ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

17.04.2019 м. ДніпроСправа № 904/315/19

За позовом Державного підприємства "Спецагролізинг", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроленд", м. Верхньодніпровськ Дніпропетровської області

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Міністерство аграрної політики та продовольства України, м. Київ

про стягнення 945 998,00 грн.

Суддя Євстигнеєва Н.М.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1, витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань№ від 05 вересня 2018 року, керівник

Від відповідача: ОСОБА_2, ордер серія ДП №1473/029 від11 лютого 2019 року, адвокат, діє на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №3642 від 12 березня 2018 року

Від третьої особи: не з'явився

С У Т Ь С П О Р У:

Державне підприємство "Спецагролізинг" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом, яким просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроленд" збитки 945 998,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору відповідального зберігання №1 від 30 грудня 2013 року в частині належного зберігання переданого майна.

Відповідач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Агроленд", заперечує проти задоволення позовних вимог, вважає їх безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Твердження позивача, що комбайн зернозбиральний КЗС-812 СХ, рік випуску 2010, заводський номер 307 передавався на зберігання разом із жаткою та візком, відповідач вважає безпідставним, оскільки за договором позивач тричі передавав майно на зберігання відповідачу: за Актом №1 приймання - передачі майна від 03.11.2014 передано: комбайн зернозбиральний КЗС -812 СХ, рік випуску 2010, заводський номер 310; комбайн зернозбиральний КЗС -812 СХ, рік випуску 2010, заводський номер 326; жатка -2 шт.; за Актом №1 приймання - передачі майна від 22.12.2014 передано: комбайн зернозбиральний КЗС-812 СХ, рік випуску 2010, заводський номер 271; жатка -1шт.; за Актом №1 приймання - передачі майна від 23.12.2014 передано: комбайн зернозбиральний КЗС -812 СХ, рік випуску 2010, заводський номер 307. Жатка та візок за Актом №1 приймання - передачі майна від 23.12.2014 не передавались.

Оскільки, комбайн зернозбиральний КЗС -812 СХ, рік випуску 2010, заводський номер 307 на момент передачі був розукомплектований та перебував в неробочому стані, а додаток до договору, в якому була б визначена ціна такого комбайну не складався та не передавався, то на теперішній час ціна майна, яке передавалося на зберігання відповідачу по Акту №1 приймання - передачі майна від 23.12.2014 невизначена та невідома.

Також, відповідач вважає висновок експертного автотоварознавчого дослідження №8653 від 27.12.2018 таким, що не відповідає вимогам ст. 101 ГПК України, так як в ньому не зазначено, що він підготовлений для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Разом з тим, висновок експертного дослідження складений із помилками, з порушенням вимог ГПК України, визначаючий збитки з урахуванням жатки, яка не була передана, та не може бути взятий до уваги при визначенні збитків.

У відповіді на відзив позивач зазначає, що зі змісту поданих відповідачем до відзиву доказів вбачається, що відповідачу передано на зберігання комбайн, а також жатку з візком в кількості 3-х одиниць. Оскільки в матеріалах справи немає доказів повернення, зокрема, жатки зернової та візка позивачу, а позивач не визнає факту повернення зазначених речей зі зберігання, відсутні процесуально-правові підстави для звільнення відповідача від обов'язку належно виконати свої зобов'язання за договором. Позивач вважає, що надані відповідачем докази не спростовують заявлених позовних вимог.

Відповідачем подані заперечення на відповідь на відзив, у яких підтримує повністю заперечення на позовну заяву, викладені у відзиві. Відповідач зазначає, що позивач у позовній заяві не заявляє жодних претензій чи вимог за актами №1 приймання-передачі майна від 03.11.2014 та за Актом №1 приймання - передачі майна від 22.12.2014. Оскільки за актом №1 приймання - передачі майна від 23.12.2014, який є спірним, позивач разом з комбайном не передавав жатку та візок, то не можна вимагати відшкодування збитків з урахуванням жатки та візка.

Також відповідачем подано заяву про застосування строку позовної давності, в якій зазначає, що перебіг позовної давності для вимог про стягнення збитків розпочався 06.01.2015 (позивач про зміну стану майна, переданого на зберігання дізнався 05.01.2015), а отже, трирічний строк позовної давності сплив 06.01.2018. Разом з цим, з позовом позивач звернувся лише 24.01.2019, тобто поза межами позовної давності.

У письмових поясненнях на заперечення відповідача (а.с.4-7,т.2) позивач не погоджується із твердженнями відповідача стосовно неможливості проведення огляду майна, яке приймалося на зберігання 23.12.2014 та складання відповідного акту приймання на виконання п. 2.2 договору. Позивач вказує, що 05.01.2015 сторонами складено акт перевірки без відмітки про неможливість складання такого акту 23.12.2014.

17 квітня 2019 року до господарського суду надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, якою позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача 555 998,00 грн. Разом з тим позивач зазначає, що одночасно з направленням цієї заяви господарському суду відповідна копія заяви ДП "Спецагролізинг" в електронному вигляді з накладанням електронного цифрового підпису надіслана на електронну адресу відповідача зазначену відповідачем в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, а також на електронну адресу його представника адвоката ОСОБА_2 зазначену в Єдиному реєстрі адвокатів України.

Відповідно до п. 2, ч.2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, ч. 5 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України у разі подання будь-якої заяви, передбаченої пунктом 2 частини другої, частиною третьою або четвертою цієї статті, до суду подаються докази направлення копії такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи. У разі неподання таких доказів суд не приймає до розгляду та повертає заявнику відповідну заяву, про що зазначає в ухвалі.

У судовому засіданні представником позивача було заявлено усне клопотання про відвід суді - ОСОБА_3 та оголошення перерви для підготовки письмової заяви про відвід складу суду.

Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового засідання повідомлений належним чином. Письмових пояснень на позов від третьої особи до матеріалів справи не надходило.

Керуючись статями 216, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

У Х В А Л И В:

1. Усне клопотання представника позивача про оголошення перерви для підготовки письмової заяви про відвід складу суду - задовольнити.

1. Оголосити перерву у підготовчому судовому засіданні на 18 квітня 2019 року о 11:00 год., яке відбудеться у приміщенні Господарського суду Дніпропетровської області в кабінеті №3-208 за адресою: 49600, м. Дніпро, вул. Володимира Винниченка, 1.

Повідомити третю особу - Міністерство аграрної політики та продовольства України про дату та час наступного судового засідання, шляхом направлення копії цієї ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення 17.04.2019 та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Повний текст ухвали складено 18.04.2019

Суддя ОСОБА_3