ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" квітня 2019 р. Справа№ 910/11650/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дикунської С.Я.

суддів: Мальченко А.О.

Жук Г.А.

секретар судового засідання Добрицька В.С.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання

розглянувши матеріали справи за апеляційною скаргою Фонду державного майна України

на ухвалу Господарського суду міста Києва

від 13.11.2018

у справі № 910/11650/18 (суддя Мандриченко О.В.)

за позовом Приватного акціонерного товариства «Приазовкурорт»

до Фонду державного майна України

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: 1)Приватне акціонерне товариство лікувально-оздоровчих

закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця»

2) Запорізьку обласну раду професійних спілок

про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.11.2018 у справі №910/11650/18 призначено комплексну експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз, на вирішення експертів поставлено відповідні запитання. Зупинено провадження у справі № 910/11650/18 до закінчення проведення комплексної експертизи.

Не погоджуючись із згаданим рішенням, Фонд державного майна України оскаржив її в апеляційному порядку, просив ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні клопотання про призначення експертизи. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що питання щодо реконструкцію спірних об'єктів нерухомості досліджувалось Господарським судом Запорізької області під час розгляду справи № 6/5009/5384/11 про визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння, що свідчить про наявність підстав для висновку, що призначення експертизи спрямоване на вирішення питань, які належать до компетенції суду та не потребують спеціальних знань. На думку апелянта, рішення у справі № 6/5009/5384/11 є преюдиційним, оскільки під час розгляду даної справи було встановлено факти, на які посилався позивач в своїй позовній заяві, зокрема, щодо реконструкції спірного майна. Крім цього, скаржник вважав, що експертиза призначається лише у разі дійсної потреби в спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмету доказування тощо.

Заперечуючи проти апеляційної скарги, позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому стверджував про безпідставність та необґрунтованість апеляційних вимог, просив не брати їх до уваги, оскаржувану ухвалу як законну та обґрунтовану залишити без змін. Зокрема, зазначив, що з апеляційної скарги не видно, в чому конкретно полягають порушення норм матеріального та процесуального права. Позивач вказував, що одним із обґрунтувань позовних вимог є здійснена ним реконструкція і капітальні вкладення за період 2014-2016 роки, які не були об'єктом дослідження жодної іншої справи окрім даної (справи № 910/11650/18). На переконання позивача, не відповідають дійсним обставинам справи й твердження апелянта про те, що позивач ніби-то здійснював реконструкцію і капітальні вкладення за період 2014-2016 років, коли вже не був фактичним власником цих будівель, оскільки рішення у справі № 6/5009/5384/11 від 08.11.2011 набрало законної сили лише 15.11.2016. Крім цього, позивач звертав увагу на те, що апеляційна скарга та її обґрунтування є ідентичними наданим Фондом державного майна України запереченням тощо.

В судове засідання апеляційної інстанції 16.04.2019 з'явились представники позивача та відповідача, представники третіх осіб 1 та 2 не з'явились, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, клопотань про відкладення розгляду не надіслали, про причини неявки суд не повідомили, відтак апеляційний суд вважав за можливе справу розглядати за відсутності цих представників за наявними у справі матеріалами.

Представник апелянта в судовому засіданні апеляційної інстанції надав поясненнях, в яких підтримав свою апеляційну скаргу, просив її задовольнити за наведених в ній підстав, оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні клопотання про призначення експертизи.

Представник позивача в судовому засіданні надав пояснення, в яких заперечив доводи апеляційної скарги, просив не брати їх до уваги, оскаржувану ухвалу як законну та обґрунтовану залишити без змін.

Розглянувши наявні матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як встановлено матеріалами справи, Приватне акціонерне товариство «Приазовкурорт» (далі - ПрАТ «Приазовкурорт», позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Фонду державного майна України про визнання за позивачем права власності на реконструйовані об'єкти нерухомого майна за адресою: м. Запоріжжя, вул. Ленська, 45 (адміністративна будівля літера Д-2 інвентарний № 1-0001 загальною площею 639,6 м2; будинок культури літера А-2 інвентарний № 1-0002 загальною площею 2042,6 м2; їдальня літера Б-2 інвентарний № 1-0003 загальною площею 3323,7 м2; корпус № 2 літера У-5 інвентарний № 1-0005 загальною площею 5852,12 м2; корпус № 9 літера Е інвентарний № 1-0015; корпус № 11 літери В В1 інвентарний № 1-0010 загальною площею 310,5 м2; побутове приміщення літера О інвентарний № 1-0033 загальною площею 45,1 м2; магазин літера Н інвентарний № 1-0034 загальною площею 152,1 м2; корпус № 1 літера Т-5 інвентарний № 1-0004 загальною площею 2892,43 м2; колишня їдальня літера Г інвентарний № 1-0007 загальною площею 572,8 м2; лікувально-діагностичне відділення літера Ф-3 інвентарний № 1-0043 загальною площею 4741,5 m2; склад РЄУ літера М інвентарний № 1-0035 загальною площею 93,6 м2).

11.10.2018 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання ПрАТ «Приазовкурорт» про призначення комплексної будівельно-технічної та економічної експертизи мотивоване тим, що у 2014 та 2016 позивачем виконанно роботи з реконструкції та капітального ремонту «Клінічного санаторію «Великий Луг» на загальну суму вкладу 796 469,62 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.11.2018 у справі №910/11650/18 призначено комплексну експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз. На вирішення експертів поставлено наступні запитання:

- яка ринкова вартість «Клінічного санаторію «Великий Луг» станом на вересень 2018 року?

- яка ринкова вартість кожного з об'єктів «Клінічного санаторію «Великий Луг», розташованих за адресою: м. Запоріжжя, вул. Ленська, 45, а саме: адміністративної будівлі літера Д-2 інвентарний № 1-0001 загальною площею 639,6 м2; будинку культури літера А-2 інвентарний № 1-0002 загальною площею 2042,6 м2; їдальні літера Б-2 інвентарний № 1-0003 загальною площею 3323,7 м2; корпусу № 2 літера У-5 інвентарний № 1-0005 загальною площею 5852,12 м2; корпусу № 9 літера Е інвентарний № 1-0015; корпус № 11 літери В В1 інвентарний № 1- 0010 загальною площею 310,5 м2; побутового приміщення літера О інвентарний № І-ООЗЗ загальною площею 45,1 м2; магазину літера Н інвентарний № 1-0034 загальною площею 152,1 м2; корпусу № 1 літера Т-5 інвентарний № 1-0004 загальною площею 2892,43 м2; колишньої їдальні літера Г інвентарний № 1-0007 загальною площею 572,8 м2; лікувально-діагностичного відділення літера Ф-3 інвентарний № 1-0043 загальною площею 4741,5 м2; складу РЄУ літера М інвентарний № 1-0035 загальною площею 93,6 м2 в результаті здійснення капітальних вкладень в особі філії ПрАТ «Приазовкурорт» «Клінічного санаторію «Великий Луг» станом на вересень 2018 року?

- чи збільшилася ринкова вартість «Клінічного санаторію «Великий Луг» в результаті здійснення капітальних вкладень в особі філії ПрАТ «Приазовкурорт» «Клінічного санаторію «Великий Луг»? Якщо так, то на скільки?

- коли і в якому обсязі було проведено капітальні вкладення в об'єкти «Клінічного санаторію «Великий Луг», що є предметом позову та знаходяться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Ленська, 45, а саме: адміністративну будівлю літера Д-2 інвентарний № 1-0001 загальною площею 639,6 м2; будинок культури літера А-2 інвентарний № 1-0002 загальною площею 2042,6 м2; їдальню літера Б-2 інвентарний № 1-0003 загальною площею 3323,7 м2; корпус № 2 літера У-5 інвентарний № 1-0005 загальною площею 5852,12 м2; корпус № 9 літера Е інвентарний № 1- 0015; корпус № 11 літери В В1 інвентарний № 1-0010 загальною площею 310,5 м2; побутові приміщення літера О інвентарний № І-ООЗЗ загальною площею 45,1 м2; магазин літера Н інвентарний № 1-0034 загальною площею 152,1 м2; корпус № 1 літера Т-5 інвентарний № 1- 4 загальною площею 2892,43 м2; колишню їдальню літера Г інвентарний № 1-0007 загальною площею 572,8 м2; лікувально-діагностичне відділення літера Ф-3 інвентарний № 1- 0043 загальною площею 4741,5 м2; склад РЄУ літера М інвентарний № 1-0035 загальною площею 93,6 м2?

- чи збільшилась ринкова вартість кожного з об'єктів «Клінічного санаторію «Великий Луг» за адресою: м. Запоріжжя, вул. Ленська, 45, а саме: адміністративної будівлі літера Д-2 інвентарний № 1-0001 загальною площею 639,6 м2; будинку культури літера А-2 інвентарний № 1-0002 загальною площею 2042,6 м2; їдальні літера Б-2 інвентарний № 1-0003 загальною площею 3323,7 м2; корпусу № 2 літера У-5 інвентарний № 1-0005 загальною площею 5852,12 м2; корпусу № 9 літера Е інвентарний № 1-0015; корпус № 11 літери В В1 інвентарний № 1-0010 загальною площею 310,5 м2; побутового приміщення літера О інвентарний № І-ООЗЗ загальною площею 45,1 м2; магазину літера Н інвентарний № 1-0034 загальною площею 152,1 м2; корпусу № 1 літера Т-5 інвентарний № 1-0004 загальною площею 2892,43 м2; колишньої їдальні літера Г інвентарний № 1-0007 загальною площею 572,8 м2; лікувально-діагностичного відділення літера Ф-3 інвентарний № 1-0043 загальною площею 4741,5 м2; складу РЄУ літера М інвентарний № 1-0035 загальною площею 93,6 м2 в результаті здійснення капітальних вкладень в особі філії ПрАТ «Приазовкурорт» «Клінічного санаторію «Великий Луг»? Якщо так, то на скільки?

Зупинено провадження у справі № 910/11650/18 до закінчення проведення комплексної експертизи.

За приписами ч.ч. 1, 3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Доказами згідно ст. 73 ГПК України є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. (ч. 1 ст. 79 ГПК України).

За змістом ч.ч. 1, 5 ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи (ч. 1 ст. 99 ГПК України) призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів досудового розслідування чи суду.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач зазначив, що протягом тривалого часту перебування спірного майна у його власності, ним було здійснено, зокрема у 2014 та 2016, його реконструкцію, капітальний ремонт та вчинено інші дії, направлені на поліпшення стану об'єктів нерухомості, а отже призначення судом першої інстанції комплексної експертизи з метою з'ясування питань, зокрема, щодо обсягу капітальних вкладень, ринкової вартості кожного з об'єктів та Клінічного санаторію «Великий Луг» в цілому є цілком законним та обґрунтованим.

Посилання апелянта на те, що питання щодо реконструкції спірних об'єктів нерухомості досліджувалось Господарським судом Запорізької області під час розгляду справи № 6/5009/5384/11 про визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння, що свідчить про наявні підстави для вирішення питань, які належать до компетенції суду та не потребують спеціальних знань, як безпідставні та необґрунтовані не заслуховують на увагу, адже поставлені судом першої інстанції питання, зокрема, щодо визнання обсягу капітальних вкладень, ринкової вартості кожного з об'єктів та Клінічного санаторію «Великий Луг» в цілому потребують спеціальних знань, відтак без проведення відповідної експертизи не можуть бути встановлені господарським судом.

Твердження апелянта про те, що позивач нібито здійснював реконструкцію і капітальні вкладення за період 2014-2016 років, коли вже не був фактичним власником спірних будівель, оскільки рішення у справі № 6/5009/5384/11 ухвалено 08.11.2011, не підлягають з'ясуванню під час вирішення питання доцільності проведення судової експертизи, а можуть бути предметом дослідження під час розгляду справи по суті.

Доводи апеляційної скарги жодним чином не спростовують висновків місцевого суду щодо необхідності проведення експертом дослідження, а тому не можуть бути підставою для скасування ухвали в цій частині.

Водночас слід зазначити, що призначення експертизи у даній справі не є затягуванням судового процесу, оскільки вимогу щодо повноти та всебічності встановлення обставин справи спрямовано на дотримання положень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на справедливий суд).

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Дульський проти України» від 01.06.2006, яке відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовується судом як джерело права, зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід'ємну частину судової процедури. Більше того, суд вирішує питання щодо отримання додаткових доказів та встановлює строки для їх отримання.

За змістом ст. 99 ГПК України для з'ясування обставин, що мають значення для справи, і потребують спеціальних знань у сфері іншій, ніж право, без яких неможливо встановити відповідні обставини, суд призначає експертизу у справі. При цьому, у випадку призначення судової експертизи суд має право зупинити провадження у справі на час проведення експертизи на підставі п. 2 ч. 1 ст. 228, п. 6 ч.1 ст. 229 ГПК України.

Зупинення провадження у справі це тимчасове і повне припинення всіх процесуальних дій у справі, зумовлене настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу і щодо яких невідомо, коли їх може бути усунено. Зупинення провадження у справі на час проведення судової експертизи є правом господарського суду, що зумовлене неможливістю вирішення спору по суті за відсутності висновків про встановлення фактів, які можуть бути встановлені лише експертом.

Враховуючи, що оскарженою ухвалою суду призначено комплексну експертизу, а для її проведення матеріали справи направляються до судово-експертної установи і у цей період неможливо проводити відповідні процесуальні дії, суд першої інстанції, скориставшись наданим йому правом згідно ст. 228 ГПК України, правомірно зупинив провадження у справі до закінчення проведення експертизи.

За таких обставин, ухвала місцевого суду є законною, обґрунтованою обставинами й матеріалами справи, детальний аналіз яких, як і нормативне обґрунтування прийнятого судового рішення наведено місцевим судом, підстав для скасування ухвали суду апеляційний господарський суд не знаходить. Доводи апелянта по суті його скарги в межах заявлених вимог, як безпідставні й необґрунтовані не заслуговують на увагу, оскільки не підтверджуються жодними доказами по справі й не спростовують викладених в судовому рішенні (ухвалі) висновків.

Керуючись ст.ст. 255, 269-270, 275-276, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фонду державного майна України залишити без задоволення, ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.11.2018 у справі № 910/11650/18 - без змін.

Матеріали справи № 910/11650/18 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Повний текст постанови складено 22.04.2019

Головуючий суддя С.Я. Дикунська

Судді А.О. Мальченко

Г.А. Жук