УХВАЛА

22 квітня 2019 року

м. Київ

Справа № 911/2804/16

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Мачульського Г.М. - головуючого, Кушніра І.В., Краснова Є.В.

розглянувши матеріали касаційної скарги Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр транспортної логістики"

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 22.01.2019

за позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр транспортної логістики"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Росер"

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ТОО "МС Импорт Єкспорт", Державне підприємство Український державний центр залізничних рефрижераторних перевезень "Укррефтранс" (припинено, правонаступник - Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця")

про повернення майна з користування та стягнення 1 279 098,70 грн.,

ВСТАНОВИВ:

06.03.2019 Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі філії "Центр транспортної логістики" звернулось із касаційною скаргою на постанову Північного апеляційного господарського суду від 22.01.2019 до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження та з клопотанням про зупинення виконання постанови апеляційної інстанції.

Клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження обґрунтовано тим, що повний текст постанови апеляційної інстанції отримано 14.02.2019 засобами поштового зв'язку, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції на копії першої сторінки оскарженого рішення.

Зважаючи на те, що касаційна скарга подана у строк встановлений приписами частини другої статті 288 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів вважає наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження поважними, а клопотання таким, що підлягає задоволенню.

Встановивши, що подана касаційна скарга відповідає вимогам статей 287-291 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів дійшла висновку про відкриття касаційного провадження у справі №911/2804/16 за касаційною скаргою Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр транспортної логістики".

У тексті касаційної скарги заявник просить зупинити виконання постанови апеляційної інстанції щодо стягнення зі скаржника судового збору у розмірі 30 846,72 грн., обґрунтовуючи тим, що у випадку здійснення виконавчих дій до закінчення перегляду оскарженого рішення в касаційному порядку, з позивача може бути завчасно стягнуто кошти на користь відповідача, які у випадку зміни або скасування рішення потрібно буде повернути.

За змістом абзацу 2 частини четвертої статті 294 Господарського процесуального кодексу України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії, якщо зупинити його виконання неможливо.

Частиною першою статті 332 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Клопотання про зупинення виконання судових рішень має бути мотивованим, містити підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені належними доказами. У клопотанні особа повинна навести обґрунтування своїх вимог та довести, що захист її прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для відновлення порушених прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, або буде неможливим повернення виконання судових рішень у разі, якщо вони будуть скасовані.

Суд констатує, що у разі зміни або скасування рішення суду апеляційної інстанції та у разі його виконання до закінчення касаційного перегляду, Господарським процесуальним кодексом України передбачено механізм повороту виконання рішення згідно із статтею 333 цього Кодексу.

Ураховуючи доводи заявника, викладені у клопотанні, колегія суддів не вбачає підстав для зупинення виконання постанови Північного апеляційного господарського суду від 22.01.2019 в частині стягнення з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр транспортної логістики" судового збору у розмірі 30 846,72 грн., та задоволення даного клопотання.

З матеріалів справи вбачається, що третя особа ТОО "МС Импорт Єкспорт" (Республіка Казахстан, м. Алмати, вул. Бродського, 37А, оф. 213) є нерезидентом, який не має свого представництва на території України.

Дослідивши матеріали справи встановлено, що у цій справі місцевий господарський суд відповідно до Угоди про порядок вирішення спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності від 20.03.1992 (далі - Угода), до якої Україна приєдналась 19.12.1992, неодноразово направляв на територію Республіки Казахстан (нотаріально) засвідчений переклад на російську мову судових рішень через Спеціалізований міжрайонний економічний суд міста Алмата, проте завжди повертались вказані документі у зв'язку з невиконанням судового доручення про вручення ТОО "МС Импорт Єкспорт" (Республіка Казахстан, м. Алмати, вул. Бродського, 37А, оф. 213) та складено відповідні акти, в яких зазначено, що даний адресат не знаходиться за місцем направлення (т.3, а.с. 264; т. 4, а.с 166; т.5, а.с. 163, а.с. 170, а.с.172).

Крім того, апеляційним господарським судом було направлено безпосередньо в Республіку Казахстан на адресу третій особі і також повернуто поштове відправлення у зв'язку "за невостребованием".

Відповідно до приписів частин 1-3 статті 3 Господарського процесуального кодексу України, судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Якщо міжнародним договором України встановлено інші правила судочинства, ніж ті, що передбачені цим Кодексом, іншими законами України, застосовуються правила міжнародного договору.

Судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Статтею 1 Угоди встановлено, що ця Угода регулює питання вирішення справ, що випливають з договірних та інших цивільно-правових відносин між господарюючими суб'єктами, з їх відносин з державними та іншими органами, а також виконання рішень за ними.

Частиною першою статті 4 Угоди визначено, що компетентний суд держави - учасниці Співдружності Незалежних Держав має право розглядати зазначені в статті 1 цієї Угоди спори, якщо на території цієї держави - учасниці Співдружності Незалежних Держав: а) відповідач мав постійне місце проживання або місце знаходження на день висування позову; б) здійснюється торгова, промислова або інша господарська діяльність підприємства (філіалу) відповідача; в) виконано або має бути повністю або частково виконано зобов'язання з договору, що є предметом спору; г) мала місце дія або інша обставина, що стала основою для вимог щодо відшкодування шкоди; д) має постійне місце проживання або місце знаходження позивача за позовом про захист ділової репутації; є) знаходиться контрагент-постачальник, підрядник або той, хто надає послуги (виконує роботи), і спір стосується укладення, зміни і розірвання договорів.

Ураховуючи, що у цій справі нерезидентом є третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ТОО "МС Импорт Єкспорт" не підпадає до правовідносин визначених частиною першою статті 4 Угоди.

Згідно зі статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень":

"1. Рішення суду проголошується прилюдно, крім випадків, коли розгляд справи проводився у закритому судовому засіданні. Кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом.

2. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання. Судові рішення також можуть публікуватися в друкованих виданнях із додержанням вимог цього Закону.

Якщо судовий розгляд відбувався у закритому судовому засіданні, судове рішення оприлюднюється з виключенням інформації, яка за рішенням суду щодо розгляду справи у закритому судовому засіданні підлягає захисту від розголошення."

Відповідно до частин 1-3 статті 3 Закону України "Про доступ до судових рішень":

"1. Для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень.

2. Єдиний державний реєстр судових рішень (далі - Реєстр) - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

3. Суд загальної юрисдикції вносить до Реєстру всі судові рішення і окремі думки суддів, викладені у письмовій формі, не пізніше наступного дня після їх ухвалення або виготовлення повного тексту.

Доступ до окремих думок суддів через Реєстр забезпечується у тому самому порядку, що й до судового рішення, стосовно якого викладено окрему думку."

Відповідно до частин 1,3 статті 4 Закону України "Про доступ до судових рішень":

"1. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

3. Для реалізації права доступу до судових рішень, внесених до Реєстру, користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин."

Згідно до частини 3 статті 6 Закону України "Про доступ до судових рішень" суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.

Крім того, в постанові Верховного Суду від 11.09.2018 по справі № 910/9555/16 було зроблено наступний правовий висновок: "01.06.2006 набрав чинності Закон України "Про доступ до судових рішень", згідно зі статтею 2 якого кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Це право забезпечується офіційним оприлюдненням судових рішень на офіційному веб-порталі судової влади України в порядку, встановленому цим Законом. Особам, які беруть (брали) участь у справі, забезпечується доступ до судових рішень у їхній справі в порядку, встановленому процесуальним законом. Для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. До Реєстру включаються усі судові рішення судів загальної юрисдикції (частини 1, 3 статті 3 зазначеного Закону).

Таким чином, цим Законом та процесуальним законодавством скаржнику - Компанії з обмеженою відповідальністю "Хеммерт Інвестментс ЕлЕлСі" надано право бути обізнаним про прийняті в цій справі судові рішення та можливість реалізувати право на участь в касаційному перегляді судових рішень шляхом доступу до Реєстру.

Відповідно до частини 1 статті 367 ГПК України у разі якщо в процесі розгляду справи господарському суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, господарський суд може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі - іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Таким чином, зазначеною нормою процесуального закону передбачено право, а не обов'язок господарського суду звернутися з судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави в разі необхідності вручення документів чи проведення окремих процесуальних дій на території іншої держави."

Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 11.09.2018 у справі №910/9555/16 та від 19.11.2018 у справі №916/1094/16.

Крім того, аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 26.11.2018 у справі №911/1316/17.

Згідно із статтею 295 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи мають право подати до суду касаційної інстанції відзив на касаційну скаргу в письмовій формі протягом строку, встановленого судом касаційної інстанції в ухвалі про відкриття касаційного провадження.

Оскільки подача до суду касаційної інстанції відзиву на касаційну скаргу в письмовій формі є правом учасників справи, у разі реалізації такого права суд касаційної інстанції встановлює у даній справі строк для його подачі до суду касаційної інстанції до 24.05.2019.

Керуючись статтями 119, 234, 235, 294, 295 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Клопотання Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр транспортної логістики" про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.

2. Поновити Акціонерному товариству "Українська залізниця" в особі філії "Центр транспортної логістики" строк на касаційне оскарження.

3. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр транспортної логістики".

4. Касаційну скаргу призначити до розгляду на 04 червня 2019 року о 11 год. 00 хв. у приміщенні Касаційного господарського суду за адресою м. Київ, вул. О.Копиленка, 6, в залі судових засідань №332.

5. У задоволенні клопотання про зупинення виконання постанови Північного апеляційного господарського суду від 22.01.2019 в частині стягнення з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр транспортної логістики" судового збору у розмірі 30 846,72 грн., відмовити.

6. У разі, якщо учасник справи скористається наданим статтею 295 Господарського процесуального кодексу України правом подати до суду касаційної інстанції відзив на касаційну скаргу, такий відзив та докази надсилання його копій і доданих до нього документів іншим учасникам справи, має бути поданий до Касаційного господарського суду (01016, м. Київ, вул. О. Копиленка, 6) у строк до 24.05.2019.

7. Довести до відома учасників судового процесу, що неявка їх уповноважених представників у судове засідання не перешкоджає розгляду касаційної скарги.

8. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий Г.М. Мачульський

Судді І.В. Кушнір

Є.В. Краснов