ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.04.2019 року м.Дніпро Справа № 904/4129/18

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Березкіна О.В. (доповідач)

суддів: Антоніка С.Г., Іванова О.Г. (зміна складу судової колегії відбулася на підставі протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 16.04.2019 р.)

Секретар судового засідання Ковзиков В.Ю.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність №911 від 01.04.2019 р., адвокат;

від відповідача: ОСОБА_2, ордер ЗП №095907 від 05.11.2018 р., адвокат;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпроенергоконтракт» та Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» відокремленого підрозділу «Атоменергомаш»

на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 04.01.2019 у справі №904/4129/18

за позовом Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» м. Київ в особі відокремленого підрозділу «Атоменергомаш», м. Енергодар

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпроенергоконтракт», м. Дніпро

про стягнення 340 320,00 грн. штрафних санкцій

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Атоменергомаш" звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпроенергоконтракт" із позовом про стягнення штрафу в сумі 205 248,00 грн. за поставку продукції неналежної якості за договором № 20/05/51 від 04.05.2017 р.; та 135 072,00 грн. штрафу за поставку продукції без повного комплекту належно оформлених товаросупроводжувальних документів.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 04.01.2019 року позовні вимоги Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» відокремленого підрозділу «Атоменергомаш» задоволені частково.

Суд стягнув з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпроенергоконтракт" на користь Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" м. Київ в особі відокремленого підрозділу "Атоменергомаш" 125 856 грн. (сто двадцять п'ять тисяч вісімсот п'ятдесят шість гривень) штрафу за поставку продукції неналежної якості, 1887,84 грн. (одна тисяча вісімсот вісімдесят сім гривень) судового збору.

В решті позовних вимог - відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, сторони - Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпроенергоконтракт» та Державне підприємство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» відокремленого підрозділу «Атоменергомаш» звернулись з апеляційними скаргами.

При цьому, відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпроенергоконтракт» просив скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області в частині стягнення 125 856 грн. штрафу за поставку продукції неналежної якості, та відмовити в цій частині позовних вимог.

В обґрунтування своєї скарги, відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпроенергоконтракт» посилався на невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права.

Зокрема, апелянт вважає, що умовами договору передбачено можливість стягнення штрафу лише у випадку, коли постачальник відмовився замінити товар неналежної якості. Оскільки, позивач не заявляв вимогу про заміну продукції неналежної якості, а відмовився від прийняття та оплати забракованої продукції, відсутні підстави для стягнення штрафу, передбаченого п. 6.2 договору у сумі 125 656 грн.

Крім того, апелянт вважає, що суд першої інстанції неправильно визначив початок перебігу строку позовної давності для вимог про стягнення даного штрафу, визначивши його 11.04.2018 року, тобто, з дати складання накладної на вивіз неякісної продукції в кількості 6,555т. зі складу позивача, в той час як такий строк необхідно обчислювати з 01.12.2017 року, тобто, з дати складання акту про невідповідність продукції № 647 а, коли було зафіксовано недоліки дроту у бухтах № 170625001, № 170625002, № 170625003, № 170625005, № 170625013, № 170625018.

Ці обставини, на думку апелянта, надавали суду право задовольнити заяву відповідача про застосування шестимісячного строку позовної давності для стягнення штрафу .

Позивач - Державне підприємство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» відокремленого підрозділу «Атоменергомаш» в своїй апеляційній скарзі просив скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області в частині відмови в задоволенні позовних вимог, та ухвалити в цій частині нове рішення про стягнення заявлених позивачем сум у повному обсязі.

В обґрунтування своєї скарги позивач посилається на неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права.

Зокрема, позивач вважає, що суд дійшов помилкового висновку про порушення строку приймання продукції, встановлені Інструкцією № П-7, оскільки такий висновок суду не враховує обставини приймання продукції, які мали місце понад 20 днів саме у звязку із здійсненням відповідачем дій щодо усунення недоліків поставленої продукції, яка у порушення умов договору не мала маркування, супроводжувальні документи мали невідповідності, що потребувало часу для їх усунення.

Позивач не згодний з висновок суду першої інстанції про недотримання вимог п. 16 Інструкції, оскільки в акті зазначена інформація про умови зберігання продукції на складі отримувача до складання акту, а інших вимог щодо змісту, Інструкція не містить.

Апелянт посилається на те, що суд зробив неправильні висновки щодо актів від 01.12.2018 року, визнавши їх неналежними доказами з огляду на наступне.

Так, суд зазначив, що вони складені неповноважними особами, зокрема, за участю комірника, який не має спеціальних знань щодо якості продукції, дані, які містяться в актах, не є доведеними, акти складені з порушенням вимог Інструкції № П-7.

Разом з цим, суд не звернув увагу, що акт від 01.12.2018 року про невідповідність продукції підписаний представником постачальника- директором підприємства відповідача без заперечень і зауважень, а тому підстави для залучення до участі у прийманні продукції інспекції з якості, бюро товарних експертиз або представників інших сторонніх підприємств були відсутні.

Щодо компетентності комірника, суд не врахував, що відповідно до випуску 1 «Професії працівників, що є загальними для всіх видів економічної діяльності» Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників, затв. наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 29.12.2004 № 336, комірник, зокрема, приймає на склад, зважує, зберігає і видає зі складу різні матеріальні цінності: паливо, сировину, напівфабрикати, готову продукцію, деталі, інструменти, речі тощо; перевіряє відповідність цінностей, які приймає, супровідним документам.

Апелянт посилається на необґрунтованість висновків суду про те, що акти не містять висновків про характер виявлених дефектів в продукції та причини їх виникнення, оскільки такий висновок суду не відповідає обставинам справи.

Зокрема, в ОСОБА_3 № 11 зазначена наступна інформація про дефекти продукції та причини їх виникнення: «діаметр дроту у пяти мотках (№ 170625001, № 170625002, № 170625003, № 170625005, № 170625013, № 170625018) не відповідає вимогам п. 1.2 ГОСТ 7348-81 щодо граничних відхилень (складав 4,93 - 4,94 мм); чотири мотки проволоки (№ 170625004, № 170625012, № 170625015, № 170625017) мають корозійні пошкодження, які відносяться до електрохімічної корозії та причиною яких є вплив вологого атмосферного повітря на ділянки поверхні, на яких відсутній або пошкоджений тимчасовий протикорозійний захист (консервувальна змазка).

Тобто, Акти № 11 і № 647а містять у собі всю необхідну інформацію та висновки про характер виявлених дефектів в продукції та причини їх виникнення.

Апелянт посилається на те, що під час здійснення приймання продукції було виявлено численні порушення вимог до складу та змісту товаросупроводжувальних документів, які усувалися відповідачем протягом вересня та початку жовтня 2017, проте, усунення постачальником відповідних недоліків у супроводжувальних документах не звільняє його від відповідальності за вказане порушення.

Всі ці обставини, на думку апелянта, є підставами для скасування рішення суду в частині незадоволених позовних вимог та ухвалення в цій частині нового рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 18.02.2019 року відкрито апеляційне провадження у справі № 904/4129/18 за апеляційними скаргами Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпроенергоконтракт» та Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» відокремленого підрозділу «Атоменергомаш» на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 04.01.2019 у справі №904/4129/18, призначено до розгляду на 20.03.2019рік.

20.03.2019 року розгляд справи не відбувся у зв»язку з відпусткою члена колегії суддів Дарміна М.О.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 25.03.2019 року судове засідання призначено на 17.04.2019рік.

У зв»язку з відрядженням судді Дарміна М.О., за розпорядженням керівника апарату суду від 16.04.2019року, проведено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями, за результатами якого для розгляду апеляційних скарг у справі №904/4129/18 визначено колегію суддів у наступному складі: головуючий суддя -Березкіна О.В. (доповідач), судді Антонік С.Г., Іванов О.Г.

В судовому засіданні представник позивача підтримав доводи своєї апеляційної скарги, та заперечував проти доводів апеляційної скарги відповідача.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти доводів апеляційної скарги позивача, та просив задовольнити свою апеляційну скаргу.

17.04.2019 року в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційних скарг та заперечень, перевіривши повноту встановлених місцевим господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів Центрального апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з відмовою у позові з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 04.05.2017 р. Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпроенергоконтракт" (Постачальник) та відокремленим підрозділом "Атоменергомаш" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (Покупець) укладено договір поставки № 20/05/51.

Відповідно до п.1.1. вказаного вище договору, Постачальник (відповідач у даній справі) взяв на себе зобовязання поставити Покупцю (позивачу) продукцію, а саме: дріт 5В1400-Р1 ст.85 ГОСТ 7348-81, код УКТ ЗЕД НОМЕР_1 у кількості 20,5 т за ціною 80 000,00 грн./т на загальну суму 1968000,00 грн. у строк до 01.09.2017 р., а Покупець в свою чергу зобовязався прийняти та оплатити вказану продукцію.

В п.2.1. договору, сторони узгодили, що якість продукції, що поставляється повинна відповідати ГОСТу 7348-81 та підтверджуватися документом про якість з інформацією про виконаний контроль, виданим підприємством-виробником або іншим правомочним органом.

Постачальник зобовязаний дотримуватися у процесі виготовлення та поставки продукції встановлених для неї технічних норм та стандартів (ГОСТ, ОСТ, ДСТУ, ТУ, тощо) у тому числі тих, що вказані у договорі (п.2.2.).

У п.2.3. договору, сторони узгодили, що продукція, яка поставляється повинна відповідати наступним вимогам: дріт повинно бути покрито маслом И-20 за ГОСТ 20799-88, кожен моток повинно бути запаковано у відповідності з п.5.2. ГОСТ 7348-81 для попередження дії вологи та агресивних середовищ, нормоване значення прямолінійності у відповідності з п.2.6 ГОСТ 7348-81 (при укладанні відрізку дроту на площину, він утворює сегмент з основою 1 м та висотою не більш ніж 30 мм).

Постачальник зобовязується надати Покупцю можливість проведення на будь-якій стадії виготовлення і закупівлі перевірки виробництва і продукції на відповідність стандартам, технічним умовам (п.2.4. договору).

Відповідно до п.2.5. договору, Постачальник гарантує відповідність продукції, що поставляється за цим договором, вимогам ГОСТ 7348-81.

В п.2.6. договору сторонами узгоджено, що приймання продукції за якістю та кількістю провадиться Покупцем відповідно до вимог Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за кількістю, затвердженої постановою Держарбітражу при ОСОБА_4 СРСР від 15.06.1965 р. № П-6 та Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за якістю, затвердженої постановою Держарбітражу при ОСОБА_4 СРСР від 25.04.1966 р. № П-7.

У пункті 3.1. договору, сторони визначили, що загальна його сума складає 1968 000,00 грн., у т.ч. ПДВ 328 000,00 грн.

Пунктом 4.1. договору передбачено, що оплата поставленої відповідно до заявки Покупця продукції здійснюється протягом двох місяців після отримання Покупцем партії продукції, але не раніше завершення приймання продукції за якістю (зокрема, проходження вхідного контролю за прийнятою у Покупця процедурою).

У п.5.1. договору, сторони дійшли згоди про те, що поставка продукції за цим договором здійснюється до 01.09.2017 р. партіями відповідно до заявок Покупця, в яких зазначається кількість продукції, що постачається, та строки її поставки.

Відповідно до п.5.5. договору, Постачальник зобовязаний здійснити поставку продукції, вказаної в п.1.1. цього договору в строки та кількості, зазначені в заявці Покупця.

У разі ненадання заявок Покупцем, продукція, зазначена у п.1.1. договору в будь-якому разі повинна бути поставлена Постачальником не пізніше 01.09.2017р. (п.5.6. договору).

У Додатковій угоді № 1 від 29.08.2017 р., сторони дійшли згоди про продовження строків поставки продукції до 30.09.2017 р. (а.с. 21).

За умовами п.5.7. договору, продукція відвантажується на умовах DDP (Інкотермс 2000), м. Енергодар, Отримувач: відокремлений підрозділ Атоменергомаш ДП НАЕК Енергоатом. Відвантажувальні реквізити Покупця: м. Енергодар, Запорізької області, промислова зона, 52, ВП Атоменергомаш, склад металопрокату.

Згідно умов п.5.8. договору, продукція, що поставляється повинна супроводжуватися наступними документами: товарно-транспортною накладною; у випадку, якщо стандарти, технічні умови або інша документація про якість продукції не опублікована в загальнодоступних виданнях копіями вказаної документації; документом про якість.

У випадку, якщо зазначені документи не передані разом з продукцією, що постачається, вони повинні бути передані Покупцю протягом визначеного останнім строку (якщо такий строк Покупцем не визначений протягом 10 днів з моменту отримання ним продукції). Якщо документи не будуть передані Постачальником в зазначений строк, Покупець має право відмовитися від договору та повернути продукцію Постачальнику.

Відповідно до п.5.9. договору, Постачальник постачає продукцію в передбаченій нормативними документами тарі (упаковці), а у випадку відсутності таких в звичайній для неї тарі (упаковці), яка забезпечує її схоронність при транспортуванні до пункту призначення, навантажуванні, перевантажуванні, розвантажуванні, зберіганні.

У пункті 6.2 договору, сторони дійшли згоди про те, що Покупець має право, зокрема, у випадку поставки продукції неналежної якості - відмовитися від прийняття та оплати продукції, а якщо продукція вже оплачена вимагати повернення сплаченої суми, або вимагати заміни продукції неналежної якості у встановлений Покупцем строк (у разі, якщо такий строк Покупцем не встановлений, Постачальник зобовязаний на вимогу Покупця замінити продукцію неналежної якості протягом 20 днів після виявлення неналежної якості продукції). Якщо Постачальник не здійснив заміну продукції у зазначений строк, він сплачує Покупцю штраф в розмірі 20 % вартості продукції неналежної якості.

Договір вважається укладеним з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та діє два роки.

Звертаючись до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпроенергоконтракт» із позовом про стягнення штрафних санкцій, позивач - Державне підприємство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» відокремленого підрозділу «Атоменергомаш» посилався на те, що відповідач здійснив поставку продукції, частина якої в кількості 10,69 т була визнана неякісною, заміну якої у визначені строки відповідачем здійснено не було, що стало підставою для застосування відповідальності у вигляді штрафу передбаченого договором, сума якого складає 205 248 грн., та штрафу у сумі 135 072 грн., за невідповідність вимогам договору супроводжувальних продукцію документів.

Задовольняючи позовні вимоги частково, та стягуючи на користь позивача штраф у розмірі 125 856 грн. за поставку 6,555т. продукції неналежної якості, господарський суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем визнано неналежне виконання ним зобовязання щодо поставки продукції в кількості 6,555 т на загальну суму 629 280 грн., з огляду на її невідповідність якісним показникам, що є підставою для стягнення штрафу у розмірі 20% від вартості продукції неналежної якості, тобто, у сумі 125 856 грн.

Відмовляючи у стягненні штрафу за поставку 4,1 т. продукції неналежної якості в сумі 79 392 грн., господарський суд першої інстанції виходив з того, що акти № 647а та № 11 від 01.12.2017 р. не є належними доказами, які б підтверджували факт отримання від відповідача дроту неналежної якості в кількості 4,135 т. в бухтах (№ 170625004, 170625012, 170625015, 170625017), оскільки ці акти складені з порушенням Інструкції про порядок приймання продукції виробничого-технічного призначення та товарів народного споживання за якістю № П-7, (далі Інструкція П-7) затвердженої Постановою Держарбітражу при КМ СРСР від 25.07.1966р, яка застосовується у всіх випадках, коли стандартами, технічними умовами, основними і Особливими умовами поставок або іншими обовязковими для сторін правилами не встановлено інший порядок приймання продукції за якістю.

Відмовляючи у стягненні штрафу у розмірі 135 072 грн. за поставку продукції без повного комплекту належно оформлених товаросупроводжувальних документів, господарський суд першої інстанції виходив з того, що поставка продукції супроводжувалась документами, передбаченими договором. Крім того, як вбачається із супроводжувального листа відповідача від 20.09.2017 р., передана документація була доповнена перекладом її на українську мову ( т.1 а.с. 37), а зауваження, які виникали у позивача, відповідачем у визначені строки усувались.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відмови у стягненні штрафу за 4,135 т., та щодо початку перебігу строку позовної давності до вимог про стягнення штрафу з огляду на таке.

Правовідносини сторін врегульовано договором поставки.

Відповідно до ч.1 ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона постачальник зобовязується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні покупцеві товар (товари), а покупець зобовязується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. Статтею 712 ЦК України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму; до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. 1 ст.268 ГК України якість товарів, що поставляються, повинна відповідати стандартам, технічним умовам, іншій технічній документації, яка встановлює вимоги до їх якості, або зразкам (еталонам), якщо сторони не визначають у договорі більш високі вимоги до якості товарів.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 269 ГК України строки і порядок встановлення покупцем недоліків поставлених йому товарів, які не могли бути виявлені при звичайному їх прийнятті, і предявлення постачальникові претензій у звязку з недоліками поставлених товарів визначаються законодавством відповідно до цього Кодексу. Стандартами, технічними умовами або договором щодо товарів, призначених для тривалого користування чи зберігання, можуть передбачатися більш тривалі строки для встановлення покупцем у належному порядку зазначених недоліків (гарантійні строки). Сторони можуть погодити в договорі гарантійні строки більш тривалі порівняно з передбаченими стандартами або технічними умовами.

У розділі 2 договору сторони встановили умови приймання товару. Згідно з п. 2.6 договору приймання продукції за якістю та кількістю провадиться Покупцем відповідно до вимог Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за кількістю, затвердженої постановою Держарбітражу при ОСОБА_4 СРСР від 15.06.1965 № П-6 та Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за якістю, затвердженої постановою Держарбітражу при раді ОСОБА_4 СРСР від 25.04.1966 № П-7.

В пункті 4.1 договору визначено, що оплата поставленої продукції здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника протягом двох місяців після отримання Покупцем партії продукції, але не раніше завершення приймання продукції за якістю (зокрема, проходження вхідного контролю за прийнятою у Покупця процедурою).

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов договору, позивач здійснив поставку, а відповідач прийняв дріт 5В 1400-Р1 ст. 85 ГОСТ 7348-81 в кількості 20,1 т, вартістю 1929600 грн. з ПДВ., що підтверджується видатковою накладною № ТОВ-000003 від 11.09.2017, довіреністю № 330 від 11.09.2017, прибутковим ордером № ПН-0000618 від 11.09.2017.

Листом від 19.10.2017 р. за № 4661/14 підприємство позивача повідомило відповідача про те, що на етапі проведення вхідного контролю поставленої продукції були виявлені невідповідності, для врегулювання яких керівнику підприємства пропонувалось прибути до відокремленого підрозділу "Атоменергомаш".

В листах від 11.12.2017 р. № 5714/17 та № 430/14 від 26.01.2018 р. адресованих позивачем відповідачеві, повідомлялось про виявлені недоліки в поставленій на підставі договору № 20/05/51 від 04.05.2017 р. продукції та пропонувалось здійснити її вивезення.

В листах № 03/03-18 від 22.03.2018 р. та № 06/04-18 від 06.04.2018 р. ТОВ Дніпроенергоконтракт повідомило про готовність вивезення продукції, яка не відповідає якісним показникам, зазначаючи номери бухт, а саме: № 170625001, 170625002, 170625003, 170625005, 170625013, 170625018 (в загальній кількості бухт - 6).

11.04.2018 р. продукція (дріт 5В 1400-Р1 ст. 85 ГОСТ 7348-81) у кількості 6,555 т на загальну суму 629 280 грн. була прийнята відповідачем як така, що не відповідає вимогам умов договору щодо якісних показників, про що свідчить накладна на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів № РН-0000027.

ОСОБА_3 факт не оспорюється сторонами.

Відповідно до частини першої статті 75 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Тобто, зазначене вище свідчить про те, що відповідачем визнано неналежне виконання ним зобовязання щодо поставки продукції в кількості 6,555 т на загальну суму 629 280 грн., з огляду на її невідповідність якісним показникам.

В п.6.2. договору встановлено, що Постачальник зобовязаний на вимогу Покупця замінити продукцію неналежної якості протягом 20 днів після її виявлення.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться.

Доказів, які б свідчили про заміну продукції неналежної якості (відносно вказаної вище кількості) відповідачем надано не було.

Згідно статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

За поставку продукції неналежної якості та не здійснення її заміни на умовах п.6.2. договору, сторони передбачили відповідальність у вигляді штрафу у розмірі 20% вартості неякісної продукції (п.7.3. договору).

З огляду на викладене, господарський суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо наявності підстав для стягнення з відповідача на користь позивача штрафу у сумі 125 856 грн. (629 280 х 20% = 125 856).

Разом з цим, суд дійшов висновку про недоведеність того, що поставлена у кількості 4,135т. продукція не відповідала вимогам якості та була прийнята з порушенням Інструкції про порядок приймання продукції виробничого-технічного призначення та товарів народного споживання за якістю № П-7.

Проте, колегія суддів вважає такі висновки такими, що не відповідають обставинам справи з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, в підрозділах підприємства позивача встановлено вимоги щодо організації, проведення та оформлення результатів вхідного контролю закупленої продукції виробничо-технічного призначення, а саме: Стандарт ДП НАЕК Енергоатом Правління закупівлями продукції. Організація вхідного контролю продукції АЕС. СОУ НАЕК 038:2017 та впроваджені у ВП Атоменергомаш, згідно з п. 1.3 цього Стандарту, Положення про організацію вхідного контролю обладнання, матеріалів, напівфабрикатів та комплектуючих виробів ПЛ-Д.43.19.001-14 (далі Положення), та Процедура проведення вхідного контролю проволоки круглої діаметром 5,00 мм з вуглецевої сталі для армування попередньо напруженої захисної оболонки АЕС ПЦ-Д-43:26.019-17 (далі Процедура).

Згідно з вищевказаною виробничою документацією відповідача (п. 5.3 Положення) поставлена за договором продукція проходила такі етапи вхідного контролю: ВК-1 (перший етап) та ВК-2 (другий етап).

Згідно з п.п. 2.4, 2.10 Процедури проведення вхідного контролю проволоки круглої діаметром 5,00 мм з вуглецевої сталі для армування попередньо напруженої захисної оболонки АЕС ПЦ-Д-43:26.019-17, проволока повинна бути покрита маслом И-20А по ГОСТ 20799; на поверхні дроту не повинно бути нальоту іржі. ОСОБА_3 Процедурою ВК передбачено проведення спеціальних (додаткових) видів контролю (п.2.11).

За змістом п.п. 7.2, 7.3, 8.1, 8.4 Положення, ВК-1 проводиться для отримання впевненості в повній комплектності матеріалів (продукції) з супровідними документами, що відповідають встановленим вимогам, та має бути завершений протягом 10 робочих днів з моменту отримання продукції, якщо триваліший строк не передбачений в ПД, НД (нормативних документах) та інших технічних документах. Другий етап вхідного контролю проводять для всіх матеріалів, напівфабрикатів, КВ, що пройшли ВК-1. ВК-2 проводиться не пізніше 20 робочих днів з моменту надходження обладнання, матеріалів, якщо не обумовлені конкретні терміни про оформлення претензії до якості в договорі на поставку. Допускається продовження терміну проведення ВК-2 у випадках, коли спеціальні види контролю, які перераховані у процедурах ВК, передбачають більш тривалий термін виконання (зокрема, випробувань продукції у незалежній лабораторії тощо).

ВК-2 вважається позитивним у разі виконання наступних умов: - усунені або врегульовані всі зауваження, виявлені при ВК-1; - оформлений ярлик на придатну продукцію за результатами ВК-1; - підтверджена відповідність встановленими вимогам за всіма контрольованими параметрами, вказаними у відповідній процедурі ВК-2; усунені або врегульовані невідповідності, виявлені в процесі ВК-2. За результатами ВК-2 виконавець оформлює документи згідно з розділом 11 цього Положення. (п.п. 8.14, 8. 15 Положення).

Згідно з п.п. 5.4, 7.10, 8.18 Положення при виявленні невідповідностей на будь-якому з етапів вхідного контролю вони мають бути задокументовані, як вказано у розділах 12, 13 цього Положення, та вимог Інструкцій П-6, П-7. В цьому випадку матеріали, напівфабрикати та КВ (комплектуючі вироби) приймаються на тимчасове зберігання, а закупник повідомляє про них постачальника та взаємодіє з ним до усунення виявлених невідповідностей.

Відповідно до змісту п.п. 12.1, 12.1.1, 12.1.2 Положення усі невідповідності, виявлені в процесі ВК на будь-якому етапі фіксують у відповідних документах: Довідка про виявлені невідповідності або ОСОБА_3 про приховані недоліки (дефекти) з описом усіх виявлених невідповідностей. Термін усунення виявлених невідповідностей на етапі КВ-1 не повинен перевищувати 10 робочих днів, на етапі ВК-2 20 робочих днів з менту надходження матеріалів. Допускається збільшити термін усунення за рішення замовника/закупника, про що вказується у Аркуші усунення невідповідностей. Документи підписують особі, вказані у бланку. Особа, не згодна зі змістом документу, повинна підписати його із застереженням про свою незгоду.

Згідно з п.16 Інструкції № П-7 при виявленні невідповідності якості продукції, що надійшла, вимогам, зокрема, стандартів або даним, зазначеним у супровідних документах, що підтверджують якість продукції, одержувач призупиняє подальше приймання продукції і складає акт, в якому зазначає кількість оглянутої продукції і характер виявлених при прийманні дефектів. Одержувач зобовязаний забезпечити зберігання продукції неналежної якості в умовах, що запобігають погіршенню її якості та змішуванню з іншою однорідною продукцією.

01.12.2017 комісією ВП Атоменергомаш складено ОСОБА_3 на невідповідну продукцію №647а (т. 2 а.с.79), згідно з яким із загальної кількості поставленої за договором продукції 20,1 т, продукцію в кількості 10,69 т з вини постачальника визнано остаточно невідповідною, а саме:

- на бухтах 170625001, 170625002, 170625003, 170625005, НОМЕР_2, 170625018 корозійні пошкодження поверхні дроту, діаметр виходить за мінімальний допуск та складає 4,91-4,94 мм;

- на бухтах 170625004, 170625012, 170625015, 170625017 корозійні пошкодження у вигляді виразок, глибина корозійних виразок менш ніж 0,1 мм, діаметр 0,5-2,0 мм.

За викладеним в акті висновком комісії, зазначену продукцію в кількості 10,69 т визнано остаточно невідповідною та такою, що підлягає поверненню постачальнику, як продукція невідповідної якості.

ОСОБА_3 на невідповідну продукцію № 647а від 01.12.2017 підписаний представником з боку постачальника ОСОБА_5 (директор ТОВ Дніпроенергоконтракт), а також супровідним листом №5714/14 від 11.12.2017 надіслано на адресу ТОВ Дніпроенергоконтракт з проханням направити представника підприємства з транспортом та довіреністю на отримання ТМЦ.

01.12.2017 на підприємстві позивача складено ОСОБА_3 № 11 про приймання матеріалів (за кількістю та якістю) Форма № М-7, в якому докладно описано процедуру етапів приймання продукції, отриманої від ТОВ Дніпроенергоконтракт за накладною №ТОВ-0003 від 11.09.2017, яка, як зазначено, розпочата 11.09.2017 та закінчена 01.12.2017. Згідно з висновками комісії за цим актом вирішено відмовитись від прийняття та повернути постачальнику дріт 5В 1400-Р1 ст. 85 ГОСТ 7348-81 в кількості 10,69 т (мотки №№170625001, 170625002, 170625003, 170625005, НОМЕР_2, 170625018, 170625004, 170625012, 170625015, 170625017).

З огляду на вищезазначені обставини, колегія суддів вважає, що матеріалами справи та наданими доказами підтверджено, що 4,135 т. поставленої продукції є продукцією неналежної якості, а тому суд першої інстанції безпідставно відмовив у стягненні штрафу щодо цієї кількості продукції.

При цьому, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що акти від 01.12.2017 не можуть бути прийняті судом в якості доказу, що підтверджують факт поставки продукції неналежної якості, оскільки їх складено з порушенням Інструкції про порядок приймання продукції виробничого-технічного призначення та товарів народного споживання за якістю № П-7.

Суд зазначив, що приймання продукції, що надійшла на адресу позивача 11.09.2017 р., завершено лише 01.12.2017 р., що відповідно свідчить про порушення строків приймання продукції по якості, передбачених п. 6 Інструкції № П-7 не пізніше 20-ти днів.

Проте, такий висновок суду не враховує обставини приймання продукції, зокрема, пунктом 16 Інструкції П-7 передбачено призупинення приймання продукції у разі виявлення невідповідності якості, комплектності, маркування, тари або пакування продукції вимогам нормативних або супроводжувальних документів або вимогам договору.

Відповідно до пунктів 8.18 та 8.19 Положення про ВК усі виявлені невідповідності повинні бути документовані, як вказано у розділі 12 даного положення. У цьому випадку матеріали приймають на тимчасове зберігання, а закупник повідомляє про них постачальника та взаємодіє з ним до усунення виявлених невідповідностей. Після усунення невідповідностей, матеріали повторно подають на ВК-2 в тому порядку, який застосовується для першого проведення ВК-2, приймаючи до уваги документи, що не мали зауважень.

Відповідно до п. 2.1 договору № 20/05/51 якість продукції, що поставляється за цим договором, повинна відповідати ГОСТ 7348-81 та підтверджуватися документом про якість з інформацією про виконаний контроль, виданим підприємством-виробником або іншим правомочним органом. Згідно з п. 5.3 ГОСТ 7348-81 до кожного мотка дроту повинен бути прикріплений ярлик, на якому зазначають: товарний знак або найменування та товарний знак підприємства-виробника, номер партії, умовне позначення проволоки, клеймо технічного контролю.

Як вбачається з матеріалів справи, листування сторін., на мотках, які надійшли до ВП АЕМ, ярлики були відсутні, в звязку з чим неможливо було провести їх ідентифікацію та, відповідно, подальше приймання.

Крім того, в процесі приймання необхідно було провести механічні випробування зразків дроту та випробування хімічного складу металу, що також вимагає додаткового часу та не суперечить Інструкції П-7 (навпаки, пунктом 29-6) Інструкції передбачено можливість здійснення приймання продукції з порушенням встановлених Інструкцією строків із зазначенням в акті причин затримки приймання).

З матеріалів справи вбачається, що 27.09.2017 позивачем складена довідка про виявлені невідповідності № 23 (етап КВ2), яка була направлена відповідачу листом вих. № 440/14 від 02.10.2017 з проханням розглянути зауваження та вирішити питання з усунення невідповідностей.

В листі вих. № 200/10-17 від 04.10.2017 відповідач виклав пояснення щодо усіх пунктів, відображених у довідці про виявлені невідповідності № 23 від 27.09.2017. Аркуш усунення невідповідностей до довідки не містить відмітки про їх врегулювання, вказано про виписування довідки № 28 від 11.10.2017 за її висновком.

11.10.2017 позивачем складено довідку про виявлені невідповідності № 28 (етап ВК-2) стосовно 18 мотків проволоки по 9 пунктам (т. 1 а.с. 40). Аркуші усунення невідповідностей до даної довідки не містять відмітки про їх врегулювання, в колонках Відмітка про реалізацію рішення позивачем зазначено про проведення додаткового контролю, оформленого довідкою № 29 від 10.11.2017 (п.п. 1,2,3 недоліків), допущення до виробництва (п.п. 4, 7), прийняття проволоки по кількості по фактичній вазі 20,1 т (п.6), надання відповідачем виправлених документів та оригіналів документів (п.п. 5, 8, 9).

Згідно зі складеною позивачем довідкою про виявлені невідповідності № 29 від 10.11.2017 (том 1 а.с. 47) після додаткового контролю 9 мотків проволоки, а саме: за №№ 170625001, 170625002, 170625003, 170625005, НОМЕР_2, 170625018, №№ 170625004, 170625015, 170625017, виявлено наступне: корозійні пошкодження поверхні, сліди іржі, викривлення проволоки в декількох місцях, вихід їх діаметру за мінімальний допуск.

29.11.2017 позивачем складено протокол № 38-18/119920 за результатами обстеження корозійного стану металу проволоки 5В1400-Р1, мотки №№170625004, 170625012, 170625015, 170625017, згідно з висновками якого зазначено, що причиною корозійного пошкодження металу проволоки є вплив вологого атмосферного повітря на ділянки, на яких відсутній або пошкоджений протикорозійний захист (консерваційне змащення). Даний протокол був направлений на адресу відповідача (лист №38/42/26251 від 01.12.2017) з повідомленням про необхідність проведення додаткового дослідження.

Таким чином, колегія суддів вважає перевищення передбаченого п. 6 Інструкції П-7 строку проведення приймання продукції за якістю наслідком порушення саме постачальником

вимог п. 2 вказаної Інструкції, відповідно до якого з метою створення умов для правильного та своєчасного приймання продукції за якістю постачальник повинен забезпечити «а) строгое соблюдение установленных правил упаковки и затаривания продукции, маркировки и опломбирования отдельных мест; ... в) четкое и правильное оформление документов, удостоверяющих качество и комплектность поставляемой продукции (технический паспорт, сертификат, удостоверение о качестве и т. п.)...; г) своевременную отсылку документов, удостоверяющих качество и комплектность продукции, получателю. Эти документы высылаются вместе с продукцией, если иное не предусмотрено Основными и Особыми условиями поставки, другими обязательными для сторон правилами или договором». Оскільки на отриманій продукції було відсутнє належне маркування, яке б дозволило її ідентифікувати, а супроводжувальні документи мали численні невідповідності, до їх усунення проведення приймання продукції за якістю було неможливе.

Висновки суду про недотримання позивачем п.16 Інструкції № П-7 не відповідає обставинам справи з огляду на наступне.

Відповідно до п. 16 Інструкції П-7 «При обнаружении несоответствия качества, комплектности, маркировки поступившей продукции, тары или упаковки требованиям стандартов, технических условий, чертежам, образцам (эталонам), договору либо данным, указанным в маркировке и сопроводительных документах, удостоверяющих качество продукции (п. 14 настоящей Инструкции), получатель приостанавливает дальнейшую приемку продукции и составляет акт, в котором указывает количество осмотренной продукции и характер выявленных при приемке дефектов. Получатель обязан обеспечить хранение продукции ненадлежащего качества или некомплектной продукции в условиях, предотвращающих ухудшение ее качества и смешение с другой однородной продукцией».

Як вбачається з ОСОБА_3 № 11 від 01.12.2017 року, ОСОБА_3 № 647а , в них зазначені ідентифікуючи ознаки- номери мотків кабелю, зазначено, що продукція зберігається на критому складі, остаточно невідповідна продукція зберігається в ізоляторі остаточно невідповідної продукції, отже, вимоги п. 16 Інструкції П-7 під час складання актів порушені не були.

Умови зберігання дроту 5В1400-Р1 ст.85 визначені пунктом 5.5 ГОСТ 7348-81, згідно з яким зберігання здійснюється за умовами 5 ГОСТ 15150-69. Відповідно до таблиці 13 ГОСТ 15150-69 «МАШИНЫ, ПРИБОРЫ И ДРУГИЕ ТЕХНИЧЕСКИЕ ИЗДЕЛИЯ ИСПОЛНЕНИЯ ДЛЯ РАЗЛИЧНЫХ КЛИМАТИЧЕСКИХ РАЙОНОВ. КАТЕГОРИИ, УСЛОВИЯ ЭКСПЛУАТАЦИИ, ХРАНЕНИЯ И ТРАНСПОРТИРОВАНИЯ В ЧАСТИ ВОЗДЕЙСТВИЯ КЛИМАТИЧЕСКИХ ФАКТОРОВ ВНЕШНЕЙ СРЕДЫ» умови зберігання 5 - це зберігання в «навесах или помещениях, где колебания температуры и влажности воздуха несущественно отличаются от колебаний на открытом воздухе (например, палатки, металлические хранилища без теплоизоляции), расположенные в микроклиматических районах с умеренным и холодным климатом в атмосфере любых типов» з межами температури повітря від +50°С до -50°С. Критий склад ЗСК ВП АЕМ розміщений у м. Енергодарі Запорізької області (помірний кліматичний пояс) і, таким чином, відповідає умовам зберігання 5 ГОСТ 15150-69.

Таким чином, колегія суддів вважає безпідставними висновки суду першої інстанції про порушення вимог Інструкції П-7 і неналежність складеного акту № 11 та № 647 а про невідповідність поставленої продукції у кількості 10,69 т., серед яких 4,135 т. невизнаної відповідачем.

Більш того, колегія суддів зауважує, що дані акти були підписані представником постачальника особисто, без будь-яких зауважень.

З огляду на вищезазначене, позивач мав право на нарахування штрафу за поставку неякісного товару у відповідності до умов договору, у тому числі щодо спірних 4,135 т.

Щодо вимог позивача про стягнення штрафу в сумі 135 072 грн. за поставку продукції без повного комплекту належно оформлених товаросупроводжувальних документів, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції в цій частині з огляду на наступне.

Відповідно до п.5.8 Договору, було узгоджено, що продукція, яка поставляється повинна супроводжуватися наступними документами: товарно-транспортною накладною; у випадку, якщо стандарти, технічні умови або інша документація про якість продукції не опублікована в загальнодоступних виданнях копіями вказаної документації; документом про якість.

У випадку, якщо зазначені документи не передані разом з продукцією, що постачається, вони повинні бути передані Покупцю протягом визначеного останнім строку (якщо такий строк Покупцем не визначений протягом 10 днів з моменту отримання ним продукції). Якщо документи не будуть передані Постачальником в зазначений строк, Покупець має право відмовитися від договору та повернути продукцію Постачальнику.

Аналогічне положення закріплене у ст. 666 ЦК України, відповідно до якої, якщо приналежності товару або документи, що стосуються товару, не передані продавцем у встановлений строк, покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу та повернути товар покупцеві.

Проте, з матеріалів справи не вбачається, що покупець відмовився від договору та повернув товар покупцеві.

Як вбачається із матеріалів справи, поставка продукції супроводжувалась документами, передбаченими в зазначеному вище пункті договору. Крім того, як вбачається із супроводжувального листа відповідача від 20.09.2017 р., передана документація була доповнена перекладом її на українську мову ( т.1 а.с. 37).

В подальшому, зауваження які виникали у позивача, відповідачем у визначені строки усувались, та відповідачем були надані всі товаросупроводжувальні документи на поставлений товар. З урахуванням вищевикладеного, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для стягнення штрафу, передбаченого в п.7.5 договору.

12 листопада 2018 року, відповідачем по справі надано до суду першої інстанції відзив на позовну заяву, в якій він просив застосувати до спірних правовідносин наслідки пропуску строку позовної давності, оскільки із позовом про захист свого порушеного права позивач звернувся лише 10.09.2018 року, тобто, поза межами шестимісячного строку.

Відмовляючи у застосуванні строку позовної давності, господарський суд першої інстанції виходив з того, що початком перебігу строку позовної давності є 11.04.2018 року, тобто, дата складання накладної на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів № РН-0000027 від 11.04.2018 р., відповідно до якої відповідач вивіз продукцію неналежної якості в кількості 6,555 т. зі складу позивача. Саме з цієї дати суд вважав, що позивач дізнався про своє порушене право щодо поставки продукції неналежної якості, у зазначеній вище кількості.

Оскільки з позовом до суду про стягнення штрафних санкцій останній звернувся у вересні 2018 р., тобто, в межах шестимісячного строку, суд першої інстанції дійшов висновку, що посилання відповідача на акти від 01.12.2017 р. не можуть бути прийняті до уваги, з огляду на їх визнання судом такими, що не мають доказової сили.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду в цій частині з огляду на наступне.

Відповідно до статті 256 ЦК України, позовна давність- це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно зі ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно частини 8 статті 269 Господарського кодексу України позови, що випливають з поставки товарів неналежної якості, можуть бути пред'явлені протягом шести місяців з дня встановлення покупцем у належному порядку недоліків поставлених йому товарів.

Колегія суддів вважає, що покупцем позивачем по справі, недоліки постановленого товару були встановлені у належному порядку 01.12.2017 року, комісією, під час складання акту № 11 та № 647 а про невідповідність поставленої продукції у кількості 10,69 т., пунктом 9 якого визначено, що вищезазначена продукція з вини постачальника є остаточно невідповідною. ( а.с. 52 т.1), а тому саме з цієї дати необхідно відраховувати шестимісячний строк для звернення до суду за захистом свого порушеного права.

11.04.2018 року, як вважав суд, це дата вивезення постачальником частини неякісної продукції, і ця дата не може вважатись початком строку, коли саме покупцю стало відомо про недоліки поставленої продукції. Вивіз неякісної продукції залежить від

субєктивного фактору, а саме, добросовісності постачальника та його бажання чи небажання забрати неякісний товар, і не може бути датою, від якої покупцю стало відомо про неналежну якість поставленого товару.

Оскільки покупцю про недоліки поставленого товару у належному порядку стало відомо саме з 01.12.2017 року, а з позовом він звернувся лише 10.09.2018 року, колегія суддів вважає доводи відповідача про пропуск строку позовної давності обґрунтованими.

Частиною третьою статті 267 ЦК України передбачено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту (частини четверта, пята статті 267 ЦК України).

Отже, коли судом на підставі досліджених у судовому засіданні доказів буде встановлено, що право особи, про захист якого вона просить, порушене, а стороною у спорі до винесення рішення буде заявлено про застосування позовної давності, і буде встановлено, що строк позовної давності пропущено без поважних причин, суд на підставі статті 267 ЦК України ухвалює рішення про відмову в задоволенні позову за спливом позовної давності.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів вважає позовні вимоги позивача про стягнення штрафу за поставку продукції неналежної якості обґрунтованими, проте, оскільки з позовом позивач звернувся із пропуском встановленого законом шестимісячного строку, клопотання про його поновлення не заявляв, у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити саме з цих підстав.

При цьому, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи представника позивача, про те, що у даному випадку до спірних правовідносин підлягає застосуванню річний строк позовної давності для стягнення неустойки ( штрафу, пені), передбачений п.1 ч.2 ст. 258 ЦК України з огляду на наступне.

Відповідно до ч.2 статті 9 ЦК України законом можуть бути передбачені особливості регулювання майнових відносин у сфері господарювання.

Статтею 193 ГК України передбачено, що до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Частиною 7,8 статті 269 ГК України передбачено, що у разі поставки товарів неналежної якості покупець (одержувач) має право стягнути з виготовлювача (постачальника) штраф у розмірі, передбаченому статтею 231 цього Кодексу, якщо інший розмір не передбачено законом або договором.

Позови, що випливають з поставки товарів неналежної якості, можуть бути пред'явлені протягом шести місяців з дня встановлення покупцем у належному порядку недоліків поставлених йому товарів.

З огляду на вищезазначене, строк позовної давності для стягнення штрафу за поставку товару неналежної якості складає шість місяців, а тому заява відповідача про застосування наслідків його пропуску є законною та обґрунтованою.

Таким чином, оскільки, розглядаючи справу господарський суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, зробив висновки, які не відповідають обставинам справи, рішення господарського суду у відповідності до ст. 277 ГПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст.275-282 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпроенергоконтракт» та Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» відокремленого підрозділу «Атоменергомаш» задовольнити частково.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 04.01.2019 у справі №904/4129/18 скасувати.

Відмовити у задоволенні позовних вимог Державному підприємству «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» м. Київ в особі відокремленого підрозділу «Атоменергомаш», м. Енергодар до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпроенергоконтракт», м. Дніпро про стягнення 340 320,00 грн. штрафних санкцій .

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Постанова складена у повному обсязі 23.04.2019.

Головуючий суддя О.В. Березкіна

Суддя С.Г.Антонік

Суддя О.Г.Іванов