РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.04.2019Справа № 910/1603/19
Суддя Господарського суду міста Києва Чинчин О.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Приватного підприємства «АСТРА-ЛЮКС» (04073, м.Київ, ПРОСПЕКТ СТЕПАНА БАНДЕРИ, будинок 21)
до проТовариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХНОІМПЕРІЯ» (02121, м.Київ, ВУЛИЦЯ ДЕКАБРИСТІВ, будинок 12/37, квартира 344) стягнення заборгованості у розмірі 36 015 грн. 07 коп.
Представники: без повідомлення представників сторін

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Приватне підприємство «АСТРА-ЛЮКС» (надалі також - «Позивач») звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХНОІМПЕРІЯ» (надалі також - «Відповідач») про стягнення заборгованості у розмірі 36 015 грн. 07 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Відповідачем зобов'язань за Договором суборенди нежитлових приміщень №ДС0302 від 01.05.2018 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.02.2019 року відкрито провадження у справі №910/1603/19, вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

11.03.2019 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача надійшов відзив на позовну заяву та клопотання про витребування доказів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.04.2019 року клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХНОІМПЕРІЯ» про витребування доказів від 11.03.2019 року у справі №910/1603/19 повернуто Заявнику без розгляду.

12.04.2019 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшла заява про долучення до матеріалів справи актів огляду приміщень.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

З метою повідомлення Сторін про розгляд справи Судом на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України ухвала суду про відкриття провадження у справі від 14.02.2019 року була направлена на адреси Сторін рекомендованим листом з повідомленням про вручення, що підтверджується поверненням на адресу суду рекомендованого повідомлення про вручення 20.02.2019 року та 19.02.2019 року уповноваженим особам підприємств Сторін.

Враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, Суд вважає, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ

01.05.2018 року між Приватним підприємством «АСТРА-ЛЮКС» (Орендар) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТЕХНОІМПЕРІЯ» (Суборендар) було укладено Договір суборенди нежитлових приміщень №ДС0302, відповідно до умов якого Орендар зобов'язався передати Суборендареві, а Суборендар зобов'язався прийняти у тимчасове платне користування нежитлове приміщення за адресою: м. Київ, вул. Бориспільська, 9 С корп. 90, нежитлове приміщення №1 (3 поверх), 50 кв.м. Договір вступає в силу з моменту його підписання і діє до 31.12.2018 р. Суборендна плата за місяць 15000 грн. 00 коп. (а.с.15-22)

Відповідно до п.2.1 Договору приміщення вважається переданим в суборенду з моменту підписання Акта приймання - передачі.

Не пізніше ніж в день закінчення строку суборенди приміщення передається Суборендарем Орендарю на підставі Акта приймання - передачі, що підтверджує факт повернення приміщення Орендарю. (п.2.6 Договору)

У п.2.7 Договору Суборендар зобов'язаний здійснити оплату всіх платежів, передбачених Договором, до моменту підписання Сторонами Акту приймання - передачі (повернення).

Суборендною платою Сторони визначають щомісячний грошовий платіж, який перераховується Суборендарем Орендарю в якості грошової винагороди (оплати послуг) Орендаря за здачу ним в суборенду приміщення. Плата за неповний (перший та/або останній) місяць суборенди нараховується і сплачується пропорційно до кількості днів, протягом яких Суборендар користувався приміщенням. (п.6.3 Договору)

Згідно з п.6.4 Договору крім суборендної плати, зазначеної у п.6.3 Договору, Суборендар оплачує Орендарю інші послуги з суборенди - компенсує витрати на сплату комунальних послуг та енергоносіїв (теплова та електрична енергія, природний газ, послуги з водопостачання, водовідведення, вивезення сміття, охорони та ін..), земельного податку, податку на нерухоме майно та інших витрат, що несе Орендар у зв'язку з діяльністю Суборендаря. Суборендар сплачує інші послуги з суборенди на підставі рахунків, виставлених Орендарем протягом 3 банківських днів від дати одержання рахунку. Суборендар зобов'язаний самостійно отримати від Орендаря оформлений рахунок. У разі відсутності у Суборендаря рахунку на оплату інших послуг з суборенди він зобов'язаний оплатити їх не пізніше 15 числа поточного місяця у розмірі, що дорівнює середньомісячному розміру інших послуг з суборенди за попередні місяці дії цього Договору.

Протягом всього строку дії цього Договору Суборендар сплачує Орендарю щомісячну суборендну плату у розмірі 15000 грн. 00 коп. (п.6.7 Договору)

Відповідно до п.6.17 Договору суборендна плата нараховується з дня підписання Суборендарем Акта приймання - передачі приміщення та до дня підписання Орендарем Акта приймання - передачі (повернення) приміщення включно.

Пунктом 8.2 Договору передбачено, що у випадку прострочення сплати Суборендарем плати та/або інших послуг з суборенди, передбачених цим Договором, Орендар має право вимагати сплати Суборендарем пені у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, від несплаченої суми за кожен день прострочення та за весь період прострочення.

За умови прострочення Суборендарем оплати суборендної плати та/або інших послуг з суборенди, Орендар має право вимагати сплати Суборендарем окрім встановленої цим Договором пені, додатково 30% річних від суми несплаченого платежу. (п.8.3 Договору)

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору суборенди нежитлових приміщень №ДС0302 від 01.05.2018 року Орендар надав послуги з суборенди за період з 01.05.2018 року по 01.11.2018 року та інші послуги суборенди, а Суборендар в свою чергу прийняв надані послуги, що підтверджується Актами виконання робіт (надання послуг) №242 від 31.08.2018 р. на суму 5728 грн. 00 коп., №203 від 31.07.2018 р. на суму 5958 грн. 40 коп., №170 від 30.06.2018 р. на суму 3804 грн. 80 коп., №126 від 31.05.2018 р. на суму 11892 грн. 80 коп., №127 від 30.06.2018 р. на суму 15000 грн. 00 коп., №158 від 31.07.2018 р. на суму 15000 грн. 00 коп., №189 від 31.08.2018 р. на суму 15000 грн. 00 коп., №223 від 30.09.2018 р. на суму 15000 грн. 00 коп., №260 від 31.10.2018 р. на суму 15000 грн. 00 коп., №331 від 01.11.2018 р. на суму 500 грн. 00 коп., а загалом на суму в розмірі 102 884 грн. 00 коп., (а.с.36-45), а також здійснив часткову оплату за надані послуги у загальному розмірі 66 656 грн. 00 коп., що підтверджується платіжними дорученнями. (а.с.46-49)

01.11.2018 року між Сторонами укладена Угода про розірвання Договору суборенди нежитлових приміщень №ДС0302 від 01.05.2018 року з 01.11.2018 року. (а.с.23)

На виконання умов Договору суборенди нежитлових приміщень №ДС0302 від 01.05.2018 року Суборендар передав, а Орендар в свою чергу прийняв нежитлове приміщення за адресою: м. Київ, вул. Бориспільська, 9 С корп. 90, нежитлове приміщення №1 (3 поверх), 50 кв.м., що підтверджується Актом приймання - передачі №02 від 01.11.2018 року. (а.с.25)

04.10.2018 року Позивачем надіслано на адресу Відповідача претензію №04/10/2018 з вимогою сплатити заборгованість у розмірі 15000 грн. 00 коп., що підтверджується копіями фіскального чеку, поштовим конвертом. (а.с. 26-28) У відповідь на яку Відповідач листом від 22.01.2019 року повідомив, що фактично не користується послугами за договором з 01.09.2018 р. (а.с.29)

Листами №9 від 22.10.2018 р., №11 від 01.11.2018 р. Товариство з обмеженою відповідальністю «ТЕХНОІМПЕРІЯ» просило призупинити дію договору №ДС0302 від 01.05.2018 року та розірвати договір відповідно. (а.с.32-33) У відповідь на які Позивач листом №24/10/2018 від 24.10.2018 року повідомив, що чинним законодавством не передбачено порядок призупинення договору оренди. (а.с.34)

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, Позивач зазначає, що Відповідач неналежним чином виконує свої зобов'язання щодо своєчасної та повної оплати орендних платежів. Таким чином, в результаті неналежного виконання Відповідачем зобов'язань у останнього утворилась заборгованість по орендній платі у розмірі 30 500 грн. 00 коп. Крім того, враховуючи неналежне виконання Відповідачем умов договору, Позивач просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХНОІМПЕРІЯ» 30% річних у розмірі 2 506 грн. 85 коп. та пеню у розмірі 3 008 грн. 22 коп.

Заперечуючи проти позову Відповідач зазначав, що з 01.09.2018 року Орендар припинив постачання електроенергії в орендоване приміщення, а тому фактично Відповідач припинив користуватись спірним приміщенням в вересні 2018 р.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що позовні вимоги Приватного підприємства «АСТРА-ЛЮКС» підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Внаслідок укладення Договору суборенди нежитлових приміщень №ДС0302 від 01.05.2018 року між сторонами згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов'язки.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Як встановлено ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно з ч. 6 ст. 283 Господарського кодексу України до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язаний передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Частиною 5 ст. 762 Цивільного кодексу України визначено, що плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

За користування майном з наймодавця справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму (ч.1 ст. 762 Цивільного кодексу України).

Статтею 286 Господарського кодексу України встановлено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Згідно зі статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Судом встановлено, що 01.05.2018 року між Приватним підприємством «АСТРА-ЛЮКС» (Орендар) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТЕХНОІМПЕРІЯ» (Суборендар) було укладено Договір суборенди нежитлових приміщень №ДС0302, відповідно до умов якого Орендар зобов'язався передати Суборендареві, а Суборендар зобов'язався прийняти у тимчасове платне користування нежитлове приміщення за адресою: м. Київ, вул. Бориспільська, 9 С корп. 90, нежитлове приміщення №1 (3 поверх), 50 кв.м. Договір вступає в силу з моменту його підписання і діє до 31.12.2018 р. Суборендна плата за місяць 15000 грн. 00 коп. (а.с.15-22)

Відповідно до п.2.1 Договору приміщення вважається переданим в суборенду з моменту підписання Акта приймання - передачі.

Суд звертає увагу, що в матеріалах справи відсутній Акт приймання - передачі в оренду, проте Відповідачем не заперечується факт користування нежитловим приміщенням за адресою: м. Київ, вул. Бориспільська, 9 С корп. 90, нежитлове приміщення №1 (3 поверх), 50 кв.м., а відповідно до частини 1 статті 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників. Враховуючи те, що Відповідачем у відзиві на позовну заяву не заперечувався факт укладення договору та користування спірним приміщенням, відповідно до частини 1 статті 75 Господарського процесуального кодексу України вказані обставини не підлягають доказуванню. Крім того, в матеріалах справи наявні Акти огляду нежилих приміщень від 01.10.2018 р., 01.09.2018 р., 01.08.2018 р., 01.07.2018 р., 01.06.2018 р., 01.05.2018 р., якими було встановлено, що нежитлове приміщення за адресою: м. Київ, вул. Бориспільська, 9 С корп. 90, нежитлове приміщення №1 (3 поверх), 50 кв.м. займають працівники Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХНОІМПЕРІЯ».

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору суборенди нежитлових приміщень №ДС0302 від 01.05.2018 року Орендар надав послуги з суборенди за період з 01.05.2018 року по 01.11.2018 року та інші послуги суборенди, а Суборендар в свою чергу прийняв надані послуги, що підтверджується Актами виконання робіт (надання послуг) №242 від 31.08.2018 р. на суму 5728 грн. 00 коп., №203 від 31.07.2018 р. на суму 5958 грн. 40 коп., №170 від 30.06.2018 р. на суму 3804 грн. 80 коп., №126 від 31.05.2018 р. на суму 11892 грн. 80 коп., №127 від 30.06.2018 р. на суму 15000 грн. 00 коп., №158 від 31.07.2018 р. на суму 15000 грн. 00 коп., №189 від 31.08.2018 р. на суму 15000 грн. 00 коп., №223 від 30.09.2018 р. на суму 15000 грн. 00 коп., №260 від 31.10.2018 р. на суму 15000 грн. 00 коп., №331 від 01.11.2018 р. на суму 500 грн. 00 коп., а загалом на суму в розмірі 102 884 грн. 00 коп., (а.с.36-45), а також здійснив часткову оплату за надані послуги у загальному розмірі 66656 грн. 00 коп., що підтверджується платіжними дорученнями. (а.с.46-49)

01.11.2018 року між Сторонами укладена Угода про розірвання Договору суборенди нежитлових приміщень №ДС0302 від 01.05.2018 року з 01.11.2018 року. (а.с.23)

На виконання умов Договору суборенди нежитлових приміщень №ДС0302 від 01.05.2018 року Суборендар передав, а Орендар в свою чергу прийняв нежитлове приміщення за адресою: м. Київ, вул. Бориспільська, 9 С корп. 90, нежитлове приміщення №1 (3 поверх), 50 кв.м., що підтверджується Актом приймання - передачі №02 від 01.11.2018 року, який оформлений належним чином та підписаний уповноваженими представниками сторін і скріплений печатками підприємств без зауважень та заперечень, в добровільному порядку. (а.с.25)

Судом розглянуті та відхилені заперечення Відповідача, що з 01.09.2018 року Орендар припинив постачання електроенергії в орендоване приміщення, а тому фактично Відповідач припинив користуватись спірним приміщенням в вересні 2018 р., оскільки відповідно до п.6.17 Договору суборендна плата нараховується з дня підписання Суборендарем Акта приймання - передачі приміщення та до дня підписання Орендарем Акта приймання - передачі (повернення) приміщення включно.

04.10.2018 року Позивачем надіслано на адресу Відповідача претензію №04/10/2018 з вимогою сплатити заборгованість у розмірі 15000 грн. 00 коп., що підтверджується копіями фіскального чеку, поштовим конвертом. (а.с. 26-28) У відповідь на яку Відповідач листом від 22.01.2019 року повідомив, що фактично не користується послугами за договором з 01.09.2018 р. (а.с.29)

Листами №9 від 22.10.2018 р., №11 від 01.11.2018 р. Товариство з обмеженою відповідальністю «ТЕХНОІМПЕРІЯ» просило призупинити дію договору №ДС0302 від 01.05.2018 року з 01.10.2018 р. по 31.12.2018 р. та розірвати договір відповідно. (а.с.32-33) У відповідь на які Позивач листом №24/10/2018 від 24.10.2018 року повідомив, що чинним законодавством не передбачено порядок призупинення договору оренди. (а.с.34)

Відповідно до частини першої статті 785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Статтею 795 Цивільного кодексу України визначено, що повернення наймачем предмета договору найму, якщо ним є будівля або інша капітальна споруда (їх окрема частина), оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту договір найму припиняється.

Суд зазначає, що матеріали справи не містять, а Відповідачем в свою чергу не надано суду жодних належних, допустимих та достовірних доказів в розумінні ст.ст. 76, 77, 78, 79, 91 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження повернення майна з оренди за Актом приймання - передачі 01.09.2018 року, а тому відповідно до умов Договору суборенди нежитлових приміщень №ДС0302 від 01.05.2018 року Суборендар зобов'язаний сплачувати суборендну оплату у строк до дня повернення майна, тобто по 01.11.2018 року.

Судом встановлено, що заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХНОІМПЕРІЯ» перед Приватним підприємством «АСТРА-ЛЮКС» за Договором суборенди нежитлових приміщень №ДС0302 від 01.05.2018 року становить 30 500 грн. 00 коп., що підтверджується детальним розрахунком заборгованості, наданим Позивачем.

Однак, Суд звертає увагу на те, що до матеріалів справи не було додано належних та допустимих доказів відповідно до статей 76, 77, 78, 79, 91 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження сплати Відповідачем заборгованості перед Приватним підприємством «АСТРА-ЛЮКС» по орендній платі у загальному розмірі 30 500 грн. 00 коп.

Отже, Суд зазначає, що Відповідач, в порушення вищезазначених норм Цивільного кодексу України та умов Договору, не здійснив оплату по орендній платі в повному обсязі, тобто не виконав свої зобов'язання належним чином, а тому позовні вимоги щодо стягнення заборгованості по орендній платі у розмірі 30 500 грн. 00 коп. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

При зверненні до суду Позивач просив стягнути з Відповідача на його користь 30% річних за загальний період прострочки з 01.11.2018 р. по 08.02.2019 р. у розмірі 2 506 грн. 85 коп.

Пунктом 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитору зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові. (п.4.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» №14 від 17.12.2013 року).

За умови прострочення Суборендарем оплати суборендної плати та/або інших послуг з суборенди, Орендар має право вимагати сплати Суборендарем окрім встановленої цим Договором пені, додатково 30% річних від суми несплаченого платежу. (п.8.3 Договору)

Таким чином, Суд зазначає, що Сторони у Договорі суборенди нежитлових приміщень №ДС0302 від 01.05.2018 року передбачили інший розмір процентів річних ніж той, що визначений у частині 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, а тому до даних правовідносин сторін підлягає 30% річних.

Суборендною платою Сторони визначають щомісячний грошовий платіж, який перераховується Суборендарем Орендарю в якості грошової винагороди (оплати послуг) Орендаря за здачу ним в суборенду приміщення. Плата за неповний (перший та/або останній) місяць суборенди нараховується і сплачується пропорційно до кількості днів, протягом яких Суборендар користувався приміщенням. (п.6.3 Договору)

Суд, перевіривши розрахунок 30% річних, як плати за користування чужими грошовими коштами за період прострочки Відповідачем сплати орендної плати за Договором суборенди нежитлових приміщень №ДС0302 від 01.05.2018 року за загальний період прострочки з 01.11.2018 р. по 08.02.2019 р. у розмірі 2 506 грн. 85 коп. вважає, що ця частина позовних вимог підлягає частковому задоволенню у зв'язку з невірним розрахунком Позивача в частині визначення початку перебігу прострочки Відповідача, оскільки строк по оплаті настав на 01.11.2018 р., а прострочення з 02.11.2018 р. Таким чином, з Відповідача на користь Позивача підлягає стягненню 30% річних за загальний період прострочки з 02.11.2018 р. по 08.02.2019 р. у розмірі 2 481 грн. 78 коп.

Крім того, Позивач також просив стягнути з Відповідача на його користь пеню за загальний період прострочки з 01.11.2018 р. по 08.02.2019 р. у розмірі 3 008 грн. 22 коп.

Згідно з приписами ст. ст. 216 - 218 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій. Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. Господарські санкції застосовуються в установленому законом порядку за ініціативою учасників господарських відносин. Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Статтями 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» від 22.11.96 р. № 543-96-ВР (з змінами), платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

При цьому, щодо пені за порушення грошових зобов'язань застосовується припис частини шостої статті 232 ГК України. Даним приписом передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов'язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. (п.2.5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов»язань» №14 від 17.12.2013 року)

Пунктом 8.2 Договору передбачено, що у випадку прострочення сплати Суборендарем плати та/або інших послуг з суборенди, передбачених цим Договором, Орендар має право вимагати сплати Суборендарем пені у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, від несплаченої суми за кожен день прострочення та за весь період прострочення.

Суд, перевіривши розрахунок пені, у зв»язку з неналежним виконанням умов Договору, за загальний період прострочки виконання Відповідачем його договірного грошового зобов'язання з 01.11.2018 р. по 08.02.2019 р. у розмірі 3 008 грн. 22 коп. вважає, що ця частина позовних вимог підлягає частковому задоволенню у зв'язку з невірним розрахунком Позивача в частині визначення початку перебігу прострочки Відповідача, оскільки строк по оплаті настав на 01.11.2018 р., а прострочення з 02.11.2018 р. Таким чином, з Відповідача на користь Позивача підлягає стягненню пеня за загальний період прострочки з 02.11.2018 р. по 08.02.2019 р. у розмірі 2 978 грн. 14 коп.

Таким чином, з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХНОІМПЕРІЯ» на користь Приватного підприємства «АСТРА-ЛЮКС» підлягає стягненню заборгованість у розмірі 30 500 грн. 00 коп., 3% річних у розмірі 2 481 грн. 78 коп. та пеня у розмірі 2 978 грн. 14 коп.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236 - 242, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ

1. Позов Приватного підприємства «АСТРА-ЛЮКС» - задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХНОІМПЕРІЯ» (02121, м.Київ, ВУЛИЦЯ ДЕКАБРИСТІВ, будинок 12/37, квартира 344, Ідентифікаційний код юридичної особи 41323543) на користь Приватного підприємства «АСТРА-ЛЮКС» (04073, м.Київ, ПРОСПЕКТ СТЕПАНА БАНДЕРИ, будинок 21, Ідентифікаційний код юридичної особи 31120013) заборгованість у розмірі 30 500 (тридцять тисяч п'ятсот) грн. 00 коп., 3% річних у розмірі 2 481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) грн. 78 (сімдесят вісім) коп., пеню у розмірі 2 978 (дві тисячі дев'ятсот сімдесят вісім) грн. 14 (чотирнадцять) коп.. та судовий збір у розмірі 1 918 (одна тисяча дев'ятсот вісімнадцять) грн. 06 (шість) коп.

3. В іншій частині позову - відмовити.

4. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

5. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

6. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 12 квітня 2019 року.

Суддя О.В. Чинчин