УХВАЛА

19 квітня 2019 року

м. Київ

Справа № 925/1770/15

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Погребняка В.Я.

учасники справи:

боржник, відповідач - Державне підприємство "Златодар",

розпорядник майна - Новосельцев Володимир Петрович,

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Трейдфілд Україна",

заявник касаційної скарги - Державне агентство резерву України,

розглянувши матеріали касаційної скарги Державне агентство резерву України

на ухвалу Господарського суду Черкаської області

від 04.09.2018

у складі судді Боровик С.С.,

та постанову Північного апеляційного господарського суду

від 12.02.2019

у складі колегії суддів: Остапенка О.М., (головуючий), Отрюха Б.В., Верховця А.А.,

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейдфілд Україна",

до Державного підприємства "Златодар",

про стягнення в натурі зерна, переданого на зберігання,

у справі за заявою Державного підприємства "Златодар",

про банкрутство,

ВСТАНОВИВ:

Державне агентство резерву України (далі - заявник) 04.03.2019 звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 04.09.2018 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.02.2019 у справі № 925/1770/15 Господарського суду Черкаської області.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 925/1770/15 було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Погребняк В.Я., суддя - Катеринчук Л.Й., суддя - Пєсков В.Г., що підтверджується протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 08.04.2019.

Однак касаційна скарга заявника не відповідає вимогам статей 290, 291 Господарського процесуального кодексу України (в редакції чинній з 15.12.2017 року).

Відповідно до пункту 2 частини 4 ст. 290 Господарського процесуального кодексу до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції чинній на момент подачі касаційної скарги) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Як вбачається з матеріалів скарги, заявник не погоджується з постановою Північного апеляційного господарського суду від 12.02.2019 якою, ухвалу Господарського суду Черкаської області від 04.09.2018 в частині, щодо задоволення позову, залишено без змін.

Суд зазначає, що спір між позивачем та відповідачем є спором майнового характеру в процедурі банкрутства, що зумовлює застосування господарським судом під час його розгляду спеціальних норм законодавства про банкрутство та визначення розміру судового збору, з урахуванням положень Закону України „Про судовий збір", у процедурах банкрутства.

Відповідно до підпункту 14 пункту 2 статті Закону України "Про судовий збір" в редакції чинній на момент звернення із заявою про визнання кредиторський вимог, ставка судового збору за подання заяви кредиторів, які звертаються з грошовими вимогами до боржника після оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство, а також після повідомлення про визнання боржника банкрутом, становила 2 розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка станом на 01.01.17 була встановлена у розмірі 1 600, 00 грн.

За подання касаційної скарги на рішення суду ставки судового збору встановлюються у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви (підпункт 5 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" в редакції чинній на момент подання касаційної скарги).

Отже, звертаючись 04.03.2019 з касаційною скаргою на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 04.09.2018 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.02.2019 заявнику належало сплатити судовий збір в сумі 6400, 00 грн., (200% від 3200,00(1600*2)).

Проте, до касаційної скарги Державного агентства резерву України додано квитанцію № 42 від 04.03.2019 на підтвердження сплати судового збору в сумі 1 000, 00 грн., що не може вважатися доказом сплати в належному розмірі.

Згідно з частинами 2, 3 статті 292 Господарського процесуального кодексу України (в редакції чинній з 15.12.2017) у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до частини 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

За таких обставин, заявнику касаційної скарги необхідно усунути недоліки касаційної скарги та подати суду документ про сплату (зарахування) судового збору в установленому законом порядку та розмірі, а саме 5 400,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись статтями 174, 234, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, -

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу Державного агентства резерву України на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 04.09.2018 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.02.2019 у справі № 925/1770/15 залишити без руху.

2. Надати Державному агентству резерву України строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали.

3. Роз'яснити Державному агентству резерву України, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційну скаргу буде повернуто.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя Верховного Суду В.Я. Погребняк