ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

24 квітня 2019 р.

Справа № 903/219/19

Господарський суд Волинської області складі судді Якушевої І.О., за участю секретаря судового засідання Русинчук М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження, справу №903/219/19

за позовом Обслуговуючого кооперативу “Житловий-будівельний кооператив “Супернова”, м. Луцьк

до Товариства з обмеженою відповідальністю “Дубечненський керамічний завод”, с. Дубечне, Старовижівський район, Волинська область

про стягнення 36 960 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: н/з,

від відповідача: н/з

в с т а н о в и в:

21.03.2019 Обслуговуючий кооператив “Житловий-будівельний кооператив “Супернова” звернувся до Господарського суду Волинської області з позовною заявою № 20/03 від 20.03.2019, в якій просить суд стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю “Дубечненський керамічний завод” 36 960 грн. попередньої оплати.

Разом з позовною заявою позивачем було подано клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 26.03.2019 було відкрито провадження у справі, задоволено клопотання позивача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження; розгляд справи призначено на 24.04.2019.

В судове засідання 24.04.2019 представники сторін не з’явилися, відповідач своїм правом подати відзив на позов не скористався.

Факт належного повідомлення сторін про судовий розгляд підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень № 851, № 860.

Відповідно до ч.1 ст.202 ГПК України неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Випадків, встановлених ст.202 ГПК України, коли розгляд справи по суті відкладається, судом не встановлено.

За таких обставин, коли сторін належним чином повідомлено про судовий розгляд, справу по суті розглянуто за відсутності представників сторін, за наявними матеріалами справи відповідно до ст.202 ГПК України.

Дослідивши надані докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про задоволення позову з огляду на таке.

10.04.2017 року відповідачем було виставлено позивачу рахунок №25 на оплату товару на загальну суму 460 000 грн.

Платіжними дорученнями №313 від 11.04.2017, №316 від 12.04.2017, №327 від 14.04.2017 позивач перерахував відповідачу 360 000 грн. згідно з виставленими рахунками.

На підставі накладної №12 від 28.04.2017 відповідач відвантажив позивачу цеглу керамічну М-100 в кількості 156,3 тис. шт. вартістю 359 490 грн.

Таким чином, за вказаною вище накладною відповідачем було недопоставлено позивачу оплаченого товару на суму 510 грн.

02.11.2017 року відповідачем було виставлено позивачу рахунок №32 на оплату товару на загальну суму 240 000 грн.

Платіжним дорученням №699 від 02.11.2017 позивач перерахував на поточний рахунок відповідача грошові кошти в сумі 239 490 грн.

На підставі накладних №62 від 30.11.2017, №78 від 18.12.2017 відповідач відвантажив позивачу цеглу керамічну на загальну суму 203 040 грн.

Таким чином, відповідачем було недопоставлено позивачу оплаченого товару на суму 36 450 грн. (239 490 - 203 040).

Всього відповідач не поставив позивачу оплаченого товару на загальну суму 36 960 грн.

Між Обслуговуючим кооперативом “Житловий-будівельний кооператив “Супернова” та Товариством з обмеженою відповідальністю “Дубечненський керамічний завод” було укладено договір купівлі-продажу у спрощений спосіб.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до частини 2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки (частина 1 статті 11 Цивільного кодексу України).

Як встановлено частиною 2 статті 11 Цивільного кодексу України однією з підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Відповідно до вимог ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно з ст. 181 Господарського кодексу України допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Отже, шляхом вчинення сторонами конклюдентних дій – виставлення відповідачем рахунків на оплату та перерахування коштів позивачем між сторонами було укладено договір купівлі-продажу у спрощений спосіб.

Проте, всупереч досягнутій домовленості, відповідач після отримання перерахованих позивачем коштів, зобов’язань з передачі товару в повному обсязі не виконав.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Оскільки сторони письмового договору купівлі-продажу не укладали, то конкретного строку передачі товару встановлено не було.

Відповідно до ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно з ч.2 ст. 693 Цивільного кодексу України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, але не передав товар у встановлений строк, покупець має право: вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Наведена норма кореспондується з приписами ст. 670 Цивільного кодексу України.

Згідно із ч. 1 ст. 670 Цивільного кодексу України якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати: 1) передання кількості товару, якої не вистачає, або 2) відмовитися від переданого товару та його оплати, 3) а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Позивач надсилав на адресу відповідача вимогу № 2 від 01.03.2019 про виконання зобов’язання по поставці оплаченого товару. У вимозі просив поставити цеглу керамічну М-100 в кількості 15,4 тис. шт. у семиденний строк з моменту одержання вимоги; зазначав, що в разі невиконання вимоги у запропонований строк буде змушений вимагати повернення суми попередньої оплати.

Факт отримання вимоги № 2 від 01.03.2019 підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, що міститься в матеріалах справи (а.с. 25).

Проте, відповідач товару на суму попередньої оплати в розмірі 36 960 грн. позивачу не передав, перерахованих коштів не повернув, що спричинило звернення позивача з позовом до суду.

За таких обставин, вимога позивача про стягнення з відповідача суми попередньої оплати в розмірі 36 960 грн. підлягає до задоволення.

У зв’язку із задоволенням позову на відповідача відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються судові витрати по справі.

Керуючись ст.ст. 11, 509, 530, 655, 670, 693 Цивільною кодексу України, ст. ст. 174, 181 Господарського кодексу України, ст.ст. 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Дубечненський керамічний завод” (44412, Волинська область, Старовижівський район, с. Дубечне, провулок Промисловий, буд.2, ) на користь Обслуговуючого кооперативу “Житловий-будівельний кооператив “Супернова” (43018, м. Луцьк, вул. Цегельна, 28, ) 36 960 грн. суми попередньої оплати, 1 921 грн. витрат, пов’язаних з оплатою судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Північно- західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повне рішення складено: 25.04.2019.

Суддя                                                                                                    І. О. Якушева