РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

09.04.2019Справа № 910/16143/18

за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» в

особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на

ліквідацію ПАТ «КБ «Хрещатик» Славкіної Марини Анатоліївни

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Купер Прайс»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб

про стягнення 200.000,00 грн.

Суддя Сівакова В.В.

секретар судового засідання Кимлик Ю.В.

за участі представників сторін

від позивача Лозинська О.Л., адвокат за довіреністю № 395 від 28.03.2019

від відповідача не з'явився

від третьої особи не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

03.12.2018 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Хрещатик» Славкіної Марини Анатоліївни до Товариства з обмеженою відповідальністю «Купер Прайс» про стягнення 200.000,00 грн.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що на підставі укладеного між сторонами договору кредитної лінії № 28-10-14 від 28.07.2017, позивачем було надано кредит в розмірі 21.739.859,44 грн, з терміном повернення до 27.07.2017. Проте відповідачем не було здійснено жодного платежу на погашення основного боргу за кредитним договором, у зв'язку з чим у останнього виникла заборгованість. Відповідно до рішення Правління Національного банку України № 46-рш від 02.06.2016 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «КБ «Хрещатик» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 913 від 03.06.2016 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «Хрещатик» та делегування повноважень ліквідатора банку». З 12.01.2018 делеговано повноваження ліквідатора банку Славкіну М.А. З метою здійснення повноважень щодо повернення заборгованості позичальників перед банком позивач звернувся до суду з позовною вимогою стягнути з відповідача частину простроченої заборгованості за договором кредитної лінії № 28-10-14 від 28.07.2017 у розмірі 200.000,00 грн.

В позовній заяві міститься клопотання про залучення до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.12.2018 відкрито провадження у справі № 910/16143/18 та прийнято позовну заяву до розгляду; розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи; залучено до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб.

Даною ухвалою суду зобов'язано відповідача протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали подати суду відзив на позов в порядку ст. 165 Господарського процесуального кодексу України з доданням доказів, що підтверджують обставини викладені в ньому, та докази направлення цих документів позивачу.

У відповідності до ст. 242 Господарського процесуального кодексу України ухвалу про відкриття провадження у справі від 10.12.2018 було направлено відповідачу рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення за № 227 за адресою, що зазначена в позовній заяві, а саме: 02140, м. Київ, вул. Лариси Руденко, 6-А, яка згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань станом на 10.12.2018 є місцезнаходженням відповідача.

Відповідач ухвалу суду від 10.12.2018, надіслану за вказаною вище адресою, отримав 17.12.2018, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення відправлення за № 227.

Третьою особою 20.12.2018 до суду подано пояснення, в яких третя особа просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

08.01.2019 від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує посилаючись на наступне. Позивач в позові не вказує, що додатково до договору кредитної лінії № 28-10-14 від 28.07.2014 між позивачем та відповідачем було укладено договір про факторингове обслуговування № 8/5 від 28.07.2014 на який є посилання в п.п. 7.20-7.21 кредитного договору. Відповідно до договору факторингу позивач зобов'язується відступити, а відповідач придбати відповідно до умов договору факторингу право грошової вимоги до боржників позивача, зазначених у реєстрі боржників, сплати основної суми боргу, процентів, комісій за користування кредитом, штрафних санкцій та інших грошових зобов'язань за ним, право на отримання яких належить позивачу на підставі документів, що підтверджують таке право вимоги відповідно до кредитних договорів без переходу до відповідача права нарахування відсотків за кредитними договорами у майбутньому. Плата за надану відповідачем суму фінансування згідно договору факторингу за період з 06.04.2016 по 03.01.2019 становить 10.742.335,21 грн. Сума ліміту фінансування за договором факторингу становить 21.739.859,44 грн, що дорівнює простроченій заборгованості за кредитним договором. Позивач з дати запровадження тимчасової адміністрації не виконує свої зобов'язання щодо щомісячного (в передостанній банківський день поточного місяця) перерахування відповідачу плати за надану відповідачем суму фінансування, кошти з якої мали бути використані в якості погашення заборгованості за кредитним договором. Таким чином, невиконання позивачем зобов'язань по договору факторингу є наслідком неможливості виконання відповідачем кредитного договору. Відповідач неодноразово звертався до позивача з метою врегулювання даної ситуації з пропозиціями щодо задоволення вимог за рахунок предмету застави, яке є забезпеченням виконання зобов'язань по кредитному договору, проте відповіді не було отримано. Крім цього, зазначає, що банком не надано ні оригіналу кредитного договору, ні доказів отримання відповідачем коштів за цим договором, а також не доведено, що копія цього кредитного договору, яка була надана до суду разом з позовом виготовлена з оригіналу.

08.01.2019 від відповідача до суду надійшло клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження, оскільки на думку відповідача дана справа потребує детального розгляду спору по суті та з'ясування всіх обставин.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.01.2019 справу № 910/16143/18 вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження зі стадії відкриття провадження у справі, підготовче засідання призначено на 29.01.2019.

Позивачем 16.01.2019 до суду подано відповідь на відзив, в якій зазначає, що виходячи з положень ст. 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» строк виконання зобов'язань банку за договором факторингу настав. Вчинення банком дій щодо перерахування коштів за зобов'язаннями строк виконання яких настав заборонено законом. Більше того, вчиняти дії щодо зарахування вимог банку із сплати заборгованості за кредитним договором за рахунок заборгованості за договором про факторингове обслуговування, неможливо. Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачений дієвий механізм задоволення вимог кредиторів. Банк в позовній заяві зазначив, що оригіналів кредитного договору та додаткових угод до нього, немає у банку, оскільки вони вилучені на підставі ухвали Печерського суду міста Києва від 29.06.2017 (справа № 757/36929/17-к). У банку зберігаються нотаріально посвідчені копії кредитного договору та додаткових угод до нього. Справжність договорів підтверджується нотаріусом. Що стосується підтвердження видачі кредиту, то зазначений факт підтверджують виписки за особовими рахунками та меморіальні ордери. Окрім цього, відповідач не заперечує факт отримання кредиту та факт порушення зобов'язань за кредитним договором. Так, у відзиві відповідач зазначає, що «невиконання позивачем зобов'язань по договору факторингу є наслідком неможливості виконання відповідачем кредитного договору».

В підготовчому засіданні 29.01.2019 судом постановлено ухвалу на місці, не виходячи до нарадчої кімнати, у відповідності до ст. 183 Господарського процесуального кодексу України, про оголошення перерви в підготовчому засіданні на 07.02.2019.

Третьою особою 31.01.2019 до суду подано пояснення, в яких третя особа просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В підготовчому засіданні 07.02.2019 судом постановлено ухвалу на місці, не виходячи до нарадчої кімнати, у відповідності до ст.ст. 182, 185 Господарського процесуального кодексу України, про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 19.02.2019.

Відповідачем 14.02.2019 до суду подано клопотання про ознайомлення з матеріалами справи. Відповідач ознайомився з матеріалами справи 15.02.2019, що підтверджується наявною у справі відповідною розпискою представника відповідача.

В судовому засіданні 19.02.2019 судом постановлено ухвалу на місці, не виходячи до нарадчої кімнати, у відповідності до ст. 216 Господарського процесуального кодексу України, про оголошення перерви в судовому засіданні на 05.03.2019.

Відповідачем в судовому засіданні 05.03.2019 подано клопотання про залучення до участі у справі третіми особами , які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Конверсія» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Експоран Стрім» посилаючись на те, що відповідно до додаткової угоди № 7 від 30.12.2015 до кредитного договору виконання зобов'язань за цим договором забезпечено заставою облігацій, що належать вказаним особам.

Відповідачем в судовому засіданні 05.03.2019 усно наведено причини поважності пропуску строку для подачі відповідного клопотання.

В судовому засіданні 05.03.2019 судом постановлено ухвалу на місці, не виходячи до нарадчої кімнати, у відповідності до ст. 119 Господарського процесуального кодексу України, про поновлення відповідачу пропущеного строку для подачі клопотання про залучення третіх осіб.

Суд розглянувши дане клопотання відзначає наступне

Відповідно до ч. 1 ст. 50 Господарського процесуального кодексу України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов'язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.

Така третя особа виступає в процесі на стороні позивача або відповідача - у залежності від того, з ким із них у неї існують (або існували) певні правові відносини.

Що ж до наявності юридичного інтересу у третьої особи, то у вирішенні відповідного питання суд має з'ясовувати, чи буде у зв'язку з прийняттям судового рішення з даної справи таку особу наділено новими правами чи покладено на неї нові обов'язки, або змінено її наявні права та/або обов'язки, або позбавлено певних прав та/або обов'язків у майбутньому.

Отже, третя особа без самостійних вимог, має знаходитися з однією зі сторін у матеріальних правовідносинах, які в результаті прийняття судом рішення у справі зазнають певних змін.

Суд дійшов висновку, що прийняття рішення з даного господарського спору не може вплинути на права або обов'язки Товариства з обмеженою відповідальністю «Конверсія» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Експоран Стрім» щодо відповідача, тому відсутні підстави для залучення останніх до участі у справі третіми особами.

Відповідачем в судовому засіданні 05.03.2019 подано клопотання про витребування у позивача доказів.

Відповідачем в судовому засіданні 05.03.2019 усно наведено причини поважності пропуску строку для подачі відповідного клопотання.

Відповідно до ст. 207 Господарського процесуального кодексу України головуючий з'ясовує, чи мають учасники справи заяви чи клопотання, пов'язані з розглядом справи, які не були заявлені з поважних причин в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом, та вирішує їх після заслуховування думки інших присутніх у судовому засіданні учасників справи. Суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому проваджені або в інший строк, визначений судом.

Суд заслухавши наведені відповідачем причини пропуску строку на звернення із клопотанням про витребування доказів не вбачає їх поважності, тому відповідне клопотання залишається судом без розгляду.

В судовому засіданні 05.03.2019 судом постановлено ухвалу на місці, не виходячи до нарадчої кімнати, у відповідності до ст. 216 Господарського процесуального кодексу України, про оголошення перерви в судовому засіданні на 12.03.2019.

Відповідачем 12.03.2019 до суду подано заяву про відвід судді Сівакової В.В. від розгляду справи № 910/16143/18.

Відповідачем 12.03.2019 до суду подано клопотання про розгляд заяви про відвід судді без участі представника відповідача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.03.2019 зупинено провадження у справі № 910/16143/18 до вирішення питання про відвід судді Сівакової В.В.; заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Купер Прайс» про відвід судді Сівакової В.В. від розгляду справи № 910/16143/18 передано для визначення судді в порядку, встановленому частиною першою статті 32 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями від 13.03.2019 для розгляду заяви про відвід визначено суддю Босого В.П.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.03.2019 відмовлено у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Купер Прайс» про відвід судді Сівакової В.В. у справі № 910/16143/18.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.04.2019 провадження у справі № 910/16143/18 поновлено та призначено до судового розгляду на 09.04.2019.

Відповідач в судове засідання 09.04.2019 не з'явився. Відповідач належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду в засіданні господарського суду, про час і місце його проведення, що підтверджується рекомендованим повідомленням № 100 про вручення ухвали суду від 01.04.2019.

Третя особа в судове засідання 09.04.2019 не звилась. Третя особа належним чином повідомлена про призначення справи до розгляду в засіданні господарського суду, про час і місце його проведення, що підтверджується рекомендованим повідомленням № 119 про вручення ухвали суду від 01.04.2019.

В судовому засіданні 09.04.2019, відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників учасників справи, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

28.07.2014 між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний банк «Хрещатик» (Банк, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Купер Прайс» (позичальник, відповідач) було укладено договір кредитної лінії № 278-10-14 (далі - кредитний договір).

Відповідно до п. 1.1 кредитного договору Банк надає позичальнику в порядку, передбаченому цим договором, кредит у формі відновлювальної кредитної лінії з лімітом у сумі 21.739.859,44 грн (далі - кредит) терміном повернення 27.07.2017.

Згідно з п. 1.2 кредитного договору позичальник зобов'язується використати кредит на цілі, передбачені цим договором, сплатити Банку проценти за користування кредитом і комісії у розмірі та порядку, передбачених цим договором, та повернути Банку суму кредиту в порядку і строки, передбачені цим договором.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України № 46-рш від 02.06.2016 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Хрещатик», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 913 від 03.06.2016 «Про початок процедури ліквідації Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Хрещатик» та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку», згідно з яким розпочато процедуру ліквідації ПАТ «КБ «Хрещатик» з 06.06.2016 по 05.06.2018 та призначено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Костенко І.І.

Відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 71 від 11.01.2018 відкликано повноваження ліквідатора Костенко І.І. та призначено уповноваженою особою на ліквідацію Славкіну М.А.

Спір виник внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов'язань за кредитним договором по сплаті кредиту та процентів, проте у зв'язку із недостатністю у позивача коштів для сплати судового збору позивачем пред'явлено вимоги про стягнення з відповідача 200.000,00 грн боргу за кредитом.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до п. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з п. 2.3 кредитного договору видача кредиту здійснюється при виконанні умов, зазначених у п. 2.1 і п. 2.2 цього договору в наступному порядку

2.3.1 шляхом оплати платіжних документів із позичкового рахунку позичальника № 9004, МФО 300670, відкритого в ПАТ «КБ «Хрещатик» або шляхом зарахування на поточний рахунок позичальника № 69004;

2.3.2 в подальшому Банк виконує доручення позичальника про перерахування коштів відповідно до договорів для виконання яких надається кредит.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем було виконано свої зобов'язання за кредитним договором щодо видачі кредиту, що підтверджується меморіальним ордером № 1 від 31.07.2014 на суму 21.739.859,44 грн.

В подальшому сторонами укладено ряд додаткових договорів до кредитного договору, а саме № 1 від 01.09.2014, № 2 від 26.12.2014, № 3 від 28.01.2015, № 4 від 24.02.2015, № 5 від 13.07.2015, № 6 від 20.08.2015, № 7 від 30.12.2015.

Частиною 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Відповідно до ст. 1056-1 Цивільного кодексу України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Згідно з п. 4.1 кредитного договору за користування кредитом позичальник сплачує Банку проценти у розмірі 18% річних.

Відповідно до п. 4.2 кредитного договору процентна ставка за користування кредитом є фіксованою і може бути змінена Банком протягом строку договору лише за згодою позичальника за умовами підписання додаткового договору до цього договору.

Згідно з п. 4.4 кредитного договору повернення кредиту позичальник здійснює не пізніше 27.07.2017.

Додатковим договором № 5 від 13.07.2015 внесено зміни до п. 4.1 кредитного договору та встановлено, що за користування кредитом позичальник сплачує Банку проценти у розмірі 18% річних по 30.06.2015 включно та 25% починаючи з 01.07.2015.

Відповідно до п. 4.3 кредитного договору проценти за користування кредитом розраховуються за поточний календарний місяць з урахуванням фактичного періоду користування кредитом на фактичну суму заборгованості із врахуванням фактичної кількості днів у році (методом «факт/факт»). При розрахунках враховується перший день видачі кредиту і не враховується день повернення кредиту.

Нараховані проценти позичальник сплачує до останнього робочого дня місяця в тому ж місяці, в якому здійснюється нарахування процентів на рахунок доходів майбутніх періодів 9004 у ПАТ «КБ «Хрещатик», МФО 300670, а в останній робочий день місяця в тому ж місяці, в якому здійснюється нарахування процентів на рахунок нарахованих доходів № 9004 у ПАТ «КБ «Хрещатик», МФО 300670. Остання сплата процентів здійснюється разом з остаточним погашенням заборгованості за кредитом.

Також додатковим договором № 5 від 13.07.2015 внесено зміни до п. 4.4. кредитного договору та визначено, що погашення кредиту здійснюється позичальником на рахунок № 9004 в ПАТ «КБ «Хрещатик», МФО 300670 в термін по 27.07.2017 відповідно до наступного графіку:

31.05.2016 - 21.700.000,00 грн,

27.07.2017 - 39.859,44 грн.

Згідно зі статтею 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, встановлені договором.

Доказів на підтвердження виконання позичальником взятих на себе зобов'язань за кредитним договором не подано та матеріали справи не містять.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 610 Цивільного кодексу України визначає що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з п. 7.2 кредитного договору позичальник зобов'язався забезпечити своєчасне повернення кредиту відповідно до обумовлених цим договором строків.

Як вбачається з матеріалів справи, позичальник взяті на себе зобов'язання по погашенню кредиту та сплаті процентів за користування кредитними коштами в передбачені кредитним договором строки не виконав, та заборгованість позичальника перед позивачем становить 21.739.859,44 грн та відповідно 9.980.213,09 грн.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з п. 7 ст. 193 Господарського кодексу України не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як визначено абзацом 1 п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

З огляду на викладене, оскільки позичальник своїх зобов'язань щодо належного виконання умов кредитного договору не виконав, що підтверджується матеріалами справи та не спростовано відповідачем, заявлена до стягнення заборгованість по поверненню кредитних коштів у розмірі 200.000,00 грн документально доведена.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення 200.000,00 грн боргу по поверненню кредиту обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Частинами 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідачем не спростовано належними засобами доказування обставин, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог.

Відповідач у відзиві на позовну заяву не заперечив наявність та розмір заборгованості за кредитним договором. Посилання відповідача на те, що саме невиконання позивачем зобов'язань за договором факторингу № 8/5 від 28.07.2014 є наслідком неможливості виконання відповідачем кредитного договору не підтверджені документально та не спростовують наявність заборгованості за кредитним договором.

Зважаючи на вищевказане, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Хрещатик» Славкіної Марини Анатоліївни є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. 129, ст.ст. 237, 238, 240 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Купер Прайс» (02140, м. Київ, вул. Лариси Руденко, 6-А, ) на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Хрещатик» Славкіної Марини Анатоліївни (01001, м. Київ, вул. Хрещатик, 8-А, ) 200.000 (двісті тисяч) грн 00 коп. заборгованості (основного боргу, тіла кредиту) за договором кредитної лінії № 28-10-14 від 28.07.2014, 3.000 (три тисячі) грн 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Повне рішення складено 22.04.2019.

Суддя В.В.Сівакова