ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.04.2019 року м.Дніпро Справа № 904/864/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Антоніка С.Г.(доповідач), суддів: Іванова О.Г., Березкіної О.В.

секретар судового засідання: Ковзиков В.Ю.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Леруа Мерлен Україна" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 07.03.2019 (суддя Загинайко Т.В.)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Леруа Мерлен Україна" про забезпечення позову у справі№ 904/864/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Леруа Мерлен Україна", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Деко Стиль"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Департамент адміністративних послуг та дощвільних процедур Дніпровської міської ради, м.Дніпро

про стягнення 411 139 грн.39 коп.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви (вх.№зз-17/19 від 05.03.2019 року), в якій просить заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю "Деко Стиль" вчиняти будь-які реєстраційні дії, спрямовані на припинення Товариства з обмеженою відповідальністю "Деко Стиль". Заборонити Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради проводити державну реєстрацію припинення Товариства з обмеженою відповідальністю "Деко Стиль" в результаті його реорганізації або ліквідації. Не приймати рішення про надання заявником зустрічного забезпечення.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову, заявник посилається на те, що: 01.01.2018 року між ТОВ "Леруа Мерлен Україна" та ТОВ "Деко Стиль" був укладений договір надання послуг № 12687 із відповідними додатками. Відповідно до пункту 1.1 Договору відповідач замовив, а заявник надав відповідачу послуги з просування продукції, з метою збільшення її продажу кінцевим споживачам, а відповідач зобов'язувався прийняти та сплатити такі послуги у строк та на умовах передбачених договором.

Позивачем були надані послуги відповідачу, що підтверджується підписаним 05.06.2018 року сторонами актом № 6152. Позивач виставив відповідачу рахунок на оплату на суму 298 763 грн. 87 коп., який відповідач мав сплатити заявнику не пізніше 19.06.2018 року. Також відповідачу були направленіі акти здачі-приймання робіт № 33694 від 11.10.2018р. на суму 5 003,11 грн. та № 6966 від 24.10.2018р. на суму 27 050,89 грн. Оскільки відповідачем не було надано заявнику мотивованих зауважень до актів № 33694 та № 6966, то зазначені акти з 28.11.2018 року вважаються прийнятими відповідачем без зауважень, а послуги на загальну суму 32 054 грн. 00 коп., такими, що надані відповідачу належним чином, а тому відповідач мав сплатити заявнику борг за актами у сумі 32 054 грн. 00 коп. не пізніше 12.12.2018 року.

Відповідач, починаючи з 20.06.2018 року та 13.12.2018 року є таким, що прострочив виконання свого грошового зобов'язання зі сплати коштів на суму 298 763 грн. 87 коп. та 32 054 грн. 00 коп. відповідно. Відповідачем відповідні кошти на рахунок заявника не сплачені та не надано обґрунтованої відповіді на отриману претензію.

Місцезнаходження відповідача з моменту його заснування було зареєстровано у місті Києві. Заявнику стало відомо, що з метою уникнення від обов'язку по сплаті боргу було прийнято рішення про припинення відповідача та відповідачем було змінено місцезнаходження юридичної особи-відповідача. Заявник вимушений подавати позов до відповідача до Господарського суду Дніпропетровської області та повертати судовий збір за звернення до Господарського суду міста Києва. Відповідно до відомостей про відповідача у ЄДР, строк визначений засновниками юридичної особи для заявлення кредиторами своїх вимог встановлений - 09.03.2019 року.

Предметом спору між заявником та відповідачем є стягнення грошових коштів у сумі 411 139 грн. 39 коп., а тому існує реальна необхідність вжиття заходів забезпечення майбутнього позову заявника про стягнення коштів, оскільки під час розгляду справи у суді відповідач, як юридична особа, може бути припинений з внесенням відповідного запису до Єдиного державного реєстру, що може унеможливити виконання рішення суду.

Ухвалою господарського суду відмовлено у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Леруа Мерлен Україна" про забезпечення позову до подання позовної заяви.

В обґрунтування прийнятого рішення суд, посилаючись на норми господарського процесуального кодексу України, зазначив, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову. Подання лише самої заяви про забезпечення позову без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для забезпечення позову. Крім того, суд прийняв до уваги, що станом на 26.02.2019 року, відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Товариство з обмеженою відповідальністю "Деко Стиль" перебуває з 09.01.2019 року в стані припинення за рішенням засновників та визначений строк для заявлення кредитором своїх вимог до 09.03.2019 року. Суд вважав, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Леруа Мерлен Україна", має право звернутися у визначений строк для включення в реєстр кредиторських вимог. Також, суд зазначив, що обраний заявником спосіб захисту не є адекватним та співрозмірним позовним вимогам про стягнення заборгованості за неналежне виконання умов договору про надання послуг.

Не погодившись з ухвалою господарського суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Леруа Мерлен Україна" звернулося до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального прававичновок суду, просить апеляційний суд скасувати ухвалу господарського суду, ухвалити нове рішення, яким заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю "Деко Стиль" вчиняти будь-які реєстраційні дії, спрямовані на припинення Товариства з обмеженою відповідальністю "Деко Стиль" та заборонити Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради проводити державну реєстрацію припинення Товариства з обмеженою відповідальністю "Деко Стиль" в результаті його реорганізації або ліквідації.

В обґрунтування апеляційних вимог, скаржник зазначає, що:

-висновок суду про можливість заявника звернутися у визначений строк для включення в реєстр кредиторів та кредиторських вимог ґрунтується на неправильній оцінці доказів та неповноті встановлених обставин, оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю "Деко Стиль" в порушення вимог ст.55 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» не надав заявнику листа з повідомленням про припинення товариства, не направив завнику відповідь на претензію;

-у заявника на цей час відсутні безспірні вимоги до ТОВ "Деко Стиль" на суму не менше 300 мінімальних розмірів заробітної плати, у зв'язку з чим заявник позбавлений можливості подати заяву про порушення справи про банкрутство відносно цього товариства, або захистити свої порушені прва шляхом внесення своїх вимог до реєстру кредиторських вимог, а на момент закінчення судового розгляду справи за позовом заявника про стягнення 411 139,39 грн., ТОВ "Деко Стиль", як юридична особа, може бути ліквідований;

-забезпечення майнового позову випливає з достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи не уможливити ефектний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника, оскільки ТОВ "Деко Стиль", як юридична особа може бути припинений з внесенням відповідного запису до Єдиного державного реєстру, що може унеможливити виконання рішення суду;

- заявник вважає, що заборона відповідачу вчиняти будь-які реєстраційні дії, спрямовані на припинення товариства та заборона Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур проводити державну реєстрацію, передбачена Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» є дієвим та ефективним способом захисту порушеного права заявника.

До апеляційної скарги додано одержану за заявою Товариство з обмеженою відповідальністю "Леруа Мерлен Україна" повну інформаційну довідку з Єдиного реєстру підприємств, щодо яких порушено провадження у справі про банкрутство від 11.03.2019 року за кодом ЄДРПОУ/номером та запису 38675089 про відсутність інформації за вказаним у запиті кодом.

Одночасно апелянт заявив клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали господарського суду.

Відзив на апеляційну скаргу до Центрального апеляційного суду не надходив.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду у складі колегії суддів: головуючого судді: Антонік С.Г.(доповідач), суддів: Дарміна М.О., Іванова О.Г. від 01.04.2019 року відкрите апеляційне провадження у справі 904/864/19. Розгляд справи призначено у судове засідання.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду у складі колегії суддів: головуючого судді: Антонік С.Г.(доповідач), суддів: Іванова О.Г., Березкіної О.В. від 17.04.2019 року згідно протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 12.04.2019 року у зв'язку з відпусткою судді Дарміна М.О. справа прийнята до свого провадження.

Згідно ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, що стосуються фактів, викладених в апеляційній скарзі, в межах доводів та вимог апеляційної скарги зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 136 Господарського процесуального кодексу України, забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктами 2, 4 ч. 1., ч.4 ст. 137 ГПК України встановлено, що позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов'язання.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи. Заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як гарантія реального виконання рішення суду. У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Колегія суддів зазначає, заходи забезпечення, які просить застосувати заявник, не є адекватними щодо предмету можливого позову - стягнення заборгованості, у зв?язку з чим погоджується з місцевим господарським судом, що відсутності підстави для задоволення заяви про вжиття заходів до забезпечення позову, внаслідок чого оскаржувану ухвалу, яка прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, слід залишити без змін.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору, пов'язані з розглядом апеляційної скарги на ухвалу місцевого господарського суду, покладаються на ТОВ "Леруа Мерлен Україна"

З огляду на викладене та керуючись ст. 129, ст. 269 - 271, 275, 276, ст.ст.282 - 284 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Леруа Мерлен Україна" залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 07.03.2019 року у справі №904/864/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 22.04.2019р..

Головуючий суддя С.Г. Антонік

Суддя О.Г.Іванов

Суддя О.В. Березкіна