ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без розгляду

15.04.2019м. ДніпроСправа № 904/660/19

за позовом Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2, м. Дніпро в інтересах держави в особі Солонянської селищної ради, смт. Солоне, Дніпропетровська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Приват АВМ", смт. Солоне, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості за договором оренди земельної ділянки в сумі 69 942,27 грн.

Суддя Мельниченко І.Ф.

Представники:

від прокуратури прокурор відділу ОСОБА_1 (посв. № 036676 від 11.12.15);

від позивача представник не з'явився;

від відповідача представник не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Дніпропетровська місцева прокуратура № 2 в інтересах держави в особі Солонянської селищної ради звернулась до господарського суду Дніпропетровської області із позовом про стягнення 69 942,27 грн., що складають суму заборгованості за договором оренди земельної ділянки від 10.09.2007 за період з 20.02.2016 по 15.02.2018.

Ухвалою від 25.02.2019 господарським судом відкрито провадження у справі № 904/660/19, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено її для розгляду спору по суті на 18.03.2019.

06.03.2019 та 09.04.2019 від позивача надійшли клопотання про розгляд справи без участі представника підприємства останнього.

Крім того, у вказаних клопотаннях Солонянська селищна рада зазначає, що позов підтримує в повному обсязі та просить суд його задовольнити.

Ухвалою господарського суду від 18.03.2019 відкладено розгляд справи у порядку спрощеного провадження до 15.04.2019.

11.04.2019 прокуратурою Дніпропетровської області подані письмові пояснення, які зводяться до того, що радою неналежно здійснюється захист майнових інтересів держави, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість за спірним договором оренди земельної ділянки, частина якої не підлягає до примусового стягнення з останнього внаслідок спливу строку позовної давності.

В підтвердження викладеної правової позиції прокуратурою надано лист від 18.01.2019 № 49/2-47вих-19 до Солонянської селищної ради та відповідь на вказаний лист від 21.01.2019 № 56, із яких вбачається, що позивач був обізнаний про наявність порушень майнових інтересів держави, проте, останнім не було вжито належних та ефективних заходів цивільно-правового характеру для усунення вказаних порушень.

Відповідач у судові засідання 18.03.2019 та 15.04.2019 не з'являвся, письмовий відзив на позов не надав, проте, останній був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовими повідомленнями, які залучено до матеріалів справи (а.с. 41, 52).

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, заслухавши прокурора, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює, зокрема, представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до частини 3 статті 4 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) до господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Отже, прокурор може представляти інтереси держави в суді у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією з засад правосуддя (пункт третій частини другої статті 129 Конституції України).

Частинами 3, 4 статті 53 ГПК України передбачено, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом до іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Частиною третьою статті 23 Закону України "Про прокуратуру" визначено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Аналіз частин третьої, четвертої статті 53 ГПК України у взаємозв'язку з частиною третьою статті 23 Закону України "Про прокуратуру" дає підстави вважати, що участь прокурора в судовому процесі в господарських судах стає можливою за умови, крім іншого, обґрунтування підстав для звернення до суду, а саме нездійснення або неналежного здійснення захисту інтересів держави у спірних правовідносинах органом державної влади, органом місцевого самоврядування чи іншим суб'єктом владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, або підтвердження відсутності такого органу.

Таким чином, згідно з частиною третьою статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках:

1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження;

2) у разі відсутності такого органу.

Перший "виключний випадок" передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий - відсутність такого органу. Однак, підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно відрізняються.

У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб'єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює неналежно.

"Не здійснення захисту" виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб'єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

"Здійснення захисту неналежним чином" виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.

"Неналежність" захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який, серед іншого, включає досудове з'ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

Суд звертає увагу, що захищати інтереси держави повинні, насамперед, відповідні суб'єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб'єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб'єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.

Прокурор не може вважатися альтернативним суб'єктом звернення до суду і замінювати належного суб'єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави.

Доведення підстав для представництва прокурором інтересів держави в суді здійснюється у загальному порядку відповідно до вимог статті 74 ГПК України шляхом подання належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів (наприклад, внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинене кримінальне правопорушення на підставі статті 367 Кримінального кодексу України (службова недбалість); вирок суду щодо службових осіб; докази накладення дисциплінарних стягнень на державних службовця, які займають посаду державної служби в органі державної влади та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, за невиконання чи неналежне виконання службових обов'язків тощо).

Проте, при зверненні з позовом прокурором не наведені причини, які перешкоджають захисту інтересів держави безпосередньо належним суб'єктом, а саме, як визначено прокурором, Солонянською селищною радою.

Посилання прокурора на інформацію Солонянської селищної ради, викладену в листі від 21.01.2019 р. № 56 (а.с. 22), не є такими, що належним чином обґрунтовують причини нездійснення органами місцевого самоврядування захисту інтересів держави, оскільки сама по собі обставина не звернення позивача з позовом протягом певного періоду, без з'ясування фактичного стану правовідносин між сторонами спору, не свідчить про неналежне виконання таким органом своїх функцій із захисту інтересів держави.

Таким чином, при зверненні з позовом прокурором не наведені належні причини нездійснення Солонянською селищною радою, яка є самостійною юридичною особою з повним обсягом процесуальної дієздатності, своїх функцій щодо захисту майнових інтересів держави.

Частиною 1 статті 226 ГПК України передбачено залишення позову без розгляду, якщо позовну заяву підписано особою, яка не має права підписувати її.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що підстави для звернення Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 в інтересах держави в особі Солонянської селищної ради до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Приват АВМ" відсутні, а позов підлягає залишенню без розгляду.

Згідно з частиною 2 статті 226 ГПК України про залишенні позову без розгляду постановляється ухвала, в якій вирішуються питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з бюджету.

Суд зазначає, що відповідно до пункту 4 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду.

Керуючись п. 1 ч. 1, ч.ч. 2, 4 ст. 226, ст.ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 в інтересах держави в особі Солонянської селищної ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Приват АВМ" про стягнення заборгованості за договором оренди земельної ділянки в сумі 69 942,27 грн. залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили 15.04.2019 р.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя ОСОБА_2