ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

10.04.2019 м. Ужгород Справа № 907/724/18

Суддя Господарського суду Закарпатської області Ремецькі О.Ф.,

За участю секретаря судового засідання Петрова Ю.А.

розглянувши позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю ФІЛАЗОНІТ УКРАЇНА, м. Берегово до товариства з обмеженою відповідальністю ВЕЛІШАН, с. Середнє Мукачівського району про стягнення 98578,91євро, що еквівалентно сумі 3.127.908,81грн.

За участю представників:

від позивача - ОСОБА_1, адвокат, посвідч. №21/1561 від 17.07.2018 року

від відповідача не зявився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до Господарського суду Закарпатської області з позовом до відповідача про стягнення суми 98578,91 євро заборгованості по оплаті вартості придбаної продукції за відповідними контрактами на поставку товару, посилаючись на порушення відповідачем вимог ст.ст. 13, 14, 131-1 Конституції України, ст.ст. 525,629, 530, 692, 610, 612 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 20.12.2018 року відкрито загальне позовне провадження у розгляді справи №907/724/18 та призначено підготовче засідання на 21.01.2019 року.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 21.01.2019 року підготовче засідання відкладено на 06.02.2019 року з підстав, наведених у ній.

В засіданні суду 06.02.2019 року судом за згодою сторін було оголошено перерву у підготовчому засіданні, відповідно до ст.183 ГПК України до 21 лютого 2019 р.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 21 лютого 2019 року було продовжено строк підготовчого провадження у справі та оголошено перерву у засіданні суду відповідно до ч. 5 ст. 183 ГПК України до 05.03.2019 року.

У засіданні суду 05.03.2019 року було оголошено перерву у підготовчому судовому засіданні відповідно до ст. 183 ГПК України до 18.03.2019 року на 10:00 год.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 18.03.2019 року відмовлено у задоволенні клопотання відповідача від 18.03.2019 р. про розгляд справи у колегіальному складі суду, закрито підготовче провадження у справі та призначено до розгляду по суті на 10.04.2019 року.

Позивач заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, посилаючись на їх обґрунтованість наявними у справі матеріалами. Пояснив, що на виконання укладених з відповідачем договорів купівлі-продажу продукції, а саме: Договір № 14/09/2016 від 14.09.2016 року; Договір № 14/09/2016-А від 14.09.2016 року; Договір № 23/12/2016 від 23.12.2016 року; Договір № 24/04/2017 від 24.04.2017 року, Договір № 03/05/2017-1 від 03.05.2017 року, Договір № 11/10/2018 від 11.10.2018 року., ним було поставлено відповідачу товар Посилаючись на те, що Відповідач у встановлений договором строк не здійснив оплати за поставлений товар у відповідності до умов договору, просить суд стягнути з відповідача заборгованість за договорами у сумі 98578,91 євро заборгованості, з врахуванням нарахованих за невиконання грошових зобов'язань штрафних санкцій на підставі п. п.5.4, 8.2 Договору.

Відповідач в поданому суду відзиві просить відмовити позивачу у вимозі про стягнення з відповідача суми штрафних санкцій 98 374,81 грн. (3052 євро) основного боргу за договором №14.09.2016 від 14.06.2016 року. Наголосив, що 03.04.2018 року було здійснено оплату Товару на загальну суму 500000,00 грн. за договором №03/05/2017-1 від 03.05.2017 р., у зв'язку з чим повністю погашено заборгованість за даним договором, яка станом на дату платежу становила 164387 грн. та штрафні санкції в сумі 24822,55 грн. Однак, заперечує щодо зарахування суми залишку коштів в рахунок покриття заборгованості за договором №14.09.2016 від 14.09.2016 року - основного боргу та штрафних санкцій. У зв'язку з чим, вважає, що сума основного боргу повинна бути зменшена на суму штрафних санкцій, а саме: 3052,8 євро, тобто становити 54988,95 грн. (1705,98 євро). Крім того, щодо заборгованості за договором №23/12/2016 від 23.12.2016 р. заперечує твердження позивача, що ним було передано товар відповідно до накладної №РН-0122301 від 23.12.2016 року, оскільки така свідчить про передачу товару за іншим) договором, що зазначений в ній (Договір №ЗДГ~0000076 від 14.09.2016 р.), що не є предметом даного спору.

Зазначає, що відповідно до Договору купівлі продажу №14/09/2016-А від 14.09.2016 р. строк виконання зобов'язання встановлено до 01.09.2017 р., Договору купівлі продажу №23/12/2016 від 23.12.2016 р. - 01.09.2017 р., Договору купівлі продажу №24/04/2017 від 24.04.2017 р. - 01.09.2017 р., Договору купівлі продажу №14/09/2016 від 14.09.2016 р. - 01.09.2017 р., тобто вимога щодо сплати пені мала бути пред'явлена в строк до 01.09.2018 р.

Враховуючи те, що у поданому розрахунку спірної суми включено суму пені, нарахованої не у період прострочення та за межами строку позовні давності, просить суд застосувати строк позовної давності до вимог позивача щодо стягнення штрафних санкцій. .

Позивач в судовому засіданні 10.04.2019 позовні вимоги підтримав у повному обсязі, повністю заперечивши вимоги за зустрічним позовом.

Представник відповідача з заявленими у позові позовними вимогами не погоджується та просить суд відмовити у задоволенні вимоги про стягнення з відповідача суми штрафних санкцій, 98 374,81 грн. (3052 євро) основного боргу за договором №14.09.2016 від 14.09.2016 року та застосувати строк позовної давності до вимог позивача щодо стягнення штрафних санкцій.

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих позивачем.

У судовому засіданні 10.04.2019 року, відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані сторонами матеріали, заслухавши повноважних представників позивача та відповідача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та їх заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між ТОВ "ФІЛАЗОНІТ УКРАЇНА" (Позивач) та ТОВ "ВЕЛІШАН" (Відповідач) були укладені договори купівлі-продажу продукції, а саме: договір купівлі-продажу біопрепарату "ФІЛАЗОНІТ МЦ", № 14/09/2016 від 14.09.2016 року; договір купівлі-продажу біопрепарату "ФІЛАЗОНІТ МЦ" № 14/09/2016-А від 14.09.2016 року; договір купівлі-продажу біопрепарату "ФІЛАЗОНІТ МЦ" № 23/12/2016 від 23.12.2016 року; договір купівлі-продажу біопрепарату "ФІЛАЗОНІТ МЦ" № 24/04/2017 від 24.04.2017 року, договір купівлі-продажу біопрепарату "ФІЛАЗОНІТ МЦ" № 03/05/2017-1 від 03.05.2017 року (далі - договори купівлі-продажу продукції), а також договір купівлі-продажу з відстрочкою платежу № 11/10/2018 від 11.10.2018 року, відповідно до умов п.1.1 яких позивач зобов'язався здійснити поставку Товару (біопрепарат ФІЛАЗОНІТ), а відповідач зобов'язався прийняти товар і оплатити його.

У відповідності до п. п. 2.3, 2.4 договорів купівлі-продажу продукції оплата за Товар здійснюється покупцем у порядку та в строки, що визначені у даному Договорі. Ціна та загальна вартість імпортного Товару (засоби захисту рослин, насіння, та біопрепаратів) визначається в іноземній валюті та в національній валюті по офіційному курсу продажу валюти НБУ на дату підписання Договору.

Пунктом 2.1 договору купівлі-продажу з відстрочкою платежу № 11/10/2018 від 11.10.2018 року встановлено, що ціна та товар установлюється в національній валюті України та вказується у Специфікаціях, яка є невід'ємною частиною договору, в якій застерігаються умови поставки, дата виконання зобов'язань (п.п.2.1, 3.1,3.2 договору купівлі-продажу з відстрочкою платежу № 11/10/2018 від 11.10.2018 року).

Умови та строки поставки товару, обумовлено сторонами у розділі 3 та 4 Договорів. Зокрема, поставка (передача) всієї кількості ТОВАРУ за цим Договором. Умови поставки ТОВАРУ: франко-склад м.Берегово. ТОВАР вважається переданим ПОКУПЦЮ з моменту підписання ним видаткових накладних. Приймання ТОВАРУ здійснюється в порядку встановленому правилами, інструкціями про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю та кількістю, іншими нормативними актами, які регулюють особливості приймання конкретної продукції та тари.

ТОВАР, що передається ПРОДАВЦЕМ ПОКУПЦЕВІ повинен бути в тарі та (або) упакований звичайним для нього способом в упаковку, яка забезпечує зберігання ТОВАРУ під час звичайних умов зберігання та транспортування ТОВАРУ. Якість упаковки і тари ТОВАРУ повинна відповідати стандартам та нормативам, що діють на території України та (або) прийнятим міжнародним стандартом, підтвердженим в Україні. ПОКУПЕЦЬ може при узгодженні ПРОДАВЦЕМ, обумовити для зручності поставки розміри ємкості Товару, про що повинен завчасно повідомити ПРОДАВЦЯ письмово.

Пунктом 4.2 та п.4.3 договорів купівлі-продажу продукції приймання товару по кількості і якості проводиться покупцем в момент його передачі від продавця, або його уповноваженого представника. Товар вважається переданим продавцем і прийнятим покупцем по кількості, асортименту - відповідно до видаткової накладної, по якості - відповідно сертифікату якості.

Право власності на ТОВАР, а також ризик випадкового знищення або випадкового пошкодження ТОВАРУ переходить до ПОКУПЦЯ після передачі ТОВАРУ та підписання відповідних документів (накладних), що свідчать про прийом ПОКУПЦЕМ ТОВАРУ.

Згідно п.п.3.3,4.2, 4.3 договору купівлі-продажу з відстрочкою платежу №11/10/2018 від 11.10.2018 року товар вважається переданим ПОКУПЦЮ з моменту (утримання ним Товару на підставі видаткової накладної, акту прийому передачі товар), чи будь-якого іншого документу що підтверджує факт отримання товару Покупцем. Приймання товару по кількості і якості проводиться ПОКУПЦЕМ в момент його передачі від, ПРОДАВЦЯ. Товар вважається переданим ПРОДАВЦЕМ і прийнятим ПОКУПЦЕМ: по кількості, асортименту - відповідно п. 3,3 договору.

Розділом 5 договорів купівлі-продажу продукції визначено порядок розрахунків та поставки ПОКУПЕЦЬ здійснює повну оплату ТОВАРУ на підставі рахунку-фактури ПРОДАВЦЯ, протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту отримання рахунку - фактури згідно п. 2.2. ПОКУПЕЦЬ погоджується, що ПРОДАВЕЦЬ має право збільшити вартість поставленого ТОВАРУ, що передбачена в п. 2.2., у разі зміни вартості курсу валют більше ніж на 1 (один) відсоток, згідно офіційного курсу гривні до іноземної валюти Євро, що встановлений Національним банком України. У разі такої зміни ПОКУПЕЦЬ сплачує ПРОДАВЦЮ за новим розрахунком, лише несплачену частину ТОВАРУ до 01 вересня 2017 рок (договір купівлі-продажу біопрепарату "ФІЛАЗОНІТ МЦ", № 14/09/2016 від 14.09.2016 року; договір купівлі-продажу біопрепарату "ФІЛАЗОНІТ МЦ" № 14/09/2016-А від 14.09.2016 року; договір купівлі-продажу біопрепарату "ФІЛАЗОНІТ МЦ" № 23/12/2016 від 23.12.2016 року) та до 01.11.2017 відповідно до договору купівлі-продажу біопрепарату "ФІЛАЗОНІТ МЦ" № 24/04/2017 від 24.04.2017 року, договору купівлі-продажу біопрепарату "ФІЛАЗОНІТ МЦ" № 03/05/2017-1 від 03.05.2017 року.

Термін повного розрахунку - до 1 вересня 2017 (договір купівлі-продажу біопрепарату "ФІЛАЗОНІТ МЦ", № 14/09/2016 від 14.09.2016 року; договір купівлі-продажу біопрепарату "ФІЛАЗОНІТ МЦ" № 14/09/2016-А від 14.09.2016 року; договір купівлі-продажу біопрепарату "ФІЛАЗОНІТ МЦ" № 23/12/2016 від 23.12.2016 року) та до 01 листопада 2017, - відповідно до договору купівлі-продажу біопрепарату "ФІЛАЗОНІТ МЦ" № 24/04/2017 від 24.04.2017 року, договору купівлі-продажу біопрепарату "ФІЛАЗОНІТ МЦ" № 03/05/2017-1 від 03.05.2017 року (п.5.4 договорів купівлі-продажу продукції).

Згідно розділу 5 договору купівлі-продажу з відстрочкою платежу № 11/10/2018 від 11.10.2018 року ПОКУПЕЦЬ зобов'язаний сплатити Продавцю вартість Товару на умовах передбачених специфікацією, що є невід'ємною частиною даного договору. Сторонами погоджено, що розрахунок за ТОВАР, здійснюється в національній грошовій одиниці України ~ гривні у перерахунку з іноземної валюти Євро, на день оплати за ТОВАР.

Датою виконання зобов'язання по оплаті Товару вважається день надходження коштів на розрахунковий рахунок ПРОДАВЦЯ (п.5.3 договору купівлі-продажу з відстрочкою платежу № 11/10/2018 від 11.10.2018 року).

Пунктом 6.1 договорів купівлі-продажу продукції визначений обов'язок покупця провести оплату за ТОВАРУ в строк і на умовах вказаних в п. 5.1., 5.2., 5.З., 5.4. цього Договору; при перерахуванні обов'язково вказувати в платіжному документі номер і дату укладення даного Договору. У випадку відсутності в платіжному документів цих реквізитів, ПРОДАВЕЦЬ самостійно визначає напрями зарахування отриманих сум в рахунок погашення існуючих зобов'язань ПОКУПЦЯ.

Аналогічне положення встановлено сторонами у п.6.1 договору купівлі-продажу з відстрочкою платежу № 11/10/2018 від 11.10.2018 року.

Як стверджує позивач та не спростовується відповідачем на виконання умов укладених договорів здійснено поставку товару згідно видаткових накладних, а саме: №РН-0091402 від 14.09.2016 р. на суму 5840783,09 грн., №РН-0122301 від 23.12.2016 р. на суму 74672,46 грн., №РН-0042801 від 28.12.2017 р. на суму 972400,00 грн., №РН-0050303 від 03.05.2017 р. на суму 148065,00 грн., №РН-0091401 від 14.09.2016 р. на суму 427986,79 грн., №РН-0101601 від 16.10.2018 р. на суму 373348,80 грн., №РН-0111301 від 13.11.2018 р. на суму 187027,20 грн.

Відповідач своїх зобов'язань щодо оплати вартості поставленого товару виконав частково, сплативши 500000,00 грн., (банківська виписка станом на 04.04.2018 року), однак з порушенням передбачених договорами строків, у зв'язку з чим, позивач надсилався лист № 165 від 27.11.2018 року з вимогою про погашення наявної заборгованості.

Відповідно до листа № 125 від 05.10.2018 року позивач надіслав відповідачу комерційну пропозицію щодо придбання ним 10500 літрів препарату Філазоніт та погашення ним заборгованості за отриманий Товар частково до 01.11.2018 року. У відповідь на виконання таких вимог Відповідачем, Позивач зобов'язався відмовитися/переглянути свої грошові вимоги за порушення строків оплати вартості за поставлений товар.

Позивач виконав взяті на себе зобов'язання та частково передав Відповідачу товар у кількості 5000 літрів.

Однак, Відповідач в черговий раз порушив свої зобов'язання та не оплатив 50% загальної заборгованості перед Позивачем до 01.11.2018 року та не оплатив 20% вартості товару за новим договором № 11 /10/2018 від 11.10.2018 року.

Відповідачем проігноровано всі вимоги позивача та не здійснено жодних заходів для вирішення спору в досудовому порядку.

01.10.2018 року сторонами підписаний акт звірки взаєморозрахунків, згідно якого загальна заборгованість відповідача перед позивач становить 60443,00 євро, що еквівалентно 1978013,62 грн. крім того, позивачем нараховано 36332,60 євро відсотків за порушення договірних зобов'язань, що еквівалентно 1188699,56 грн. загальна сума заборгованості у сукупності з нарахованими штрафними санкціями становить 3166713,17грн.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Судом встановлено, що між сторонами було укладено ряд договорів а саме: договір купівлі-продажу біопрепарату "ФІЛАЗОНІТ МЦ", № 14/09/2016 від 14.09.2016 року; договір купівлі-продажу біопрепарату "ФІЛАЗОНІТ МЦ" № 14/09/2016-А від 14.09.2016 року; договір купівлі-продажу біопрепарату "ФІЛАЗОНІТ МЦ" № 23/12/2016 від 23.12.2016 року; договір купівлі-продажу біопрепарату "ФІЛАЗОНІТ МЦ" № 24/04/2017 від 24.04.2017 року, договір купівлі-продажу біопрепарату "ФІЛАЗОНІТ МЦ" № 03/05/2017-1 від 03.05.2017 року, договір купівлі-продажу з відстрочкою платежу № 11/10/2018 від 11.10.2018 року.

З огляду на зміст та умови укладених договорів між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання параграфа 1 глави 30 Господарського Кодексу України та параграфів 1 і 3 глави 54 Цивільного кодексу України.

Частинами 1, 6 статті 265 Господарського кодексу України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. Реалізація суб'єктами господарювання товарів негосподарюючим суб'єктам здійснюється за правилами про договори купівлі-продажу. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Аналогічні положення містяться і у статті 712 Цивільного кодексу України, згідно з якою за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань.

Спір у даній справі виник у зв'язку з невиконанням відповідачем своїх зобов'язань в частині оплати за поставлений позивачем товар на підставі укладених договорів.

Факт передачі товару за вищенаведеними договорами підтверджується підписаними видатковими накладними №РН-0091402 від 14.09.2016 р. на суму 5840783,09 грн., №РН-0122301 від 23.12.2016 р. на суму 74672,46 грн., №РН-0042801 від 28.12.2017 р. на суму 972400,00 грн., №РН-0050303 від 03.05.2017 р. на суму 148065,00 грн., №РН-0091401 від 14.09.2016 р. на суму 427986,79 грн., №РН-0101601 від 16.10.2018 р. на суму 373348,80 грн., №РН-0111301 від 13.11.2018 р. на суму 187027,20 грн.

Умовами пункту 2.1 договору купівлі-продажу з відстрочкою платежу № 11/10/2018 від 11.10.2018 року встановлено, що ціна та товар установлюється в національній валюті України та вказується у Специфікаціях, яка є невід'ємною частиною договору, в якій застерігаються умови поставки, дата виконання зобов'язань (п.п.2.1, 3.1,3.2 договору купівлі-продажу з відстрочкою платежу № 11/10/2018 від 11.10.2018 року).

Умови та строки поставки товару, обумовлено сторонами у розділі 3 та 4 Договорів. Зокрема, поставка (передача) всієї кількості ТОВАРУ за цим Договором. Умови поставки ТОВАРУ: франко-склад м.Берегово. ТОВАР вважається переданим ПОКУПЦЮ з моменту підписання ним видаткових накладних. Приймання ТОВАРУ здійснюється в порядку встановленому правилами, інструкціями про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю та кількістю, іншими нормативними актами, які регулюють особливості приймання конкретної продукції та тари.

ТОВАР, що передається ПРОДАВЦЕМ ПОКУПЦЕВІ повинен бути в тарі та (або) упакований звичайним для нього способом в упаковку, яка забезпечує зберігання ТОВАРУ під час звичайних умов зберігання та транспортування ТОВАРУ. Якість упаковки і тари ТОВАРУ повинна відповідати стандартам та нормативам, що діють на території України та (або) прийнятим міжнародним стандартом, підтвердженим в Україні. ПОКУПЕЦЬ може при узгодженні ПРОДАВЦЕМ, обумовити для зручності поставки розміри ємкості Товару, про що повинен завчасно повідомити ПРОДАВЦЯ письмово.

Пунктом 4.2 та п.4.3 договорів купівлі-продажу продукції приймання товару по кількості і якості проводиться покупцем в момент його передачі від продавця, або його уповноваженого представника. Товар вважається переданим продавцем і прийнятим покупцем по кількості, асортименту - відповідно до видаткової накладної, по якості - відповідно сертифікату якості.

Право власності на ТОВАР, а також ризик випадкового знищення або випадкового пошкодження ТОВАРУ переходить до ПОКУПЦЯ після передачі ТОВАРУ та підписання відповідних документів (накладних), що свідчать про прийом ПОКУПЦЕМ ТОВАРУ.

Частиною 1 статті 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем здійснено часткову оплату за поставлений згідно договорів купівлі-продажу продукції у сумі 500000,00 грн., що підтверджується банківською випискою станом на 04.04.2018.

Вказана сума грошових коштів розподілена позивачем на погашення основної заборгованості за договором купівлі-продажу біопрепарату "ФІЛАЗОНІТ МЦ" № 03/05/2017-1 від 03.05.2017 року.

Отже станом на 03.04.2018 року Відповідач був зобов'язаний сплатити за умовами договору № 03/05/2017-1 від 03.05.2017 - 5100 євро, що еквівалентно 164387 грн. на дату здійснення платежу.

Таким чином Відповідач в повній мірі погасив заборгованість за поставлений товар по договору №03/05/2017-1 від 03.05.2017 р.

Проте, відповідач погасив заборгованість по договору з порушенням строків оплати ( оплата була здійснена 03.04.2018 року, а відповідно до п.5.3, 5.4. Договору повинна була бути оплачена до 01.11.2017 року) , у зв'язку з чим позивачем нараховано у відповідності до п.8.2 договору пеню станом на 03.04.2018 року (дата поступлення оплати) у сумі 770,1 євро, що складає 24822,55 грн. У відповідача виникла переплата у сумі 310790,00 грн., яку зараховано позивачем в рахунок часткової оплату вартості по договору № 14/09/2016 від 14.09.2016 року за поставлений товар, про що повідомлено відповідача листом №166 від 10.12.18

Факт наявної заборгованості за вищенаведеними договорами станом на 01.10.2018 р. підтверджено також складеним та підписаним обома сторонами актом звірки взаєморозрахунків на суму 60443,00 євро заборгованості

Крім того, відповідачем також не здійснено оплату вартості товару за договором купівлі-продажу з відстрочкою платежу № 11/10/2018 від 11.10.2018 року з урахуванням п.4.1. специфікації (додатку №1 до вказаного договору), в якому визначено умови оплати вартості товару у розмірі 20% , які сплачує покупець протягом 10 робочих днів з дня отримання товару.

Загальна вартість товару згідно специфікації до договору купівлі-продажу з відстрочкою платежу № 11/10/2018 від 11.10.2018 року становить 1183455,00 грн., що еквівалентно 36750,00 євро.

Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованість за поставку товару згідно договору купівлі-продажу з відстрочкою платежу № 11/10/2018 від 11.10.2018 року становить 2916,69 євро.

Таким чином, з врахуванням встановлення судом факту отримання відповідачем товару згідно видаткових накладних та перехід права власності на товар в момент отримання товару та підписання видаткових накладних, у відповідача виник обов'язок оплатити вартість поставленого товару у строк, визначений умовами договорів, а саме до 01.09.2017 року - у повному обсязі за договорами купівлі-продажу продукції, а також у розмірі 20% вартості поставленого товару згідно договору купівлі-продажу з відстрочкою платежу № 11/10/2018 від 11.10.2018 року - до 26.10.2018 р. (видаткова накладна №РН-0101601 від 16.10.2018 р.), та до 23.12.2018 р. (видаткова накладна №РН-0111301 від 13.11.2018 р.)

Факт наявної заборгованості - основного боргу відповідачем не заперечується. Докази сплати боргу станом на день судового засідання у суду відсутні. Відтак, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача суми основного боргу у сумі 64046,67 євро належним чином обґрунтовані та підтверджуються матеріалами справи, тому вказана сума підлягає стягненню з відповідача у повному обсязі.

Щодо доводів відповідача про зарахування позивачем частини грошових коштів в рахунок оплати заборгованості за договором №14/09/2016 від 14.09.16 та суми штрафних санкцій за договором № 03/05/2017-1 від 03.05.2017, то суд зазначає, що пунктом 6.1 договорів купівлі-продажу продукції визначений обов'язок покупця при перерахуванні обов'язково вказувати в платіжному документі номер і дату укладення даного Договору. У випадку відсутності в платіжному документів цих реквізитів, ПРОДАВЕЦЬ самостійно визначає напрями зарахування отриманих сум в рахунок погашення існуючих зобов'язань ПОКУПЦЯ.

Крім того нормами ст.534 Цивільного кодексу України визначено черговість задоволення вимог кредиторів, а саме у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов'язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором або законом: у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов'язані з одержанням виконання; у другу чергу сплачуються проценти і неустойка; у третю чергу сплачується основна сума боргу. Відтак, здійснене позивачем зарахування не суперечить п.6.1 договорів купівлі-продажу продукції та положенням ст.534 Цивільного кодексу України щодо черговості погашення вимог за грошовим зобов'язанням.

Щодо тверджень відповідача про передачу товару згідно накладної РН-0122301 від 23.12.2016 року за договором №ЗДГ-0000076 від 14.09.2016 року, то суд констатує, що факт наявної суми основної заборгованості, в тому числі і за наведеними договорами підтверджується складеним сторонами актом звірки взаєморозрахунків, підписаний у двосторонньому порядку.

Відповідно до положень ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідальність за невиконання взятих на себе зобов'язань за договором у вигляді штрафних санкцій передбачена умовами укладених між сторонами договору, зокрема, наведеним вище пунктом 8.1 та 8.2 договорів купівлі-продажу продукції, а також п.п. 8.1-8.3 договору купівлі-продажу з відстрочкою платежу № 11/10/2018 від 11.10.2018 року.

Так, відповідно до п.8.2 договорів купівлі-продажу продукції сторонами обумовлено У разі порушення строків розрахунків за поставлений ТОВАР, передбачених в пунктах 5.1., 5.2., 5.З., 5.4. даного Договору, ПРОДАВЦЕМ ПОКУГЩЮ нараховуються штрафні санкції в розмір 0,1 % за кожний день прострочки оплати, що складає 36 % річних в розрахунку на іноземну валюту Євро, до моменту повного розрахунку ПОКУПЦЕМ за ТОВАР.

Відтак, враховуючи те, що відповідач свої зобов'язання по оплаті вартості поставленого товару в повному обсязі в строк до 01.09.2017 не виконав, вимога про стягнення з відповідача пені та трьох відсотків річний є підставною та правомірною. Поряд з цим, відповідачем заявлено про сплив позовної давності щодо штрафних санкції за договорами купівлі-продажу та застосування його до спірних правовідносин. в обґрунтування заяви про сплив позовної давності відповідач посилається на те, що Відповідно до Договорів купівлі-продажу №14/09/2016-А від 14.09.2016 р., №14/09/2016 від 14.09.2016 р., №23/12/2016 від 23.12.2016 р., №24/04/2017 від 24.04..2017 р., строк виконання зобов'язання встановлено до 01.09.2017 р., тому вимога щодо сплати штрафних санкцій повинна була бути заявлена позивачем до 01.09.2018. р..

Натомість, позивач заперечує проти поданої відповідачем заяви про сплив позовної давності та застосування строку позовної давності до вимоги про стягнення штрафних санкцій за договорами Договорів купівлі-продажу №14/09/2016-А від 14.09.2016 р., №14/09/2016 від 14.09.2016 р., №23/12/2016 від 23.12.2016 р., №24/04/2017 від 24.04..2017 р., строк виконання зобов'язання встановлено до 01.09.2017 р., мотивуючи тим, що підписання акту звірки взаєморозрахунків свідчить про переривання строку позовної давності, у розумінні ст.264 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст. 256 ЦК України).

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, при цьому, позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін шляхом укладення договору в письмовій формі (ст.ст. 257, 259 ЦК України).

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч.ч. 1, 5 ст. 261 ЦК України).

Відповідно до частини п'ятої статті 261 ЦК України, за зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ст. 257 ЦК загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Для окремих видів вимог законом встановлено спеціальна позовну давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Частиною 1 ст. 261 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Норма ч.1 ст. 261 ЦК України містить презумпцію обізнаності особи про стан своїх суб'єктивних прав, відтак обов'язок доведення терміну, з якого особі стало (могло стати) відомо про порушення права, покладається на позивача.

Відповідно до ч. 5 ст. 261 ЦК України, за зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

У висновках Верховного Суду України, викладених у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, за I півріччя 2014 р. зазначено, що частинами 4, 5 ст. 267 ЦК передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Отже, коли судом на підставі досліджених у судовому засіданні доказів встановлено, що право особи, про захист якого вона просить, порушене, а стороною у спорі до винесення рішення заявлено про застосування позовної давності, та встановлено, що цей строк пропущено без поважних причин, суд на підставі ст. 267 ЦК ухвалює рішення про відмову в задоволенні позову за спливом позовної давності. У разі визнання судом причин пропущення позовної давності поважними, порушене право підлягає захисту.

Згідно ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відтак, з умов укладених договорів вбачається термін повного розрахунку - до 1 вересня 2017 (договір купівлі-продажу біопрепарату "ФІЛАЗОНІТ МЦ", № 14/09/2016 від 14.09.2016 року; договір купівлі-продажу біопрепарату "ФІЛАЗОНІТ МЦ" № 14/09/2016-А від 14.09.2016 року; договір купівлі-продажу біопрепарату "ФІЛАЗОНІТ МЦ" № 23/12/2016 від 23.12.2016 року) та до 01 листопада 2017, - відповідно до договору купівлі-продажу біопрепарату "ФІЛАЗОНІТ МЦ" № 24/04/2017 від 24.04.2017 року, договору купівлі-продажу біопрепарату "ФІЛАЗОНІТ МЦ" № 03/05/2017-1 від 03.05.2017 року .

Отже, строк пред'явлення вимоги про стягнення штрафних санкцій з урахуванням строку позовної давності в один - до 1 вересня 2018 за договорами купівлі-продажу біопрепарату "ФІЛАЗОНІТ МЦ", № 14/09/2016 від 14.09.2016 року; № 14/09/2016-А від 14.09.2016 року; та № 23/12/2016 від 23.12.2016 року та до 01 листопада 2018, - відповідно до договору купівлі-продажу біопрепарату "ФІЛАЗОНІТ МЦ" № 24/04/2017 від 24.04.2017 року.

Сума штрафних санкцій за договором купівлі-продажу біопрепарату "ФІЛАЗОНІТ МЦ" № 03/05/2017-1 від 03.05.2017 року була погашена в односторонньому порядку позивачем шляхом зарахування суми переплати, здійсненої відповідачем 03.04.2018 р. з урахуванням п.6.1 вказаного договору та не суперечить ст.534. Цивільного кодексу України.

З огляду на те, що позивач звернувся до суду з позовною заявою11.12.2018 року, що свідчить про сплив строку позовної давності за вимогами про стягнення штрафних санкцій за договорами купівлі-продажу сплив, а саме 1 вересня 2018 за договорами купівлі-продажу біопрепарату "ФІЛАЗОНІТ МЦ", № 14/09/2016 від 14.09.2016 року; № 14/09/2016-А від 14.09.2016 року; та № 23/12/2016 від 23.12.2016 року та 01 листопада 2018, за договором купівлі-продажу біопрепарату "ФІЛАЗОНІТ МЦ" № 24/04/2017 від 24.04.2017 року, вказане є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог у цій частині. Заперечення позивача щодо поданої заяви відповідача про сплив позовної давності та наявність обставин, з якими пов'язується переривання такого строку, у зв'язку з підписанням сторонами акут звірки взаєморозрахунків судом до уваги не беруться, оскільки вказаний акт був підписаний сторонами за межами строку позовної давності та після його спливу щодо вимог про стягнення штрафних санкцій за договорами купівлі-продажу продукції.

Щодо вимоги позивача про стягнення пені у сумі 3024,50 євро за договором купівлі-продажу з відстрочкою платежу №11/10/2018 від 11.10.2018 року судом встановлено наступне.

Пунктом 8.2 та 8.3 договору вищенаведеного договору визначено, що покупець відповідає за несвоєчасну оплату товару й сплачує пеню в розмірі подвійної обліково ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу При розрахунку пені застосовується ставка НБУ, що діє в період нарахування пені. Продавець відповідає за несвоєчасну відправку товару й сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми вартості Товару за кожний день прострочення виконання зобов'язання. При розрахунку пені застосовується ставка НБУ, що діє в період нарахування пені

Так, з урахуванням умов та строків розрахунків визначених п.4.1 специфікації до договору купівлі-продажу з відстрочкою платежу №11/10/2018 від 11.10.2018 р., у відповідача виник обов'язок щодо сплати 20% вартості поставленого товару у строк до 26.10.2018 р. (видаткова накладна №РН-0101601 від 16.10.2018 р.), та до 23.12.2018 р. (видаткова накладна №РН-0111301 від 13.11.2018 р.).

В ході судового розгляду справи наявність основної суми заборгованості за вказаним договором позивачем належним чином обґрунтована та підтверджена матеріалами справи. Докази сплати основної суми заборгованості за договором купівлі-продажу з відстрочкою платежу №11/10/2018 від 11.10.2018 р. у суду відсутні, відтак така є простроченою

З огляду на наведене , вимога позивача про стягнення з відповідача суми 107,81 євро у вигляді пені за порушення зобов'язань щодо оплати вартості поставленого товару відповідно до договору купівлі-продажу з відстрочкою платежу №11/10/2018 від 11.10.2018 р. є підставною та обґрунтованою, відтак підлягає задоволенню повністю

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ст. 74 Господарського процесуального кодексу України обов'язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

З огляду на вищезазначене, приймаючи до уваги встановлені судом обставини, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог позивача частково, а саме у сумі 64046,67 євро - боргу за поставлений товар та 107,81 євро пені за прострочення грошового зобов'язання, відмовивши в решті позовних вимог.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору у сумі 46933,42 грн. підлягають до відшкодування пропорційно розміру задоволених вимог, а саме у сумі 30483,02 грн. Решту судових витрат у вигляді судового збору у сумі покласти на позивача.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, 195, ч. 1 ст. 202, ст.ст. 232, 233, 237, 238, 240 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛІШАН» (89653, Закарпатська обл., Мукачівський район, с.Серне, вул. Шандора Петефі, 43, код: ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФІЛАЗОНІТ УКРАЇНА» (90202, Закарпатська обл., м. Берегове, вул. Хмельницького Богдана, 122, ) суму 64046,67 євро - боргу за поставлений товар, що еквівалентно сумі 2032200,84 грн. та 107,81 євро - пені за прострочення грошового зобовязання, що еквівалентно сумі 3420,82 грн. , а також суму 30483,02 грн. - у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

В решті позовних вимог відмовити.

Судові витрати у вигляді судового збору у 16450,40 грн. покласти на позивача.

Видати наказ на виконання рішення в порядку вимог п. 4 ст. 327 ГПК України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено: 22.04.2019.

Суддя О.Ф. Ремецькі