 3% річних, 20 492 грн. 41 коп. інфляційних втрат, 16 198 грн. 84 коп. пені та 4 407 грн. 30 коп. витрат по сплаті судового збору.

Представники стягувача (заявника), боржника та Товариства з обмеженою відповідальністю “БК-2016” у судове засідання 27.03.2019 по розгляду заяви не з’явились, про причини неявки суд не повідомили.

Оскільки відповідно до частини 3 статті 334 Господарського процесуального кодексу України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження, суд розглядає заяву за наявними у матеріалах справи доказами.

Розглянувши у судовому засіданні 27.03.2019 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю “ЮНІТ-Л” про заміну боржника, суд дійшов висновку, що вона підлягає задоволенню враховуючи наступне.

Відповідно до статті 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Таким чином, оскільки виконання рішення суду є невід'ємною стадією процесу правосуддя, то і заміна сторони на цій стадії може відбуватися не інакше, як на підставах та у порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України та Законом України “Про виконавче провадження”, який регулює умови і порядок виконання рішень судів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Згідно з частиною 1 статті 334 Господарського процесуального кодексу України у разі вибуття однієї зі сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Відповідно до статті 15 Закону України “Про виконавче провадження” у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов'язковими тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

За приписами статті 52 Господарського процесуального кодексу України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов'язкові для нього так само, як вони були обов'язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.

Процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони у матеріальному правовідношенні її правонаступником). У зв'язку з цим для вирішення судом питання про процесуальну заміну сторони у справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов'язків до іншої особи - правонаступника.

Отже, процесуальне правонаступництво, передбачене статтею 52 Господарського процесуального кодексу України, - це перехід процесуальних прав та обов'язків сторони у справі до іншої особи у зв'язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України).

За приписами частини 1 статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 Цивільного кодексу України).

За змістом статей 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України). Належним є виконання зобов'язання, яке прийняте кредитором і в результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання.

Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину, при цьому заміна кредитора саме у зобов'язанні допускається протягом усього часу існування зобов'язання, якщо це не суперечить договору та не заборонено законом.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє зобов'язальних правовідносин сторін договору, тому заміна кредитора у зобов'язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов'язання, яке передається, на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

Отже, згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов'язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

У зв'язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв'язку із чим припиняється її статус як сторони виконавчого провадження. Заміна такої особи належним кредитором проводиться відповідно до частини 5 статті 15 Закону України "Про виконавче провадження", статті 334 Господарського процесуального кодексу України за заявою, зокрема, заінтересованої сторони зобов'язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов'язки в зобов'язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Таким чином, передання кредитором своїх прав іншій особі за договором відступлення права вимоги (договором цесії) є правонаступництвом, і такий правонаступник кредитора має право звертатись до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження з наданням йому статусу сторони виконавчого провадження.

Дозволяючи заміну сторони (як універсальне, так і сингулярне правонаступництво) на стадії виконавчого провадження у встановленому порядку, законодавець визнає, що вона як така не суперечить публічним інтересам у сфері судочинства та приватним інтересам сторін.

Правова оцінка законності відступлення права вимоги на стадії виконання судового рішення про стягнення грошей має ґрунтуватися на тому, що: будь-які ризики для боржника, пов'язані із відступленням права вимоги за грошовим зобов'язанням та стягненням відповідних сум як санкцій за його порушення, відсутні, оскільки вимога є безспірною в силу рішення суду, що набрало законної сили; обмеження права кредитора на вільне розпорядження своїм безспірним правом вимоги в статусі стягувача у публічно-правових відносинах виконавчого провадження не відповідає вимогам справедливості, розумності та добросовісності, які в зобов'язальному праві відіграють першорядне значення, що випливає із змісту частини третьої статті 509 ЦК України.

Виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 № 11-рп/2012); відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов'язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін.

Судом встановлено, що 08.02.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «БК -2016» (далі - новий Замовник), Товариством з обмеженою відповідальністю «АВАКС ЮА» (далі - Первісний Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ - Л» (далі - Підрядник) укладено Договір № ЦУМ/АБЮ – інж про заміну сторони в Договорі № ML 006490 на монтаж ліфтів та пусконалагоджувальні роботи від 04.12.2015.

Відповідно до п.1.1. Договору сторони домовились про те, що Первісний Замовник у зобов’язанні, яке виникло на підставі Угоди про заміну сторони у зобов’язанні в Договорі підряду № ML 006490 від 03 січня 2017 року на об’єкті - «Реконструкція будівлі ЦУМу, яка розташована за адресою: м, Київ вул. Б.Хмельницького, 2», який був укладений між Первісним Замовником та Підрядником (надалі — Первісна Угода) та Договору на монтаж ліфтів та пусконалагоджувальні роботи № ML 006490 від 04 грудня 2015 р, який був укладений між ТОВ «ІНФРОБУД» () та Підрядником (надалі - Основний договір), набуте Первісним Замовником згідно Первісної угоди, замінюється Новим Замовником, який приймає на себе всі права та обов’язки за названим у цьому пункті Первісною угодою та Основним договором (набуті Первісним Замовником згідно Первісної угоди), які належали Первісному Замовнику. Сторонам відомо, що права та обов’язки ТОВ «ІНФРОБУД» () за Основним договором було набуто у повному обсязі Первісним Замовником згідно Первісної угоди.

Згідно з п.1.2. Договору факт підписання цієї Угоди Сторонами свідчить про згоду Підрядника на зміну сторони у зобов’язанні за Первісною угодою та Основним Договором (набуті Первісним Замовником згідно Первісної угоди), з Первісного Замовника на Нового Замовника.

Як передбачено п.2.1. Договору до Нового Замовника з моменту підписання цього Договору переходять всі права та обов’язки Первісного Замовника за Первісною Угодою та Основним договором (набуті Первісним Замовником згідно Первісної угоди).

Відповідно до п. 2.5. Договору передбачено, що Первісний Замовник згідно п.1 частини першої статті 512 Цивільного Кодексу України відступає Новому замовнику права вимоги до Підрядника по зобов’язаннях, які у них виникли по Первісній Угоді та відповідно по Основному Договору.

Згідно з п. 2.6. Договору Підрядник надає свою згоду на переведення боргу Первісного Замовника Новому Замовнику. Підрядник погоджується, що цим він письмово повідомлений про переведення Боргу, що встановлено цим Договором, по Основному договору, в розумінні ст.520 Цивільного кодексу України та не заперечує щодо переведення боргу.

На момент підписання даного Договору Первісний Замовник має грошове зобов’язання перед Підрядником у розмірі 253 086,04 грн. (двісті п’ятдесят три тисячі вісімдесят шість гривень 04 копійок), що виникло на підставі Первісної Угоди та Основного договору (підтверджується Актом звірки взаємних розрахунків між Підрядником та Первісним Замовником), який є невід’ємною складовою частиною даного Договору.

Відповідно до п. 4.1. Договору він набуває чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання Сторонами своїх зобов'язань за цим Договором.

Статтею 204 Цивільного кодексу України визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно з частиною третьою статті 215 Цивільного кодексу України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Матеріали справи не містять документів, які б свідчили про визнання недійсним Договору про заміну сторони від 08.02.2018, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «БК -2016» (далі - новий Замовник), Товариством з обмеженою відповідальністю «АВАКС ЮА» (далі - Первісний Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ - Л» (далі - Підрядник)

За таких обставин, оскільки заміна сторони в Договорі № ML 006490 на монтаж ліфтів та пусконалагоджувальні роботи від 04.12.2015 відбулась на користь нового замовника Товариства з обмеженою відповідальністю «БК -2016» у спосіб, визначений законом, суд дійшов висновку, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ -Л» про заміну боржника у наказі Господарського суду міста Києва від 18.09.2017 у справі № 910/9662/17 підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 234, 334 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,-

УХВАЛИВ:

1.          Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ - Л» про заміну боржника у наказі Господарського суду міста Києва від 18.09.2017 у справі № 910/9662/17 задовольнити.

2.          Замінити боржника у наказі Господарського суду міста Києва від 18.09.2017 у справі № 910/9662/17 з Товариства з обмеженою відповідальністю «АВАКС ЮА» (03146, м. Київ, вул. Качалова, буд. 5-В, ) на Товариство з обмеженою відповідальністю «БК -2016» (03680, м. Київ, вул. Кільцева Дорога, буд. 4, корп. 55, ).

3.          Ухвала набирає законної сили 27.03.2019 року та може бути оскаржена протягом десяти днів з моменту її підписання до Північного апеляційного господарського суду через господарський суд міста Києва.

Повний текст ухвали складено та підписано 16.04.2019 року.

Суддя                                                                                М.Є. Літвінова