ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2019 року

м. Київ

Справа № 910/6002/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Берднік І.С. - головуючого, Міщенка І.С., Сухового В.Г.,

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку "Укргазбанк"

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 17.12.2018 (у складі колегії суддів: Разіна Т.І. (головуючий), Скрипка І.М., Тищенко А.І.)

та ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.09.2018 (суддя Головіна К.І.)

за заявою Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку "Укргазбанк" про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду міста Києва від 13.07.2017

у справі № 910/6002/17

за позовом Приватного акціонерного товариства "Українська національна розрахункова картка"

до Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку "Укргазбанк"

про стягнення 1 313 238,55 грн,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2017 року Приватне акціонерне товариство "Українська національна розрахункова картка" (далі - ПрАТ "Укркарт") звернулося до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку "Укргазбанк" (далі - ПАТ АБ "Укргазбанк") про стягнення 1 313 238,55 грн заборгованості у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору про надання послуг процесингового центру від 01.10.2001 № 777, у редакції додаткової угоди від 09.09.2016, щодо оплати в повному обсязі наданих позивачем послуг за період з жовтня по грудень 2016 року.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 13.07.2017, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 24.10.2017, позов задоволено. Стягнуто з ПАТ АБ "Укргазбанк" на користь ПрАТ "Укркарт" борг в сумі 1 313 238,55 грн і 19 698,58 грн витрат зі сплати судового збору.

Постановою Верховного Суду від 25.04.2018 касаційну скаргу ПАТ АБ "Укргазбанк" залишено без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 13.07.2017 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 24.10.2017 залишено без змін.

У червні 2018 року ПАТ АБ "Укргазбанк" звернулося до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду міста Києва від 13.07.2017.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.09.2018, залишеною без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 17.12.2018, відмовлено ПАТ АБ "Укргазбанк" у задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду міста Києва від 13.07.2017.

Не погоджуючись із висновками судів першої та апеляційної інстанцій, у січні 2019 року ПАТ АБ "Укргазбанк" подало касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить скасувати постановлені у справі судові рішення і ухвалити нове рішення, яким заяву про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду міста Києва від 13.07.2017 задовольнити.

Касаційну скаргу ПАТ АБ "Укргазбанк" обґрунтовує, зокрема, тим, що судами попередніх інстанцій в порушення статті 320 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) не враховано такої істотної обставини, що не було встановлено судом і не було відомо заявникові на час розгляду справи, як висновок експерта у галузі права щодо укладеності договору, якщо відповідь на оферту надано після вказаної у ній строку на прийняття пропозиції, підготовлений на замовлення банку 04.06.2018 фізичною особою підприємцем, кандидатом юридичних наук, доцентом Поліводським О.А.; зазначеним експертним висновком повністю спростовуються висновки суду першої інстанції щодо застосування до спірних правовідносин положень Господарського кодексу України.

ПрАТ "Укркарт" у відзиві на касаційну скаргу зазначає про правильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права при вирішенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду, тому просить залишити оскаржені судові рішення без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи та заперечення проти неї, перевіривши матеріали справи, Верховний Суд вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Предметом позову у справі, яка розглядається, є вимога ПрАТ "Укркарт" про стягнення заборгованості у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору про надання послуг процесингового центру від 01.10.2001 № 777, у редакції додаткової угоди від 09.09.2016, щодо оплати в повному обсязі наданих позивачем послуг за період з жовтня по грудень 2016 року.

Задовольняючи позов, суди першої та апеляційної інстанцій виходили із того, що додаткова угода від 09.09.2016 до договору від 01.10.2001 № 777, якою сторонами змінено тарифи за послуги процесингового центру, за встановлених обставин погодження таких змін і її підписання сторонами є укладеною відповідно до положень статей 181, 188 Господарського кодексу України (далі - ГК), тому дія зазначеної угоди розповсюджується на відносини, що виникли між сторонами з 01.10.2016 по 31.12.2016. На виконання умов договору позивач протягом жовтня-грудня 2016 року надав відповідачу послуги загальною вартістю 9 617 779,41 грн, що підтверджується актами виконаних робіт, проте відповідач свої зобов'язання щодо повної і своєчасної оплати наданих послуг виконав частково в розмірі 8 304 540,86 грн, внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 1 313 238,55 грн, яка відповідно до положень статей 530, 901, 903 Цивільного кодексу України, статей 193, 202 ГК підлягає стягненню на користь позивача.

З такими висновками судів попередніх інстанцій погодився і суд касаційної інстанції та залишив оскаржені судові рішення без змін.

Заяву про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду міста Києва від 13.07.2017 ПАТ АБ "Укргазбанк" обґрунтувало виникненням обставин, наявність яких відповідно до частини 2 статті 320 ГПК є підставою для перегляду цього судового рішення. Такою обставиною заявник вважав висновок експерта у галузі права, підготовлений на замовлення банку 04.06.2018 фізичною особою підприємцем, кандидатом юридичних наук, доцентом Поліводським О.А., у якому спростовуються висновки судів усіх інстанцій, зроблені у цій справі, щодо факту укладення між ПАТ АБ "Укргазбанк" і ПрАТ "Укркарт" додаткової угоди від 09.09.2016 до договору про надання послуг процесингового центру від 01.10.2001 № 777.

Підстави перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами визначено положеннями статті 320 ГПК, відповідно до яких рішення, постанови та ухвали господарського суду, Вищого суду з питань інтелектуальної власності, якими закінчено розгляд справи, а також ухвали у справах про банкрутство (неплатоспроможність), які підлягають оскарженню у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", що набрали законної сили, можуть бути переглянуті, зокрема, за нововиявленими обставинами (частина 1); підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду (частина 2).

Отже, нововиявленими обставинами є фактичні дані, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними та допустимими доказами. Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: їх існування на час розгляду справи, ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, істотність цих обставин для розгляду справи, тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте.

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні, а також те, що цей доказ є вирішальним (п. 27 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Праведная проти Росії" від 18.11.2004).

Отже, процедури перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами повинні відповідати як вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, так і положенням законодавства України, та мають бути збалансовані з реальністю правового захисту та ефективністю рішень судів усіх інстанцій з метою реалізації принципу верховенства права, складовою частиною якого є принцип юридичної визначеності.

Відмовляючи у задоволенні заяви ПАТ АБ "Укргазбанк" про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду міста Києва від 13.07.2017 суд першої інстанції, з висновком якого погодився і суд апеляційної інстанції, виходив із такого, що заявник не посилається на будь-який матеріально-правовий факт, що існував під час розгляду цієї справи та не був відомий заявнику, і який би спростовував встановлені судом обставини, що були покладені в основу судового рішення. Окрема думка експерта, що міститься у висновку ФОП Поліводського О.А. від 04.06.2018, стосовно невірного застосування судами норм чинного законодавства при винесенні судового рішення, не є матеріально-правовим фактом. При цьому за змістом статей 108, 109 ГПК висновок експерта не може містити оцінки доказів, вказівок про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про переваги одних доказів над іншими, про те, яке рішення має бути прийняте за результатами розгляду справи; висновок експерта не є доказом у справі, а має допоміжний (консультативний) характер і не є обов'язковим для суду. Водночас вирішення питання, чи вірно судом надано оцінку певним доказам, належить до компетенції судів вищих інстанцій, і не може бути вирішено в межах розгляду заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами.

За змістом частин 4, 5 статті 320 ГПК не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом. При перегляді судового рішення за нововиявленими обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

За встановлених судами попередніх інстанцій обставин, висновок експерта у галузі права від 04.06.2018, у якому здійснено аналіз правових норм щодо факту укладення додаткової угоди від 09.09.2016 до договору про надання послуг процесингового центру від 01.10.2001 № 777, на який посилається відповідач у поданій до господарського суду заяві, не може слугувати підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, оскільки цей висновок містить правову оцінку обставин і фактів, вже встановлених судами у даній справі, має консультативний характер, та не є нововиявленою обставиною в розумінні положень статті 320 ГПК, що виключає можливість зміни або скасування судового рішення.

При цьому суди дійшли правомірного висновку, що обґрунтування заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами стосуються повторного дослідження обставин, що вже були встановлені судом під час розгляду справи, та переоцінки тих доказів, які вже оцінювалися господарським судом в процесі розгляду цієї справи.

Відповідно до частин 1, 2 статті 300 ГПК, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Наведені у касаційній скарзі аргументи не можуть бути підставами для скасування судових рішень, прийнятих за наслідками вирішення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи, ґрунтуються на неправильному тлумаченні скаржником норм матеріального та процесуального права та зводяться до переоцінки встановлених судом обставин.

Ураховуючи положення законодавства та обставини, установлені судом, зважаючи на межі перегляду справи судом касаційної інстанції, передбачені статтею 300 ГПК, колегія суддів зазначає, що оскаржені судові рішення постановлено із додержанням норм матеріального і процесуального права, тому правових підстав для їх зміни чи скасування не вбачається.

Судовий збір за подання касаційної скарги у порядку статті 129 ГПК покладається на скаржника.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку "Укргазбанк" залишити без задоволення.

2. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 17.12.2018 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.09.2018 у справі № 910/6002/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І.С. Берднік

Судді: І.С. Міщенко

В.Г. Суховий