ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2019 року м. ОдесаСправа № 916/2333/18
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Принцевської Н.М.;

суддів: Ярош А.І., Савицького Я.Ф.;

(Південно-західний апеляційний господарський суд, м.Одеса, проспект Шевченка, 29)

Секретар судового засідання: Соловйова Д.В.;

Представники сторін:

Від Житлового управління фірми „Ренесанс" ЛТД-92 - Цвігун В.В., посвідчення №000124, від 19.04.17;

від приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Г.В. - Громадський О.В., посвідчення № 913, від 01.08.00;

від АТ КБ «Приватбанк» - не з'явився;

від АБ «Південний» - не з'явився;

розглянувши апеляційну скаргу Житлового управління фірми „Ренесанс" ЛТД-92

на рішення Господарського суду Одеської області від 04.02.2019 року

по справі №916/2333/18

за позовом Житлового управління фірми „Ренесанс" ЛТД-92

до відповідачів: 1) Акціонерного товариства Комерційний банк „Приватбанк" в особі філії „Южне головне регіональне управління" Публічного акціонерного товариства Комерційного банку „Приватбанк";

2) Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк „Південний"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонов Георгій Володимирович

про зобов'язання виконати певні дії,-

(суддя першої інстанції: Петров В.С., дата та місце ухвалення рішення: 04.02.2019, Господарський суд Одеської області, м.Одеса, просп. Шевченка, 29)

В жовтні 2018 року Житлове управління фірми "Ренесанс" ЛТД-92 звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Акціонерного товариства КБ "Приватбанк" в особі філії "Южне головне регіональне управління" Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" (далі АТ КБ «Приватбанк») та Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку "Південний" (далі - ПАТ АБ «Південний») про зобов'язання:

-АТ КБ "Приватбанк" в особі філії "Южне головне регіональне управління" списати постанову приватного виконавця про арешт коштів боржника від 10.07.2018 і 13.07.2018 з відповідних позабалансових рахунків та проводити операції за рахунками у ЮГРУ "Приватбанк" м. Одеса, МФО 328704, р/р НОМЕР_4, р/р НОМЕР_5, р/р НОМЕР_6 та НОМЕР_7, що належать Житловому управління фірми "Ренесанс" ЛТД-92, в межах коштів на рахунках,

-ПАТ АБ "Південний" списати постанови приватного виконавця про арешт коштів боржника від 10.07.2018 і 13.07.2018 з відповідних позабалансових рахунків та проводити операції за рахунками у ПАТ АБ "Південний" МФО 328209, р/р НОМЕР_1, р/р НОМЕР_2, р/р НОМЕР_8, що належать Житловому управління фірми "Ренесанс" ЛТД-92, в межах коштів на рахунках.

Позовні вимоги позивача обґрунтовані тим, що накладений арешт на банківські рахунки Житлового управління фірми "Ренесанс" ЛТД-92 повністю блокує діяльність підприємства та не дає можливості сплатити заробітну плату працівникам підприємства, а в рамках зупиненого виконавчого провадження приватний виконавець не має змоги зняти накладені арешти на банківські рахунки позивача, незважаючи на те, що на рахунку приватного виконавця знаходиться сума, яка перевищує розмір коштів, стягнутих за рішенням суду та винагороди приватного виконавця. З огляду на викладене, позивач вважає, що оскільки на депозитному рахунку приватного виконавця знаходиться сума, яка перевищує суму за рішенням суду та винагороду приватного виконавця, банки відповідно до п. 9.10. Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої Постановою Національного Банку України №22 від 21.01.2004, після списання за платіжною вимогою/інкасовим дорученням (розпорядженням) суми в розмірі, який визначений документом про арешт коштів, зобов'язані списати цей документ з відповідного позабалансового рахунку та проводити операції за рахунком Житлового управління фірми "Ренесанс" ЛТД-92.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 04.02.2019 (суддя - Петров В.С.) у задоволенні позову Житлового управління фірми "Ренесанс" ЛТД-92 до АТ КБ "Приватбанк" та ПАТ АБ «Південний» про зобов'язання виконати певні дії - відмовлено.

Суд першої інстанції зазначив, що в матеріалах справи відсутні докази списання АТ КБ "Приватбанк" та ПАТ АБ "Південний" за платіжними вимогами приватного виконавця від 10.07.2018 та від 13.07.2018 всієї суми в розмірі 110769,83 грн., яка визначена постановою про арешт коштів боржника від 10.07.2018 у ВП № 56748940, з огляду на що визнав безпідставними доводи позивача про наявність у відповідачів обов'язку щодо списання постанов приватного виконавця про арешт коштів боржника від 10.07.2018 і 13.07.2018 з відповідних позабалансових рахунків та щодо проведення операцій за рахунками позивача у вказаних банках.

Крім того, місцевий господарський суд зазначив, що АТ КБ «Приватбанк» та АБ «Південний» позбавлені права самостійно знімати арешт з рахунків Житлового управління фірми «Ренесанс» ЛТД-92, оскільки зняття арешту з коштів боржника здійснюється лише за постановою державного виконавця, приватного виконавця або за рішенням суду.

Частково не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Житлове управління фірми «Ренесанс» ЛТД-92 звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог про зобов'язання відповідачів проводити операції за рахунками, що належать позивачу - скасувати та прийняте нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в цій частині.

Заявник апеляційної скарги вважає оскаржуване рішення суду першої інстанції необґрунтованим та таким, що прийняте з порушенням норм матеріального права.

Апелянт зазначає, що на підставі постанов приватного виконавця АТ КБ «Приватбанк» має право продовжувати арештовувати кошти позивача, але в розмірі не більше 208,60 грн, в свою чергу ПАТ АБ «Південний» має право продовжувати арештовувати кошти позивача, але в розмірі не більше 98791,13 грн.

На думку заявника апеляційної скарги, забороняти користуватись іншими коштами на рахунках позивача відповідачі не мають жодної правової підстави.

Апелянт зазначає, що висновок суду першої інстанції про правомірність накладення арешту на всі кошти позивача у банківських рахунках та, відповідно, заборону ними користуватись не ґрунтується на нормах чинного законодавства та документах, наявних у справі.

Крім того, Житлове управління фірми „Ренесанс" ЛТД-92 звертає увагу, що судом першої інстанції не прийнято до уваги твердження позивача, що накладений арешт повністю блокує діяльність підприємства та не дає можливості сплатити заробітну плату працівникам.

Також заявник стверджує, що в результаті неналежного здійснення виконавчих дій приватним виконавцем з рахунків боржника списано коштів більше ніж фактично заарештовано, а на депозитному рахунку приватного виконавця знаходиться сума, яка перевищує суму за рішенням суду та винагороду виконавця, а позивач позбавлений можливості розпоряджатись власними коштами, що знаходяться на банківських рахунках.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 05.03.2019 відкрито апеляційне провадження у справі №916/2333/18 за апеляційною скаргою Житлового управління фірми „Ренесанс" ЛТД-92 на рішення Господарського суду Одеської області від 04.02.2019.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 15.03.2019 апеляційну скаргу Житлового управління фірми „Ренесанс" ЛТД-92 на рішення Господарського суду Одеської області від 04.02.2019 року по справі №916/2333/18 призначено до розгляду на 22.04.2019.

Відповідачі не скористалися своїм правом згідно з ч.1 ст.263 Господарського процесуального кодексу України та не надали суду відзивів на апеляційну скаргу, що згідно з ч.3 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України не перешкоджає перегляду оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

В судовому засіданні 22.04.2019 представник Житлового управління фірми „Ренесанс" ЛТД-92 підтримав доводи, викладені ним в апеляційній скарзі, просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в частині відсутності обов'язку відповідачів щодо проведення операцій за рахунками позивача у банківських установах, зокрема, АТ КБ «Приватбанк» та ПАТ АБ «Південний».

Представник третьої особи заперечував проти доводів апеляційної скарги, наполягав на залишенні апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Представники АТ КБ «Приватбанк» та ПАТ АБ «Південний» в судове засідання не з'явились, не повідомивши суд завчасно про причини неявки, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином.

Відповідно до положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об'єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010, "Смірнова проти України" від 08.11.2005, "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006, "Літоселітіс проти Греції" від 05.02.2004 та інші).

Враховуючи викладене, з огляду на те, що явка представників сторін судом обов'язковою не визнавалась, колегія суддів апеляційного господарського суду з урахуванням ст. 120, ст. 202, ст. 270, ч. 2 ст. 273 Господарського процесуального кодексу України вважає за можливе розглянути справу за відсутністю представників відповідачів за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представників учасників справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції встановила наступне.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 04.06.2018 у справі №522/6683/17 було задоволено частково позов ОСОБА_4 та на користь останньої стягнуто з Житлового управління фірми "Ренесанс" ЛТД-92 матеріальну шкоду у розмірі 90032,00 грн., моральну шкоду у сумі 10000,00 грн., судовий збір у сумі 213,30 грн., також з Житлового управління фірми "Ренесанс" ЛТД-92 стягнуто в дохід держави судовий збір в розмірі 560,00 грн., в задоволенні інших вимог відмовлено.

Видані Приморським районним судом м. Одеси на виконання вказаного судового рішення виконавчі листи від 05.07.2018 у справі № 522/6683/17 були пред'явлені ОСОБА_4 (стягувачем) до примусового виконання приватному виконавцю виконавчого округу Одеської області - Парфьонову Г.В.

На підставі заяви ОСОБА_4 постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області від 10.07.2018 відкрито виконавче провадження №56749289 з примусового виконання виконавчого листа № 522/6683/17 від 05.07.2018 про стягнення з Житлового управління фірми "Ренесанс" ЛТД-92 на користь ОСОБА_4 моральної шкоди в розмірі 10000,00 грн.

Крім того, постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області від 10.07.2018 відкрито виконавче провадження № 56748940 з примусового виконання виконавчого листа №522/6683/17 від 05.07.2018 про стягнення з Житлового управління фірми "Ренесанс" ЛТД-92 на користь ОСОБА_4 матеріальної шкоди в розмірі 90032,00 грн.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області від 10.07.2018 відкрито виконавче провадження №56749317 з примусового виконання виконавчого листа №522/6683/17 від 05.07.2018 про стягнення з Житлового управління фірми "Ренесанс" ЛТД-92 на користь ОСОБА_4 судового збору в розмірі 213,30 грн.

10.07.2018 приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області була винесена постанова про арешт коштів боржника у ВП №56748940, якою накладено арешт на кошти, що знаходяться на рахунках боржника в ЮГРУ "Приватбанк" м.Одеса (р/р № НОМЕР_4, МФО 328704), в ПАТ АБ "Південний" (р/р № НОМЕР_1, МФО 328209), а також кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та належать боржнику, в межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, що дорівнює 110769,83 грн.

При цьому з метою списання коштів з рахунків боржника 10.07.2018 приватним виконавцем Парфьоновим Г.В. були надіслані до ПАТ КБ "Приватбанк" та АБ „Південний" платіжні вимоги на суму 110769,83 грн.

На виконання платіжної вимоги АБ "Південний" 11.07.2018 перерахував на рахунок приватного виконавця Парфьонова Г.В. грошові кошти в розмірі 208,60 грн., що підтверджується копією виписки по рахунку АБ "Південний" за 11.07.2018 (рахунок № НОМЕР_3) (а.с. 50) та копією платіжного доручення №53934896 від 11.07.2018 на суму 208,60 грн. (а.с. 51).

Також 12.07.2018 на виконання платіжної вимоги від 10.07.2018 ПАТ КБ "Приватбанк" перераховано на рахунок приватного виконавця Парфьонова Г.В. грошові кошти в розмірі 6104,38 грн., що підтверджується копією звіту по дебетових операціях по рахунку НОМЕР_9 за 12.07.2018 (а.с. 46) та копією меморіального ордеру № І0712729НF від 12.07.2018 на суму 6104,38 грн. (а.с. 47).

13.07.2018 приватним виконавцем Парфьоновим Г.В. отримана відповідь з ДФС України про існування інших рахунків у боржника, на які ще не було накладено арешт, тому 13.07.2018 приватним виконавцем була винесена постанова про арешт коштів боржника ВП №56748940, якою накладено арешт на кошти, що містяться на рахунках боржника: ПАТ КБ "Центр", МФО 380742, р/р № НОМЕР_10; ЮЖНЕ ГРУ "Приватбанк" м. Одеса, МФО 328704, р/р № НОМЕР_4, р/р № НОМЕР_7, р/р № НОМЕР_6; АБ "Південний" МФО 328209, р/р № НОМЕР_2, р/р № НОМЕР_8, а також кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та належать боржнику, в межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів - 110769,83 грн.

З метою списання коштів з рахунків боржника 13.07.2018 та 20.07.2018 приватним виконавцем надіслано платіжні вимоги до АТ КБ "Приватбанк" та ПАТ АБ "Південний" на суму 104456,85 грн., оскільки частина коштів у сумі 6312,98 грн. надійшла по раніше виставленим платіжним вимогам.

На виконання платіжної вимоги АБ "Південний" 23.07.2018 перерахував на рахунок приватного виконавця Парфьонова Г.В. грошові кошти в розмірі 1578,93 грн. та 10191,18 грн., що підтверджується копією виписки по рахунку АБ "Південний" за 23.07.2018 (рахунок № НОМЕР_3) (а.с. 52) та копіями платіжного доручення №56828455 від 23.07.2018 на суму 10191,18 грн. (а.с. 53) і платіжного доручення №56868830 від 23.07.2018 на суму 1578,93 грн. (а.с. 54).

30.07.2018 на виконання платіжної вимоги від 13.07.2018 АТ КБ "Приватбанк" перераховано на рахунок приватного виконавця Парфьонова Г.В. грошові кошти в розмірі 104456,85 грн., що підтверджується копією звіту по дебетових операціях по рахунку НОМЕР_9 за 30.07.2018 (а.с. 48) та копією меморіального ордеру №І0730YFVС9 від 30.07.2018 на суму 104456,85 грн. (а.с. 49).

30.07.2018 позивачем подана до приватного виконавця заява про зупинення виконавчого провадження разом з ухвалою Апеляційного суду Одеської області про прийняття апеляційної скарги на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 04.06.2018 у справі №522/6683/17 до провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 26.07.2018 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Житлового управління фірми "Ренесанс" ЛТД-92 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 04.12.2018 у справі за позовом ОСОБА_4 до Житлового управління фірми "Ренесанс" ЛТД-92, за участю третьої особи Комунального підприємства "Житлово-комунальний сервіс "Порто-Франківський" про відшкодування майнової та моральної шкоди; зупинено дію рішення Приморського районного суду м. Одеси від 04.06.2018.

Відповідно до ст. 38 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження зупиняється виконавцем у разі поновлення судом строку подання апеляційної скарги на рішення, за яким видано виконавчий документ, або прийняття такої апеляційної скарги до розгляду (крім виконавчих документів, що підлягають негайному виконанню). Про зупинення виконавчого провадження виконавець виносить постанову не пізніше наступного робочого дня з дня отримання судового рішення.

З огляду на зазначене, 30.07.2018 приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Парфьоновим Г.В. була винесена постанова про зупинення виконавчого провадження ВП №56748940, у зв'язку з поновленням строку на апеляційне оскарження та відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Житлового управління фірми "Ренесанс" ЛТД-92 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 04.06.2018.

Разом з тим, на думку позивача, оскільки на депозитному рахунку приватного виконавця знаходиться сума, яка перевищує суму за рішенням суду та винагороду приватного виконавця, банки відповідно до п. 9.10. Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої Постановою Національного Банку України №22 від 21.01.2004, після списання за платіжною вимогою/інкасовим дорученням (розпорядженням) суми в розмірі, який визначений документом про арешт коштів, зобов'язані списати цей документ з відповідного позабалансового рахунку та проводити операції за рахунком Житлового управління фірми "Ренесанс" ЛТД-92.

Вказані обставини і стали підставою для звернення Житлового управління фірми "Ренесанс" ЛТД-92 до Господарського суду Одеської області з відповідним позовом.

Як зазначалося раніше, рішенням Господарського суду Одеської області від 04.02.2019 (суддя - Петров В.С.) у задоволенні позову Житлового управління фірми "Ренесанс" ЛТД-92 до АТ КБ "Приватбанк" та ПАТ АБ "Південний про зобов'язання виконати певні дії - відмовлено.

Апелянт погодився з висновком суду першої інстанції про те, що у відповідачів відсутні підстави для списання постанови приватного виконавця про арешт коштів, оскільки за вищенаведеними положеннями Інструкції до арешту суми в розмірі, який визначений постановою про арешт коштів, банк продовжує арештовувати кошти, що надходять на рахунок клієнта та виконує платіжні вимоги щодо списання коштів з урахуванням тієї суми, яку раніше частково списано на підставі платіжних вимог за тим виконавчим документом, для забезпечення якого було накладено арешт на кошти на рахунку клієнта.

Разом з тим, заявник апеляційної скарги не погоджується з висновком місцевого господарського суду про відсутність обов'язку відповідачів щодо проведення операцій за рахунками позивача у вказаних банках.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному і об'єктивному дослідженні з урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи їх взаємний зв'язок, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення суду першої інстанції прийнято з дотриманням норм матеріального і процесуального права, є законним і обґрунтованим з наступних підстав.

Положеннями ч. 1 ст. 59 Закону України "Про банки та банківську діяльність" передбачено, що арешт на майно або кошти банку, що знаходяться на його рахунках, арешт на кошти та інші цінності юридичних або фізичних осіб, що знаходяться в банку, здійснюються виключно за постановою державного виконавця, приватного виконавця чи рішенням суду про стягнення коштів або про накладення арешту в порядку, встановленому законом. Зняття арешту з майна та коштів здійснюється за постановою державного виконавця, приватного виконавця або за рішенням суду.

Частиною 2 ст. 59 Закону України "Про банки та банківську діяльність" передбачено, що зупинення власних видаткових операцій банку за його рахунками, а також видаткових операцій за рахунками юридичних або фізичних осіб здійснюється в разі накладення арешту відповідно до частини першої цієї статті, а також в інших випадках, передбачених договором, Законом України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення", іншими законами та/або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку, кореспондентському рахунку. Зупинення видаткових операцій здійснюється в межах суми, на яку накладено арешт, крім випадків, коли арешт накладено без встановлення такої суми або коли інше передбачено договором, законом чи умовами такого обтяження.

Згідно з ч. 1 ст. 1074 Цивільного кодексу України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на рахунку, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму та фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом. Банк не має права встановлювати заборону на встановлення обтяження, але може встановлювати розумну винагороду.

Відповідно до абз. 1 п. 9.1. Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої Постановою НБУ від 21.01.2004 №22, обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що розміщені на його рахунку/ах, відповідно до ст. 1074 Цивільного кодексу України не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, установлених законом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що розміщені на рахунку, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму та фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом.

Таким чином, положеннями ч. 1 ст. 1074 Цивільного кодексу України, ст. 59 Закону України "Про банки та банківську діяльність" та п. 9.1. Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої Постановою НБУ від 21.01.2004 р. № 22, передбачена можливість обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, та зупинення власних видаткових операцій банку за його рахунками, саме у випадках обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на рахунку, такими випадками, зокрема є накладення арешту за постановою приватного виконавця.

В абз. 1 п. 9.3. Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої Постановою НБУ від 21.01.2004 р. № 22 встановлено, що арешт на підставі документа про арешт коштів може бути накладений на всі кошти, що є на всіх рахунках клієнта банку, без зазначення конкретної суми, або на суму, що конкретно визначена в цьому документі. Якщо в документі про арешт коштів не зазначений конкретний номер рахунку клієнта, на кошти якого накладений арешт, але обумовлено, що арешт накладено на кошти, що є на всіх рахунках, то для забезпечення суми, визначеної цим документом, арешт залежно від наявної суми накладається на кошти, що обліковуються на всіх рахунках клієнта, які відкриті в банку, або на кошти на одному/кількох рахунку/ах.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання платіжних вимог приватного виконавця з боку АТ КБ "Приватбанк" було перераховано на депозитний рахунок приватного виконавця Парфьонова Г.В. грошові кошти на загальну суму 110561,23 грн. (104456,85 грн.+6104,38 грн.), непогашеними згідно платіжним вимог, направлених приватним виконавцем до ПАТ КБ "Приватбанк", на момент звернення до Господарського суду Одеської області з позовом залишались 208,60 грн.

Також ПАТ АБ "Південний" було перераховано на депозитний рахунок приватного виконавця Парфьонова Г.В. грошові кошти на загальну суму 11978,70 грн. (208,60 грн. + 1578,93 грн. + 10191,18 грн.), непогашеними згідно платіжних вимог, направлених приватним виконавцем до АБ "Південний", на момент звернення до Господарського суду Одеської області з позовом залишались 98791,13 грн.

Відповідно до абз. 1-4 п. 9.10 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої Постановою НБУ від 21.01.2004 №22, у разі надходження до банку платіжної вимоги / інкасового доручення (розпорядження) за тим виконавчим документом, для забезпечення виконання якого на кошти клієнта накладено арешт, банк виконує її в повній або частковій сумі в межах наявної арештованої суми на рахунку. Банк виконує часткову оплату платіжної вимоги/інкасового доручення (розпорядження) відповідно до пункту 5.10 глави 5 та пункту 11.9 глави 11 цієї Інструкції. До арешту суми в розмірі, який визначений документом про арешт коштів, банк продовжує арештовувати кошти, що надходять на рахунок клієнта, та виконує платіжні вимоги / інкасові доручення (розпорядження) щодо списання коштів з урахуванням тієї суми, яку раніше частково списано на підставі платіжних вимог / інкасових доручень (розпоряджень) за тим виконавчим документом, для забезпечення якого було накладено арешт на кошти на рахунку клієнта. Банк після списання за платіжною вимогою/інкасовим дорученням (розпорядженням) суми в розмірі, який визначений документом про арешт коштів, списує цей документ з відповідного позабалансового рахунку та, якщо немає на обліку за позабалансовим рахунком інших документів про арешт коштів, проводить операції за рахунком клієнта.

Згідно з п. 9.11 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої Постановою НБУ від 21.01.2004 № 22, банк здійснює зняття арешту з коштів за постановою виконавця про зняття арешту з коштів, прийнятою відповідно до законодавства України, за рішенням суду, ухвалою слідчого судді, суду або постановою прокурора, які доставлені до банку самостійно виконавцем (посильним, помічником приватного виконавця), слідчим, представником суду, слідчого судді, прокурора, контролюючого органу, або які надійшли рекомендованим або цінним листом, відправником якого є виконавець, суд, слідчий суддя, прокурор, контролюючий орган. Банк також приймає до виконання постанову виконавця про зняття арешту з коштів, надіслану у формі електронного документа, з дотриманням вимог законодавства України з питань електронного документообігу, електронного цифрового підпису, захисту інформації.

Таким чином, враховуючи наведені положення Інструкції та ч. 1 ст. 59 Закону України "Про банки та банківську діяльність", АТ КБ "Приватбанк" в особі філії "Южне головне регіональне управління" та ПАТ АБ "Південний" позбавлені права самостійно знімати арешт з рахунків Житлового управління фірми "Ренесанс" ЛТД-92 та здійснювати банківські операції по рахункам позивача, оскільки зняття арешту з коштів боржника здійснюється лише за постановою державного виконавця, приватного виконавця або за рішенням суду.

З огляду на зазначене, колегією суддів Південно-західного апеляційного господарського не приймаються до уваги доводи позивача стосовно обмеження його прав як клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунках у відповідачів.

Також судом апеляційної інстанції не приймаються до уваги твердження позивача стосовно того, що накладений арешт на банківські рахунки Житлового управління фірми "Ренесанс" ЛТД-92 повністю блокує діяльність підприємства та не дає можливості сплатити заробітну плату працівникам вказаного підприємства, з огляду на наступне

Відповідно до ч. 3 ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження" не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов'язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Закон України "Про виконавче провадження" не містить будь-яких обмежень щодо накладення арешту на кошти боржника, які знаходяться на його банківських рахунках, крім рахунків визначених ч. 3 ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження".

Наразі слід зазначити, що позивачем були оскаржені до Приморського районного суду м. Одеси дії приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Георгія Володимировича стосовно арешту коштів на рахунках позивача. Так, ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 23.08.2018 р. у справі №522/6683/17 у задоволенні вказаної скарги позивача було відмовлено з огляду на неможливість зняття приватним виконавцем арешту з коштів позивача у зв'язку зупиненням виконавчого провадження до розгляду апеляційної скарги позивача на рішення суду.

У зв'язку із зазначеним, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що для зняття приватним виконавцем арешту коштів на рахунка позивача у зв'язку із погашенням боргу необхідне відновлення виконавчого провадження, що є неможливим до винесення апеляційним судом рішення по скарзі позивача.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію ("Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод") та практику Суду (Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини) як джерело права.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою (рішення у справах "Серявін та інші проти України", "Руїз Торіха проти Іспанії"), яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі „Трофимчук проти України").

Судова колегія зазначає, що місцевим господарським судом у ході розгляду справи було досліджено всі обставини справи, перевірено їх наявними у ній доказами, та надано їм відповідну правову оцінку. Інші аргументи сторін, які не впливають на суть прийнятого рішення, не потребують детальної відповіді з огляду на прийняте судом рішення у справі.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що норми чинного законодавства місцевим господарським судом застосовані правильно, рішення відповідає приписам матеріального та процесуального права, а мотиви, з яких подана апеляційна скарга, не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

За таких обставин, апеляційна скарга Житлового управління фірми „Ренесанс" ЛТД-92 на рішення Господарського суду Одеської області від 04.02.2019 року по справі №916/2333/18 задоволенню не підлягає, а рішення Господарського суду Одеської області від 04.02.2019 року по справі №916/2333/18 залишається без змін.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 276, 281 -284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Житлового управління фірми „Ренесанс" ЛТД-92 на рішення Господарського суду Одеської області від 04.02.2019 року по справі №916/2333/18 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Одеської області від 04.02.2019 року по справі №916/2333/18 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку в строки, передбачені ст.288 ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано 24.04.2019 року.

Головуючий Н.М. Принцевська

Судді: А.І. Ярош

Я.Ф. Савицький