Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" квітня 2019 р. м. Житомир Справа № 906/1158/18

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Сікорської Н.А.

секретар судового засідання: Макарчук В.І.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, дов. № 1 від 08.01.2019

від відповідача- 6 : ОСОБА_2, дов. № 8782/5/06-30-1005 від 17.10.2018

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Малинської міської ради

до 1. Виробничого комунального житлово-ремонтного експлуатаційного підприємства Малинської міської ради

2. Комунального підприємства "Малинтеплоенерго" Малинської міської ради";

3. Приватного акціонерного товариства "Прожектор";

4. Малинського міського центру зайнятості;

5. Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії у Житомирській області;

6. Головного управління Державної фіскальної служби України у Житомирській області;

7. Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області;

за участю у справі як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - Малинський районний відділ Державної виконавчої служби ГТУЮ у Житомирській області

про визнання права власності на майно та зняття арешту з майна

Процесуальні дії по справі.

Малинська міська рада Житомирської області звернулась до суду з позовом з наступними вимогами:

1. Визнати за Малинською міською радою Житомирської області право власності на рухоме майно:

- автомобіль УАЗ-31512, легковий, зеленого кольору, старий державний номерний знак НОМЕР_1, 1988 р.в., новий днз АМ6270ВМ;

- автомобіль ЗіЛ-ММЗ 554, вантажний, синій, старий днз 0641 ЮВ, 1984 р.в., новий днз АМ6271ВМ;

- автомобіль ГАЗ-5314, вантажний, сірий, старий днз 4027 ЖИУ, 1983 р.в., новий днз АМ6272ВМ;

- автомобіль ГАЗ-33072, вантажний, синій, днз 2622 ЖИУ, 1992 р.в.;

-автомобіль ЗіЛ 130, вантажний, синій, днз 4574 ЖИС, 1992 р.в.;

- ГАЗ-5312, вантажний, синій, старий днз 4028 ЖИУ, 1990 р.в., новий днз АМ6273ВМ.

2. Зняти арешт з рухомого майна, а саме з автомобілів:

- УАЗ-31512, легковий, зеленого кольору, старий державний номерний знак НОМЕР_1, 1988 р.в., новий днз АМ6270ВМ;

- ЗіЛ-ММЗ 554, вантажний, синій, старий днз 0641 ЮВ, 1984 р.в., новий днз АМ6271ВМ;

- ГАЗ-5314, вантажний, сірий, старий днз 4027 ЖИУ, 1983 р.в., новий днз АМ6272ВМ;

- ГАЗ-33072, вантажний, синій, днз 2622 ЖИУ, 1992 р.в.;

- ЗіЛ 130, вантажний, синій, днз 4574 ЖИС, 1992 р.в.;

- ГАЗ-5312, вантажний, синій, старий днз 4028 ЖИУ, 1990 р.в., новий днз АМ6273ВМ, що накладений 20 вересня 2012 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Малинського районного управління юстиції при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження №34321201, про що було складено Акт опису і арешту майна та постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 15.04.2016 року відділу державної виконавчої служби Малинського районного управління юстиції при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження №34321201.

3. Зобов'язати Малинський районний відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області внести відповідні зміни до Державного реєстру обтяжень рухомого майна про зняття арешту з рухомого майна боржника - Виробничого комунального житлово-ремонтного експлуатаційного підприємства Малинської міської ради, адреса місцезнаходження: вул. Українських Повстанців. 27. м. Малин, Житомирська область, 11600, , в частині зазначених автомобілів.

Ухвалою від 26.12.2019 суд залишив позовну заяву Малинська міська рада Житомирської області без руху та надав позивачу строк для усунення недоліків.

14.01.2019 від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви з доданими документами (а.с. 77-84).

Ухвалою господарського суду від 11.02.2019 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 12.03.2019.

Ухвалою господарського суду від 12.03.2019 відкладено підготовче засідання на 26.03.2019.

27.02.2019 від відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області в порядку ст. 165 ГПК України надійшов письмовий відзив на позовну заяву (а.с. 112-117).

28.02.2019 на адресу суду від відповідача ДП "Національна енергетична компанія "Укренерго" в порядку ст. 165 ГПК України надійшов письмовий відзив на позовну заяву (а.с 128-131).

07.03.2019 на адресу суд від третьої особи - Малинського РВ ДВС ГТУЮ у Житомирській області в порядку ст. 168 ГПК України подано письмові пояснення на позовну заяву з копіями документів з матеріалів зведеного виконавчого провадження (а.с. 137-162 ).

12.03.2019 до суду відповідачем - Головного управління ДФС у Житомирській області ДФС України подано письмовий відзив на виконання вимог ст. 165 ГПК України (а.с. 163- 164).

26.03.2019 позивачем до суду подано відповіді на відзиви відповідачів (а.с. 188-189,192-193,196-197,198-199).

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Мотивуючи позовні вимоги позивач зазначає, що 22.10.2018 на його адресу надійшов лист начальника Малинського РВ ДВС ГТУЮ у Житомирській області №15884/7.10-3.0 від 22.10.2018 року, в якому повідомлено про те, що в провадженні відділу перебуває зведене виконавче провадження №34321201 про стягнення з Виробничого комунального житлово-ремонтного експлуатаційного підприємства Малинської міської ради на користь юридичних осіб заборгованості на загальну суму 2017219,90 грн.

Вказано, оскільки боржником в добровільному порядку рішення суду не виконані, державним виконавцем будуть вчинятись дії направлені на реалізацію майна боржника.

Зазначає, що державним виконавцем 20.09.2012 винесено акт опису й арешту майна та 15.04.2016 винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Позивач вважає, що в результаті винесення зазначених постанов в опис рухомого майна ВКЖРЕП, з подальшою забороною його відчуження, було помилково включено автомобілі: УАЗ-31512, легковий, зеленого кольору, днз 2540 ЖИА, 1988 р.в.; ЗіЛ-ММЗ 554, вантажний, синій, днз 0641 ЮВ, 1984 р.в.; ГАЗ-5314, вантажний, сірий, днз 4027 ЖИУ, 1983 р.в.; ГАЗ-3307, вантажний, синій, днз 2622 ЖИУ, 1992 р.в.; ЗіЛ 130, вантажний, синій, днз 4574 ЖИС, 1992 р.в.; ГАЗ-5312, вантажний, синій, днз 4028 ЖИУ, 1990 р.в.,оскільки власником даних автомобілів є Малинська міська рада Житомирської області, а на момент опису та арешту рухомого майна боржника, вони лише перебували на балансі ВКЖРЕП, як комунального підприємства Малинської міської ради.

Зазначає, що спірні автомобілі перебували у власності Малинської міської ради з моменту їх придбання, а у 2011 році вони були передані з балансу одного комунального підприємства міської ради - МДВПКГ на баланс іншого комунального підприємства ВКЖРЕП.

Тобто, на момент опису та арешту рухомого майна 20.09.2012 року та винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 15.04.2016 року при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження №34321201 вказані автомобілі перебували у власності Малинської міської ради, а не у власності боржника.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вважає, що опис та арешт майна з метою його подальшої реалізації, яке знаходиться в оперативному управлінні Виробничого комунального житлово-ремонтного експлуатаційного підприємства Малинської міської ради, позбавляє позивача, як власника, права на користування його майном.

Заявлені вимоги позивачем нормативно обґрунтовані ст. 59, 60 Закону України "Про виконавче провадження, ст. 78 Господарського кодексу України, ст.ст. 316, 317, 319, 321, 392 Цивільного кодексу України.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги в повному обсязі з підстав, вказаних у позовній заяві.

Представник відповідача - 6 - ГУ ДФС у Житомирської області ДФС України в судовому засіданні заперечив проти позовних вимог.

ОСОБА_3 поданого письмового відзиву вказує, що позовні вимоги Малинської міської ради про визнання права власності на майно та зняття арешту з майна боржника - Виробничого комунального житлово-ремонтного експлуатаційного підприємства Малинської міської ради повинні бути пред'явлені як до відповідача виключно до відділу державної виконавчої служби Малинського районного управління юстиції. Відтак вимоги позивача вважає необґрунтованими.

Відповідачі - ОСОБА_4 комунальне житлово-ремонтне експлуатаційне підприємство Малинської міської ради, Комунальне підприємство "Малинтеплоенерго" Малинської міської ради"; Приватне акціонерне товариство "Прожектор"; Малинський міський центр зайнятості; Державна інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії у Житомирській області; Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повноважних представників в судове засідання не направили. Про причини їх неявки суд не повідомили. Про час та місце розгляду спору були повідомлені своєчасно та належним чином.

Третя особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - Малинський районний відділ Державної виконавчої служби ГТУЮ у Житомирській області повноважного представника в судове засідання не направила.

08.04.2019 на адресу суду від третьої особи надійшло клопотання , згідно якого третя особа просить проводити розгляд справи без їх участі (а.с. 217).

Відповідач - 5 - Державна інспекція з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії у Житомирській області згідно поданого письмового відзиву частково заперечив проти позову. Вважає обґрунтованими позовні вимоги в частині визнання права власності за позивачем на транспортні засоби: УАЗ-31512 (днз АМ 6270 ВМ) ; ЗіЛ 130 (днз 4574 ЖИС); ГАЗ- 33072 (днз 2622 ЖИУ), оскільки дані автомобілі зареєстровано за позивачем. В решті позову просить відмовити.

Відповідач - 7 - Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області згідно письмового відзиву заперечує проти позовних вимог в повному обсязі. Зокрема, вважає, що позовні вимоги заявлені із порушенням норм процесуального права, а тому задоволенню не підлягають. Вказує, що позивачем безпідставно визначено статус ГУ ПФУ у справі у якості Відповідача (стягувача) та статус органу Державної виконавчої служби не відповідає пред'явленим вимогам. Оскільки позовні вимоги адресовані саме до органу ДВС, вважає, що останній має виступати у даній справі в якості відповідача.

Третя особа - Малинський районний відділ Державної виконавчої служби ГТУЮ у Житомирській області заперечила проти позову в повному обсязі з підстав викладених у письмових запереченнях. Дії державного виконавця вважає такими, що вчинені на виконання ЗУ "Про виконавче провадження".

Відповідачі ОСОБА_4 комунальне житлово-ремонтне експлуатаційне підприємство Малинської міської ради, Комунальне підприємство "Малинтеплоенерго" Малинської міської ради"; Приватне акціонерне товариство "Прожектор"; Малинський міський центр зайнятості в порядку ст. 165 ГПК України письмово відзиву не надали.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Оскільки відповідачі були повідомлені належним чином про час та місце розгляду спору, явка відповідачів судом не визнавалась обов'язковою, суд вважає за можливе вирішити спір за наявними матеріалами.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Рішенням Малинської міської ради від 25.02.11 зокрема, вирішено:

- визнати таким, що втрачає чинність з 01.03.2011 року рішення міської ради (47 сесія 5 скликання) "Про формування активів Малинського державного виробничого підприємства комунального господарства"

- виконкому міської ради у термін до 01.03.2011 року вирішити питання щодо передачі майна з балансу Малинського державного виробничого підприємства комунального господарства на баланс ВК ЖРЕП та МКП "Благоустрій", затвердження планових тарифів на послуги по утриманню будинків та прибудинкових територій та планових тарифів норм вивезення твердих побутових відходів (а.с. 164)---.

28.02.2011 Виконавчим комітетом Малинської міської ради прийнято рішення № 73 "Про передачу майна з балансу МДВНКГ на баланс ВК ЖРЕП та КП "Благоустрій" згідно пункту 1 якого вирішено передати майно з балансу Малинського державного виробничого підприємства комунального господарства на баланс ВК ЖРЕП та МКП "Благоустрій" згідно додатків 1,2 в термін до 01.03.2011 року (а.с. 39- 44).

На виконання вищевказаного рішення на баланс ВК ЖРЕП було передано, зокрема, рухоме майно, а саме: автомобілі ГАЗ-33072 балансовою вартістю 10060,05 грн., ГАЗ-53 балансовою вартістю 7100,00грн., ГАЗ-53 (сміттєвоз) бансовою вартістю 11100,00грн., ЗіЛ балансовою вартістю 6695,69 грн., ЗіЛ ММЗ-554 балансовою вартістю 2250,00 грн. та УАЗ- 469 балансовою вартістю 6438,17 грн., що підтверджується актом приймання - передачі майна з баланку Малинського державного виробничого підприємства на баланс ВК ЖРЕП від 10.05.2011 (АЕС. 169-172)---.

Пунктом 2 рішення виконавчого комітету Малинської міської ради від 29.05.2013 № 145 вирішено провести реєстрацію (перереєстрацію) права комунальної власності на транспортні засоби за територіальною громадою м.Малина в особі Малинської міської ради згідно з додатком 1.

ОСОБА_3 п. 3 даного рішення Управлінню житлово комунального господарства, як органу уповноваженому управляти комунальним майном, звернутися до територіального органу державної реєстрації прав на нерухоме майно та оформити право власності на майно (а..с 46).

Відповідно до Додатку 1 до рішення виконавчого комітету № 145 від 29.05.2013 визначено перелік рухомого майна в м. Малині, на які оформлюється право власності за територіальною громадою м.Малина в особі Малинської міської ради, зокрема на легковий автомобіль УАЗ-31512, держ.н 2540 ЖИА, 1988 року виписку; вантажний автомобіль ЗИЛ-ММЗ-554, держ.р./н 0641 ІОВ,1984 року випуску; вантажний автомобіль ГАЗ-5314 , держ. р/н НОМЕР_2,1983 року випуску; вантажний автомобіль ГАЗ-5312, держ.р/н, 4028 ЖИУ, 1990 року випуску; вантажний автомобіль ГАЗ-3307, держ. р/н НОМЕР_3,1992 року випуску; вантажний автомобіль ЗИЛ-130, держ. р/н НОМЕР_4, 1992 року випуску (а.с. 47).

Позивач зазначає, що на виконання рішення виконавчого комітету Малинської міської ради від 29.05.2013 року №145 "Про оформлення права власності на нерухоме та рухоме майно" 25 грудня 2013 року проведено перереєстрацію, із заміною техпаспорту і номерних знаків, автомобілів:

- УАЗ-31512, днз 2540 ЖИА, 1988 р.в. присвоєно днз АМ6270ВМ, балансова вартість автомобіля становить 28633,17 грн. (а.с. 59-60);

- ЗіЛ-ММЗ 554, днз 0641 ЮВ, 1984 р.в. присвоєно днз АМ6271ВМ, балансова вартість автомобіля становить 9930,00 грн. (а..с 61-62);

- ГАЗ-5314, днз 4027 ЖИУ, 1983 р.в. присвоєно днз АМ6272ВМ, балансова вартість автомобіля становить 27692,50 грн. (АЕС. 63-64);

- ГАЗ-5312, днз 4028 ЖИУ, 1990 р.в. присвоєно днз АМ6273ВМ, балансова вартість автомобіля становить 23185,05 гривень.(а.с. 69-70).

Автомобіль ГАЗ-33072, вантажний, синій, днз 2622 ЖИУ, 1992 р.в. відповідно до рішень виконавчого комітету міської ради від 01.02.2017 №15, від 21.03.2017 №53, від 10.01.2018 №1 перебуває на балансі комунального підприємства «Екоресурс», балансова вартість автомобіля становить 26764,37 грн (а.с. 65,66);

Автомобіль ЗіЛ 130, вантажний, синій, днз 4574 ЖИС, 1992 р.в. відповідно до Акту на списання автотранспортних засобів від 18.06.2013 року визнаний непридатним до подальшої експлуатації і списаний. Балансова вартість 0 грн. (67-68).

Загальна балансова вартість зазначених автомобілів становить 116205,09 гривень.

Рішенням виконавчого комітету Малинської міської ради від 03.01.2014 року №2 "Про закріплення основних засобів за комунальними підприємствами" вирішено закріпити на праві господарського відання за комунальними підприємствами міста транспортні засоби, які перебувають у власності територіальної громади міста, в особі Малинської міської ради, згідно з додатком (АЕС. 57-58).

Рішенням виконавчого комітету Малинської міської ради № 15 від 01.02.2017 "Про прийняття в господарське відання Малинським підприємством "Благоустрій" основних засобів виробничого комунального житлово-ремонтного експлуатаційного підприємства вирішено:

- передати з господарського відання (з балансу) ВК ЖРЕП в господарське відання (на баланс) МКП "Благоустрій" автомашини: ГАЗ - 33072, № 26-22 ЖИУ балансова вартість - 37190,00 грн., залишкова вартість станом на 01.01.2017 - 18548,64 грн; ГАЗ-53, AM 62-72 ВМ, балансова вартість - 27692,50 грн., залишкова вартість станом на 01.01.2017 - 19325,12 грн. для надання комунальних послуг з вивезення твердих побутових відходів.

- МКП "Благоустрій" провести відповідно до діючого законодавства приймання-передачу основних засобів від ВК ЖРЕП (а.с. 48).

21.03.2017 виконавчим комітетом Малинської міської ради прийнято рішення № 53 від 21.03.2017 "Про передачу у господарське відання основних засобів комунальним підприємствам "Малин" та "Екоресурс", згідно якого, зокрема, вирішено:

- передати з господарського відання (з балансу) МКП «Благоустрій» у господарське відання (на баланс) КП "Малин" основні засоби (додаток 1) залишковою вартістю 2177694 грн. 97 коп.

- передати з господарського відання (з балансу) МКП "Благоустрій" у господарське відання (на баланс) КП "Екоресурс" основні засоби (додаток 2) залишковою вартістю 473 687 грн. 62 коп.

- КП «Малин», КП "Екоресурс" та МКП "Благоустрій" провести приймання-передачу основних засобів відповідно до діючого законодавства (а.с. 49-53).

Рішенням виконавчого комітету Малинської міської ради № 1 від 10.01.2018 "Про передачу у господарське відання основних засобів комунальному підприємству "Екоресурс" передано з господарського відання (з балансу) КП "Малин" у господарське відання (на баланс) КП "Екоресурс" основні засоби, зокрема: автомобіль НОМЕР_5 сміттєвоз; ГАЗ- 33072 № 26-22 ЖИУ сміттєвоз, ГАЗ- 5314 3049 ЖИУ сіттєвоз; КАМАЗ- 4308 АМ 4180 АМ сміттєвоз; автомобіль НОМЕР_6 сміттєвоз (а.с. 56).

Рішенням виконавчого комітету Малинської міської ради № 121 від 20.06.2018 вирішено передати з господарського відання (з балансу) ВК ЖРЕП у господарське відання (на баланс) КП "Малин" основний засіб: асенізаційну машину ГАЗ-53, № НОМЕР_7, балансовою вартістю 23185,05 грн.,3 залишковою вартістю на 01.04.2018- 181130,75 грн. для здійснення господарської діяльності (а.с. 54).

Судом встановлено, що на виконанні Малинського районного відділу Державної виконавчої служби ГТУЮ у Житомирській області перебуває зведене виконавче провадження №34321201 про стягнення з Виробничого комунального житлово-ремонтного експлуатаційного підприємства Малинської міської ради на користь юридичних осіб заборгованості на загальну суму 2017219,90 грн.

Стягувачами у зведеному виконавчому провадженні №3432120 є: Комунальне підприємство «Малинтеплоенерго» Малинської міської ради (відповідач-2); Приватне акціонерне товариство "Прожектор" (відповідач-3); Малинський міський центр зайнятості (відповідач- 4); Державна інспекція з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії у Житомирській області (відповідач-5); Головне управління Державної фіскальної служби України у Житомирській області (відповідач-6); Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (відповідач-7).

20 вересня 2012 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Малинського районного управління юстиції при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження було складено Акт опису і арешту майна, згідно якого було описано і накладено арешт на майно боржника - ВК ЖРЕП, а саме: транспортний засіб УАЗ-31512, легковий, зеленого кольору, днз 2540 ЖИА, 1988 р.в.; транспортний засіб ЗіЛ-ММЗ 554, вантажний, синій, днз 0641 ЮВ, 1984 р.в. ; транспортний засіб ГАЗ-5314, вантажний, сірий, днз 4027 ЖИУ, 1983 р.в.; транспортний засіб ГАЗ-3307, вантажний, синій, днз 2622 ЖИУ, 1992 р.в.; транспортний засіб ЗіЛ 130, вантажний, синій, днз 4574 ЖИС, 1992 р.в. ; транспортний засіб ГАЗ-5312, вантажний, синій, днз 4028 ЖИУ, 1990 р.в. (а.с. 27-28).

15.04.2016 року старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Малинського районного управління юстиції при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт на все рухоме майно боржника - ВКЖРЕП (а.с. 29)

На підставі зазначеної постанови до Державного реєстру обтяжень рухомого майна внесено реєстраційний запис за номером 15786331 про обтяження на все рухоме майно Виробничого комунального житлово-ремонтного експлуатаційного підприємства Малинської міської ради та накладено заборону на його відчуження (а.с. 30).

ОСОБА_3 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ВКЖРЕП є комунальним підприємством, засновником якого є Малинська міська рада Житомирської області.

Позивач вважаючи, що його право порушено, звернувся до суду з даним позовом вважаючи, що внаслідок накладення арешту на спірне майно позивача позбавлено права власності на його майно.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

ОСОБА_3 зі статтею 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Одним із способів захисту порушених суб'єктивних прав є звернення до суду.

Положеннями ч.1 ст. 16 Цивільного кодексу України унормовано, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів в розумінні ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України є визнання права.

ОСОБА_3 з ч.2 ст.20 Господарського кодексу України кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.

Статтею 1 Протоколу №11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст.13 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб'єкти права власності рівні перед законом.

Статтею 41 Конституції України п. 2 ч.1 ст.3, ст. 321 Цивільного кодексу України визначено, що ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом.

Позов про визнання права власності є речово-правовим, вимоги якого звернені до суду, який повинен підтвердити наявність у позивача права власності на спірне майно. Об'єктом цього позову є усунення невизначеності відносин права власності позивача. Підставою позову є обставини, що підтверджують право власності позивача на майно. Умовами задоволення позову про визнання права власності на майно є наявність у позивача доказів на підтвердження в судовому порядку факту приналежності йому спірного майна на праві власності.

Як встановлено ст.ст. 328, 329 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Юридична особа публічного права набуває право власності на майно, передане їй у власність, та на майно, набуте нею у власність на підставах, не заборонених законом.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.386 Цивільного кодексу України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Зазначена норма гарантує власнику можливість вимагати не лише усунення порушень його права власності, що вже відбулися, а й звертатися до суду за захистом своїх прав, що можуть бути реально порушені в майбутньому, тобто застосовувати такий спосіб захисту своїх порушених прав, як попередження або припинення можливого порушення його прав власника в майбутньому.

Статтею 392 Цивільного кодексу України встановлено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

З наведених норм закону випливає, що позов про визнання права власності може пред'являтись у випадках, коли належне певній особі право або набуття цією особою права не визнається, оспорюється іншою особою.

Як зазначено судом вище, обґрунтовуючи поданий позов, позивач посилався на те, що відповідачем-1 накладено арешт та вчинено обтяження щодо рухомого майна, яке належить позивачу, а відповідач користувався таким на праві господарського відання.

При вирішенні спору суд керується нормами законодаства, чинними на час виникнення спірних правовідносин.

Суд зазначає, що арешт на спірне рухоме майно було накладено в межах зведеного виконавчого провадження № 34321201 про стягнення з Виробничого комунального житлово-ремонтного експлуатаційного підприємства Малинської міської ради на користь юридичних осіб, які є відповідачами у даній справі заборгованості за рішеннями суду на загальну суму 2017219,90 грн.

Слід вказати, що умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентуються Законом України Про виконавче провадження. Вказаний нормативний акт є спеціальним по відношенню до інших нормативних актів при вирішенні питання щодо оцінки дій державної виконавчої служби.

ОСОБА_3 ст. 1 ЗУ "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Відповідно до ч. 1. ст. 11 ЗУ "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною 2 ст. 11 вищевказаного закону визначено, що державний виконавець, зокрема, здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до п.6 ч.3 ст. 11 ЗУ "Про виконавче провадження", державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Приписами ч.1 ст. 52 ЗУ "Про виконавче провадження" унормовано, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Частиною 5 ст. 52 ЗУ "Про виконавче провадження " передбачено, що у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувала, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення.

Відповідно до норм, що містяться в ст. 57 ЗУ "Про виконавче провадження" арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем, зокрема, шляхом проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Про проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту державний виконавець складає акт опису та арешту майна боржника.

Зважаючи на предмет спору у даній справі щодо визнання права власності на майно, на яке накладено арешт, суд зазначає що згідно ч.1 ст. 60 ЗУ "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Отже, позов про зняття арешту з майна може бути пред'явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Статтею 15 ЦК передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Наведена норма визначає об'єктом захисту саме порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов'язано із позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.

Отже, порушення, невизнання або оспорювання суб'єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту. При цьому особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права, який має відповідати тим фактичним обставинам, які склалися, виходячи із тих відносин, які відповідають певним нормам права.

Позов про зняття арешту з майна може бути пред'явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику. В позовах про звільнення майна з-під арешту позивач має довести наявність юридичних фактів, з якими закон пов'язує право власності на арештоване майно чи право володіння ним на підставі закону чи договору з власником; факт порушення його права. Відповідач має довести свої заперечення проти покладених в основу позову фактів, тому що для боржника, який має в справі відповідну юридичну зацікавленість, має значення вирішення судом питання про належність йому спірного майна, оскільки звільнення його з-під арешту потягне за собою вилучення іншого майна для повного задоволення вимог стягувача.

З матеріалів справи вбачається, що боржником є ОСОБА_4 комунальне житлово-ремонтне експлуатаційне підприємство Малинської міської ради.

11.03.1993 затверджено статут Виробничого комунального житлово-ремонтного експлуатаційного підприємства Малинської міської ради (а.с. 35-38).

Відповідно до п. 1.2. Статуту, власником майна ВКЖРЕІП є Малинська міська Рада народних депутатів.

ОСОБА_3 п. 1.3. Статуту ВКЖРЕП - юридична особа, має відокремлене майно, може від свого імені набувати майнових і особистих немайнових прав і нести обов'язки, бути позивачами в суді, арбітражі або третейському суді.

Пунктом 3.1 Статуту визначено, що управління ВКЖРЕП здійснюється на основі поєднання власника щодо господарського використання свого майна і принципів самоврядування трудового колективу.

Власник здійснює свої права безпосередньо через свій виконавчий орган - виконком міської Ради народних депутатів або уповноважений ним орган.

За умовами п. 5.1 Статуту, майно ВКЖРЕП становить основні фонди та оборотні кошти, а також інші цінності , вартість яких відображається в самостійному балансі підприємства.

Майно ВКЖРЕП належить йому на праві прямого господарського відання (п. 5.3 Статуту).

ОСОБА_3 статті 136 ГК України, право господарського відання є речовим правом суб'єкта підприємництва, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом), з обмеженням правомочності розпорядження щодо окремих видів майна за згодою власника у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законами.

ОСОБА_3 статті 78 ГК України комунальне унітарне підприємство утворюється компетентним органом місцевого самоврядування в розпорядчому порядку на базі відокремленої частини комунальної власності і входить до сфери його управління. Майно комунального унітарного підприємства перебуває у комунальній власності і закріплюється за таким підприємством на праві господарського відання (комунальне комерційне підприємство) або на праві оперативного управління (комунальне некомерційне підприємство).

ОСОБА_3 ч. 8 ст. 60 ЗУ "Про місцеве самоврядування в Україні" , право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб'єктів. Об'єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад і передані іншим суб'єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу, за винятком випадків, передбачених законом.

Водночас нормами ч.1 ст. 66 ЗУ "Про виконавче провадження", у разі відсутності у боржника - юридичної особи коштів у обсязі, достатньому для покриття заборгованості, стягнення звертається на інше майно, належне такому боржникові або закріплене за ним, у тому числі на майно, що обліковується на окремому балансі філії, представництва та іншого відокремленого підрозділу боржника - юридичної особи (крім майна, вилученого з обороту або обмежуваного в обороті) незалежно від того, хто фактично використовує це майно.

Отже наведені вище вимоги чинного законодавства встановлюють, що під час виконання рішень судів або інших органів (посадових осіб) про звернення стягнення на майно боржників комунальної форми власності, державний виконавець здійснює виконавче провадження на загальних підставах у відповідності до вимог спеціального Закону України "Про виконавче провадження".

Матеріалами справи підтверджено, що на час складення державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Малинського районного управління юстиції при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження Акту опису і арешту майна від 20.09.2012, згідно якого було описано і накладено арешт на рухоме майно боржника, а саме: транспортний засіб УАЗ-31512, легковий, зеленого кольору, днз 2540 ЖИА, 1988 р.в.; транспортний засіб ЗіЛ-ММЗ 554, вантажний, синій, днз 0641 ЮВ, 1984 р.в. ; транспортний засіб ГАЗ-5314, вантажний, сірий, днз 4027 ЖИУ, 1983 р.в.; транспортний засіб ГАЗ-3307, вантажний, синій, днз 2622 ЖИУ, 1992 р.в.; транспортний засіб ЗіЛ 130, вантажний, синій, днз 4574 ЖИС, 1992 р.в.; транспортний засіб ГАЗ-5312, вантажний, синій, днз. 4028 ЖИУ, 1990 р.в., спірні автомобілі перебували на балансі відповідача-1.

Крім того, на дату складання Акта опису і арешту майна, а саме на 20.09.2012, державним виконавцем була отримана інформація з ВДАІ УДАІ УМВС України в Житомирській області, зокрема облікові картки державного АМТ (а.с. 156- 158), з яких вбачається, що власником вищевказаних автомобілів є саме ВК ЖРЕП.

До того ж, умовами п. 5.4 Статуту відповідача-1 передбачено, що здійснюючи право повного господарського відання ВКЖРЕП володіє, користується та розпоряджається майном на свій розсуд, вчиняючи до нього будь-які дії, що не суперечать статуту підприємства.

Приписами п. 5.5 Статуту визначено, що підприємство має право продавати, передавати, обмінювати, здавати в оренду, безоплатно в тимчасове користування або в позику майно, що належить ВКЖРЕП, якщо це не веде до зміни статутної діяльності, а в окремих випадках - за згодою власника або уповноваженого ним органа, якщо це не веде до зменшення статутного фонду підприємства.

Водночас, суд зауважує, що з згідно п. 8 постанови КМУ від 7 вересня 1998 р. N 1388 "Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів " документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є оформлені в установленому порядку, зокрема, рішення про закріплення транспортних засобів на праві оперативного управління чи господарського відання, прийняті власниками транспортних засобів чи особами, уповноваженими управляти таким майном; рішення власників майна, уповноважених ними органів про передачу транспортних засобів з державної в комунальну власність чи з комунальної власності в державну власність.

Проте позивачем належними первинними документами не доведено, що станом на 20.09.2012 спірні транспортні засоби належали йому на праві комунальної власності.

Таким чином, оскільки станом на день складення акту опису й арешту майна 20.09.2012 спірні автомобілі на праві господарського відання належали відповідачу та обліковувалось на його балансі, державним виконавцем правомірно накладено арешт та оголошено заборону на його відчуження.

Досліджуючи питання правомірності накладення арешту на спірне рухоме майно боржника згідно постанови державного виконавця 15.04.2016, суд зазначає про наступне.

Пунктом 2 рішення виконавчого комітету Малинської міської ради від 29.05.2013 № 145 вирішено провести реєстрацію (перереєстрацію) права комунальної власності на транспортні засоби за територіальною громадою м.Малина в особі Малинської міської ради згідно з додатком 1.

Матеріалами справи підтверджено, що 25.12.2013 за позивачем було здійснено державну реєстрацію чотирьох транспортних засобів (із заміною номерних знаків), а саме :

- УАЗ-31512, дно 2540 ЖИА, 1988 рів. присвоєно днз АМ6270ВМ, (а.с. 59-60);

- ЗіЛ-ММЗ 554, днз 0641 ЮВ, 1984 р.в. присвоєно днз АМ6271ВМ, балансова вартість автомобіля становить 9930,00 грн. (а..с 61-62);

- ГАЗ-5314, днз 4027 ЖИУ, 1983 р.в. присвоєно днз АМ6272ВМ, балансова вартість автомобіля становить 27692,50 грн (а.с. 63-64);

- ГАЗ-5312, днз 4028 ЖИУ, 1990 р.в. присвоєно днз АМ6273ВМ, балансова вартість автомобіля становить 23185,05 гривень (а.с.69,70).

ОСОБА_3 виданих свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів власником вищезазначених автомобілів вказано Малинську міську раду (позивача).

З викладеного слідує, що право власності позивача щодо вищевказаних спірних автомобілів ніким не оспорюється та не порушується.

Крім того, позивачем належними та допустимими доказами не доведено того факту, що згідно винесеної постанови про арешт майна боржника від 15.04.2016 накладено арешт саме на вказані автомобілі, внаслідок чого позивача позбавлено права на володіння, користування та розпорядження майном.

Водночас, суд зазначає, що автомобіль ГАЗ-33072, вантажний, синій, днз 2622 ЖИУ, 1992 р.в. станом на момент винесення спірної постанови не був зареєстрований за позивачем.

Навпаки, згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ ІОС № 177547, яке видано 19.09.2001, власником транспортного засобу є Малинське виробничо-комунальне житлово-ремонтне експлуатаційне підприємство (а.с. 65,66).

За приписами п. 8 "Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів" реєстрація транспортних засобів здійснюється, зокрема, на підставі заяви власника, поданої особисто, і документів, що посвідчують його особу, правомірність придбання транспортного засобу.

Враховуючи викладене суд дійшов висновку, що реєстрація автомобіля ГАЗ-33072, вантажний, синій, днз 2622 ЖИУ, 1992 р.в. за відповідачем-1 та даних про власника, що зазначена в свідоцтві про реєстрацію ТЗ, свідчить про те, що власником даного транспортного засобу є саме відповідач-1.

Позивачем до матеріалів справи не надано належних первинних документів, які б підтверджували право власності саме позивача на автомобіль ГАЗ-33072, вантажний, синій, днз 2622 ЖИУ, 1992 р.в.

Таким чином, права та інтереси позивача накладенням арешту на вказаний автомобіль не порушені, а позивачем зворотного не доведено.

Щодо визнання за позивачем права власності на автомобіль ЗіЛ 130, вантажний, синій, дно 4574 ЖИС, 1992 рів., то відповідно до Акту на списання автотранспортних засобів від 18.06.2013 року автомобіль визнаний непридатним до подальшої експлуатації і списаний. Балансова вартість 0 грн. (67-68).

Таким чином, в цій частині вимоги позивача є безпідставними та не ґрунтуються на нормах чинного законодавства.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку, що позивачем належними та допустимо доказами не доведено порушення його прав та інтересів внаслідок прийняття державним виконавцем постанови від 15.04.2016 про арешт майна боржника.

Стосовно заперечень відповідачів з приводу того, що належним відповідачем в даному спорі має виступати Малинський районний відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, то суд вказує про наступне.

ОСОБА_3 з п.2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» відповідачами в справах є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення (стаття 3 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV "Про виконавче провадження" (у редакції Закону України від 04 листопада 2010 року № 2677-VI).

ОСОБА_3 із ч. 2, 3 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 4 ст. 13 ГПК України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Європейський суд з прав людини у справах "Серявін та інші проти України" і "Трофимчук проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент (довід). Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

З огляду на викладене, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання права власності на спірне майно та звільнення його з-під арешту є необґрунтованими, належними да допустими доказами позивачем не доведеними. Відтак суд відмовляє в задоволені позову.

В порядку ст. 129 ГПК України, витрати пов'язані зі сплатою судового збору покладаються на позивача.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні позовних вимог.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

.

Повне рішення складено: 25.04.19

Суддя Сікорська Н.А.

Віддрукувати:

1- в справу

2- позивачу (рек. з повід)

3-8- відповідачам (рек. з повід)

9- третій особі (рек. з повід.)