ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
УХВАЛА

м. Київ

24.04.2019

Справа № 910/5240/19

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді – Приходько І.В.

розглянувши матеріали

заяви Приватного акціонерного товариства «ПРЕЗИДЕНТ-ГОТЕЛЬ»

про вжиття заходів щодо забезпечення позову

у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «ПРЕЗИДЕНТ-ГОТЕЛЬ»

до відповідача 1: Товариства з обмеженою відповідальністю «КОНКОРД КОНСАЛТИНГ»

відповідача 2: Фонду державного майна України

про визнання договору недійсним та зобов’язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «ПРЕЗИДЕНТ-ГОТЕЛЬ» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «КОНКОРД КОНСАЛТИНГ» та Фонду державного майна України про визнання недійсним договору та зобов’язання вчинити дії, в якому просить:

1. Визнати недійсним Договір № 225 від 03.09.2018 р. про надання послуг радника з підготовки до приватизації та продажу пакета акцій ПрАТ «Президент-Готель», укладений між ТОВ «Конкорд Консалтинг» та Фондом Державного майна України.

2. Зобов’язати Фонд державного майна України вчинити дії щодо залучення радника для надання послуг з підготовки до приватизації та продажу пакета акцій ПрАТ «ПРЕЗИДЕНТ- ГОТЕЛЬ» на конкурсних засадах відповідно до вимог Порядку залучення радників у процесі приватизації об’єктів державної власності, затвердженого Постановою КМУ від 30.11.2016 р. № 878, зокрема :

- прийняти рішення про скасування результатів конкурсу з відбору радника для надання послуг з підготовки до приватизації та продажу пакета акцій ПрАТ «ПРЕЗИДЕНТ- ГОТЕЛЬ»;

- забезпечити проведення конкурсною комісією з відбору радників у процесі приватизації об’єктів державної власності засідання, за результатами якого буде затверджено інформаційне повідомлення;

- в офіційному виданні Фонду державного майна України «Відомості приватизації» опублікувати інформаційне повідомлення «Про проведення конкурсу з відбору радника для надання послуг з підготовки до приватизації та продажу пакета акцій ПрАТ «ПРЕЗИДЕНТ- ГОТЕЛЬ».

Разом із позовною заявою позивач подав до суду заяву про вжиття заходів забезпечення позову, в якій просить:

заборонити Фонду державного майна України, Товариству з обмеженою відповідальністю «КОНКОРД КОНСАЛТИНГ» та іншим особам вчиняти дії з підготовки до приватизації та щодо відчуження державного пакета акцій ПрАТ «ПРЕЗИДЕНТ-ГОТЕЛЬ» на умовах, визначених договором № 225 від 03.09.2018 та на умовах, розроблених аукціонною комісією, на підставі звіту радника ТОВ «КОНКОРД КОНСАЛТИНГ» до набрання законної сили рішенням суду у даній справі.

Розглянувши заяву Приватного акціонерного товариства «ПРЕЗИДЕНТ-ГОТЕЛЬ» про вжиття заходів забезпечення позову, проаналізувавши норми господарського процесуального законодавства України, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з частиною 1 статті 137 ГПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов'язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об'єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Згідно з частиною 4 статті 139 Господарського процесуального кодексу України у заяві можуть бути зазначені кілька заходів забезпечення позову, що мають бути вжиті судом, із обґрунтуванням доцільності вжиття кожного з цих заходів.

Отже, з положень частини 4 статті 139 Господарського процесуального кодексу України слідує, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Суд відзначає, що у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку, зокрема, обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість вчинення відповідачем певних дій не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Так, в обґрунтування поданої заяви щодо забезпечення позову заявник вказує на те, що 10.05.2018 Кабінет Міністрів України прийняв Розпорядження № 358-р «Про затвердження переліку об’єктів великої приватизації державної власності, що підлягають приватизації у 2018 році», зокрема, до об’єктів великої приватизації у сфері охорони здоров’я, культури та спорту було включено ПрАТ «ПРЕЗИДЕНТ- ГОТЕЛЬ».

На виконання вказаної програми приватизації Фонд державного майна України (Замовник) уклав з ТОВ «Конкорд Консалтинг» (Радник) договір № 225 від 03.09.2018 р. про надання послуг радника з підготовки до приватизації та продажу пакета акцій ПрАТ «ПРЕЗИДЕНТ-ГОТЕЛЬ», за умовами якого Радник зобов’язався надати Замовнику професійні послуги з підготовки, організації, проведення, у тому числі пошуку потенційних покупців об’єкта приватизації, з визначенням стартової ціни та продажу об’єкта приватизації – пакета акцій ПрАТ «ПРЕЗИДЕНТ-ГОТЕЛЬ».

Однак, заявник зазначає, що 16.01.2019 Кабінет Міністрів України прийняв Розпорядження № 36-р «Про затвердження переліку об’єктів великої приватизації державної власності», до якого, зокрема було знову включено ПрАТ «ПРЕЗИДЕНТ-ГОТЕЛЬ».

У зв’язку з прийняттям вищезазначеного Розпорядження № 36-р, позивач вважає, що продовження надання ТОВ «Конкорд Консалтинг» послуг радника є неможливим та безпідставним, оскільки суперечить нормам діючого законодавства, а саме Постанові Кабінету Міністрів України № 878 від 30.11.2016, та потребує залучення радника до процесу приватизації на конкурсних засадах. Крім того, позивач вважає, що надання послуг радника ТОВ «Конкорд Консалтинг» при здійсненні приватизації державного пакету акцій ПрАТ «ПРЕЗИДЕНТ-ГОТЕЛЬ» призведе до спричинення значних збитків державі.

Вищезазначене стало підставою для звернення ПрАТ «ПРЕЗИДЕНТ-ГОТЕЛЬ» з позовом до суду про визнання недійсним договору № 225 від 03.09.2018, укладеного між Фондом державного майна України та ТОВ «Конкорд Консалтинг» про надання послуг радника з підготовки до приватизації та продажу пакета акцій ПрАТ «ПРЕЗИДЕНТ-ГОТЕЛЬ», а також підставою для подання заяви про вжиття заходів забезпечення позову, оскільки, як зазначає заявник, реалізація повноважень ТОВ «Конкорд Консалтинг» саме за договором № 225 від 03.09.2018 унеможливить або істотно ускладнить виконання рішення суду у разі задоволення судом заявлених вимог щодо недійсності оспорюваного правочину.

За приписами частини 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд констатує, що в даному випадку позивач звернувся до суду з позовними вимогами немайнового характеру.

Судове рішення у разі задоволення таких вимог не вимагатиме примусового виконання. Тому в даному випадку застосовуватися та досліджуватися повинна така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

В таких немайнових спорах має досліджуватися питання, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду (аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі суддів об'єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18).

Як передбачено в п. 2 ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується забороною відповідачу вчиняти певні дії.

Заходи щодо забезпечення позову обов'язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв'язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

Співмірність передбачає співвіднесення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду.

Враховуючи вищевикладене, а також зважаючи на те, що предметом спору у даному випадку є дійсність договору № 225 від 03.09.2018, суд приймає як обґрунтовані доводи заявника про те, що виправданим, адекватним та співмірним заходом забезпечення позову є заборона відповідачам у даній справі вчиняти дії з підготовки до приватизації та щодо відчуження державного пакета акцій ПрАТ «ПРЕЗИДЕНТ-ГОТЕЛЬ» на умовах, визначених договором № 225 від 03.09.2018.

Вжиття заходів до забезпечення позову у наведений спосіб забезпечить можливість виконання рішення суду в разі відкриття провадження у справі та задоволення позову. Навпаки, невжиття зазначених заходів до забезпечення позову може утруднити виконання рішення господарського суду у разі задоволення позовних вимог.

При цьому судом також враховано, що у випадку реалізації об’єкта державної власності – державного пакета акцій ПрАТ «ПРЕЗИДЕНТ-ГОТЕЛЬ» без дотримання вимог законодавства (або не у визначений законом спосіб), державі можуть бути завдані значні матеріальні збитки.

Водночас, заява позивача в частині заборони будь-яким іншим особам вчиняти дії з підготовки до приватизації та щодо відчуження державного пакета акцій ПрАТ «ПРЕЗИДЕНТ-ГОТЕЛЬ» (в тому числі на підставі звіту радника ТОВ «Конкорд Консалтинг») задоволенню не підлягає, зважаючи на невизначеність кола «інших осіб», а також враховуючи факт того, що вжиття судом заходів забезпечення позову у вигляді заборони відповідачам вчиняти дії, направлені на підготовку до приватизації та відчуження майна саме на підставі договору № 225 від 03.09.2018, унеможливлює вчинення будь-яких інших дій з ним.

Враховуючи вищевикладене, заява Приватного акціонерного товариства «ПРЕЗИДЕНТ-ГОТЕЛЬ» про вжиття заходів забезпечення позову підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до частини 6 статті 140 Господарського процесуального кодексу України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 140, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва,-

УХВАЛИВ:

1.          Заяву Приватного акціонерного товариства «ПРЕЗИДЕНТ-ГОТЕЛЬ» про вжиття заходів забезпечення позову задовольнити частково.

2.          Заборонити Фонду державного майна України (01133, м. Київ, вул. Генерала Алмазова, 18/9, ідентифікаційний код: 00032945) та Товариству з обмеженою відповідальністю «КОНКОРД КОНСАЛТИНГ» (01030, м. Київ, вул. Б.Хмельницького, 44; ідентифікаційний код: 34926557) вчиняти дії з підготовки до приватизації та щодо відчуження державного пакета акцій Приватного акціонерного товариства «ПРЕЗИДЕНТ-ГОТЕЛЬ» на умовах, визначених договором № 225 від 03.09.2018.

3.          В іншій частині у задоволенні заяви відмовити.

4.          Стягувачем за даною ухвалою є – Приватне акціонерне товариство «ПРЕЗИДЕНТ-ГОТЕЛЬ» (01203, м. Київ, вул. Госпітальна, 12; ідентифікаційний код: 30058128).

5.          Боржниками за даною ухвалою є:

-          Фонд державного майна України (01133, м. Київ, вул. Генерала Алмазова, 18/9, ідентифікаційний код 00032945).

-          Товариство з обмеженою відповідальністю «КОНКОРД КОНСАЛТИНГ» (01030, м. Київ, вул. Б.Хмельницького, 44; ідентифікаційний код 34926557).

6. Строк пред'явлення даної ухвали до виконання до 24.04.2022.

Ухвала є виконавчим документом, набирає законної сили з 24.04.2019 та може бути оскаржена в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України.

Суддя                                                                       І.В. Приходько