ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2019 року

м. Київ

Справа № 910/10071/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Вронська Г.О. - головуюча, Баранець О.М., Студенець В.І.,

за участю секретаря судового засідання - Варави Ю.В.,

представників учасників справи:

позивача - Дубей В.Ю.,

відповідача - Кучеренко О.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейт Велес"

на рішення Господарського суду міста Києва

у складі судді Привалов А.І.

від 10.10.2018 та

на постанову Північного апеляційного господарського суду

у складі колегії суддів: Агрикова О.В., Чорногуз М.Г., Хрипун О.О.

від 29.01.2019

за позовом Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейт Велес"

про розірвання договору та стягнення 484 483,58 грн.

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. 30 липня 2018 року позивач подав позовну заяву про стягнення з відповідача 299 855,78 грн пені, 184 627,80 грн штрафу та розірвання договору поставки зернових культур від 19.10.2017 № 34-117-02.

2. Позовна заява мотивована істотним порушення відповідачем умов зазначеного договору щодо поставки товару, у визначених договором розмірах та строках.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

3. Рішенням Господарського суду міста Києва від 10.10.2018 позов задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача 184 627,80 грн штрафу та 298490,04 грн пені. Розірвано договір поставки зернових культур від 19.10.2017 №34-117-02, укладений між позивачем та відповідачем. В іншій частині позову відмовлено.

4. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 29.01.2019 апеляційну скаргу відповідача залишено без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

5. Рішення судів першої та апеляційної інстанцій мотивовані тим, що відповідач не виконав свої зобов'язання щодо поставки всієї продукції у строки, визначені договором поставки зернових культур від 19.10.2017 №34-117-02, що призвело до істотного порушення з боку відповідача умов зазначеного договору.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

6. 25 лютого 2019 року відповідач подав касаційну скаргу.

7. У касаційній скарзі позивач просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 10.10.2018, постанову Північного апеляційного господарського суду від 29.01.2019 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ Й АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

8. 19 жовтня 2017 року між Державним підприємством спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" (надалі - Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Грейт Велес" (надалі - Постачальник) був укладений договір поставки зернових культур № 34-117-02 (надалі - Договір).

9. Відповідно до пункту 1.1 Договору Постачальник зобов'язується в порядку та на умовах, визначених Договором, поставляти Покупцю протягом 2017 року зернові культури, включаючи похідні від зернових продукти їх обробки, переробки, субпродукти тощо (далі - продукція), а Покупець зобов'язується в порядку та на умовах, визначених Договором, прийняти й оплатити поставлену продукцію.

10. Згідно з пунктом 1.2 Договору загальна кількість продукції, що є предметом поставки за Договором, її дольове співвідношення за видами та кількістю визначається додатковими угодами, що укладаються сторонами протягом дії Договору, та які після їх підписання уповноваженими представниками сторін є невід'ємними частинами Договору.

11. Пунктом 2.1 Договору передбачено, що ціна на продукцію, що поставляється за Договором, встановлюється у додаткових угодах, що укладаються сторонами протягом дії Договору, та які після їх підписання уповноваженими представниками сторін є невід'ємними частинами Договору.

12. Пунктом 3.1 Договору передбачено, що асортимент (вид) продукції, що є предметом поставки за Договором, визначається у додаткових угодах, що укладаються сторонами протягом дії Договору, та які після їх підписання уповноваженими представниками сторін є невід'ємними частинами Договору.

13. Відповідно до пункту 4.1 Договору Постачальник зобов'язується постачати Покупцеві продукцію узгодженими партіями та згідно укладених сторонами додаткових угод до Договору.

14. Пунктом 7.4 Договору передбачено, що за порушення строків поставки продукції Постачальник сплачує Покупцеві неустойку в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період порушення зобов'язання від вартості несвоєчасно поставленої або непоставленої продукції за кожен день прострочення виконання зобов'язання.

15. Відповідно до пункту 7.5 Договору одностороння відмова Постачальника від виконання своїх зобов'язань, що випливають з Договору, тягне за собою відповідальність у вигляді відшкодування завданих Покупцю цими діями прямих збитків та покладає на нього обов'язок одноразово сплатити штраф у розмірі 10% від вартості непоставленої продукції.

16. Додатковою угодою № 3 до Договору сторони визначили асортимент, обсяг, ціну, строк та місце поставки продукції, а саме: кукурудза, загалом 500,00 тонн, за ціною 4 200,00 грн з ПДВ за тонну, протягом періоду з 29.11.2017 по 13.12.2017, адреса поставки: Бершадське МПД ДП "Укрспирт", Вінницька обл., Бершадський район, м. Бершадь, вул. Іполита Зборовського, 1.

17. Загальна ціна продукції, яку відповідач зобов'язався поставити позивачу становить 2100000,00 грн.

18. На виконання умов Договору відповідачем поставлено позивачу 60,41 тонн продукції на суму 253722, 00 грн, що підтверджується видатковою накладною №178 від 30.11.2017.

19. Іншу частину продукції на суму 2 100 000,00 грн, передбачену умовами Договору до поставки, відповідачем взагалі не поставлено.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

20. Відповідач у касаційній скарзі зазначає, що судами першої та апеляційної інстанцій було порушено норми процесуального права, оскільки, суд першої інстанції не мав права самостійно визначати розгляд справи у спрощеному порядку. На думку відповідача, визначати розгляд справи у спрощеному порядку суд першої інстанції мав право виключно за наслідками розгляду відповідного клопотання позивача. Однак, позивачем відповідного клопотання не заявлялось.

21. Відповідач також зазначає, що особа, яка здійснювала представництво позивача під час розгляду даної справи не є повноважною особою на вчинення будь яких процесуальних дій, оскільки така особа не має процесуального статусу представника - не є ні адвокатом, ні законним представником.

22. Відповідач також зазначає про порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права, оскільки застосування до відповідача застосованих санкцій за спірним договором є недопустимим.

Позиція позивача, викладена у відзиві на касаційну скаргу

23. У відзиві на касаційну скаргу позивач просить залишити її без задоволення, оскільки вважає, що оскаржувані судові рішення прийняті з додержанням норм чинного законодавства.

НОРМИ ПРАВА, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ

24. Господарський кодекс України

Стаття 193 частина 1

Суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Стаття 230 частина 1

Штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Стаття 231 частина 4

У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

25. Цивільний кодекс України

Стаття 509 частина 1

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов'язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Стаття 525

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 526 частина 1

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 530 частина 1

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Стаття 546 частина 1

Виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Стаття 549 частина 1

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Стаття 610

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Стаття 612 частина 1

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Стаття 628 частина 1

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Стаття 629

Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Стаття 655

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Стаття 663

Продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Стаття 712 частини 1, 2

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

26. Закон України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"

Стаття 26 частини 1-3

Адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути:

1) договір про надання правової допомоги;

2) довіреність;

3) ордер;

4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об'єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.

Повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.

27. Господарський процесуальний кодекс України

Стаття 13 частина 4

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Стаття 60 частини 4, 7

Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Оригінали документів, зазначених у цій статті, копії з них, засвідчені суддею, або копії з них, засвідчені у визначеному законом порядку, приєднуються до матеріалів справи.

Стаття 247 частини 2, 3

У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції господарського суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує:

1) ціну позову;

2) значення справи для сторін;

3) обраний позивачем спосіб захисту;

4) категорію та складність справи;

5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо;

6) кількість сторін та інших учасників справи;

7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес;

8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Стаття 250 частин 1, частина 4 пункт 2

Питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Якщо відповідач в установлений судом строк подасть заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, суд залежно від обгрунтованості заперечень відповідача постановляє ухвалу про розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

Стаття 252 частини 5, 7

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п'яти днів з дня отримання відзиву.

Стаття 300 частини 1, 2

Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої й апеляційної інстанцій

28. Суд зазначає, що касаційна скарга позивача, її доводи, фактично зводяться до переоцінки обставин справи, що не є компетенцією Суду, враховуючи вимоги статті 300 Господарського процесуального кодексу України.

28. Суд зазначає, що враховуючи приписи статті 193 Господарського кодексу України, статей 526, 529, 530 Цивільного кодексу України, кожна сторона договору повинна виконувати свої зобов'язання за відповідним договором належним чином та у передбачені таким договором строки. У разі невиконання чи неналежного виконання стороною своїх обов'язків, передбачених відповідним договором, така сторона договору може нести певну відповідальність, зокрема, сплата пені, штрафу тощо.

29. Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій у даній справі, відповідач неналежно виконував умови Договору, а саме, здійснив лише часткову поставку продукції за Договором. Натомість більшу частину продукції взагалі не поставив.

30. Дані обставини призвели до істотного порушення з боку відповідача умов зазначеного договору.

31. З огляду на зазначене, Суд вважає обґрунтованими висновки судів першої та апеляційної інстанцій про наявність підстав для задоволення позову.

32. Суд відхиляє аргументи відповідача про недопустимість застосування до відповідача прийнятих санкцій, оскільки, сторони на власний розсуд погодили умови Договору, якими, зокрема, передбачено можливість настання відповідних наслідків (сплата пені та штрафу) для відповідача за неналежне виконання умов Договору.

33. Щодо доводів відповідача про порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права, а саме розгляду справи у спрощеному порядку, Суд зазначає таке.

34. Суд зазначає, що питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження належить до дискреційних повноважень суду першої інстанції. Однак, ураховуючи приписи частини 3 статті 247, частини 1 статті 250 Господарського процесуального кодексу України, суд першої інстанції при вирішенні даного питання (розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження) повинен враховувати такі критерії, зокрема, ціну позову, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, обсяг та характер доказів у справі, кількість сторін та інших учасників справи, чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес, думку сторін тощо.

35. При цьому, приписами частини 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

36. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом апеляційної інстанції, судом першої інстанції, з урахуванням приписів частини 3 статті 247, частини 1 статті 250 Господарського процесуального кодексу України, прийнято ухвалу від 03.08.2018, якою було відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику представників сторін.

37. У зазначеній ухвалі відповідача було зобов'язано надати відзив протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали, а також попереджено відповідача, що у разі ненадання відзиву суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

38. Зазначена ухвала суду першої інстанції була направлена сторонам та отримана відповідачем 13.08.2018, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

39. Відповідач, до прийняття рішення судом першої інстанції ні відзиву, ні будь якого клопотання, зокрема, про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, до суду першої інстанції не подавав.

40. Тому, Суд вважає, що суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що відповідач був належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, при цьому не скористався своїм правом наданим йому процесуальним законом щодо розгляду даної справи з викликом сторін в судовому засіданні. Тому, ураховуючи приписи частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України, відповідач повинен усвідомлювати наслідки невчинення ним певних процесуальних дій.

41. Судом також відхиляються аргументи відповідача про те, що особа, яка здійснювала представництво позивача під час розгляду даної справи не є повноважною особою на вчинення будь яких процесуальних дій, оскільки у матеріалах справи наявні докази (договір про надання правової допомоги, ордер на надання правової допомоги), які підтверджують повноваження представника позивача, у розумінні приписів статті 60 Господарського процесуального кодексу України та статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

42. Отже, звертаючись з касаційною скаргою, відповідач не спростував висновків судів першої та апеляційної інстанцій та не довів неправильного застосування норм матеріального і процесуального права як необхідної передумови для скасування прийнятих ними судових рішень.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

43. Зважаючи на викладене, Суд дійшов висновку про відмову в задоволенні касаційної скарги.

44. Рішення суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції підлягають залишенню без змін.

Судові витрати

45. Судові витрати, понесені відповідачем у зв'язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції покладаються на відповідача, оскільки касаційна скарга залишається без задоволення.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейт Велес" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 10.10.2018 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 29.01.2019 у справі №910/10071/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуюча Г. Вронська

Судді О. Баранець

В. Студенець