ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.04.2019 року м. Дніпро Справа № 904/4912/18

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чередка А.Є. (доповідач)

суддів: Коваль Л.А., Пархоменко Н.В.

при секретарі судового засідання: Мудрак О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут"

на рішення Господарського суду Дніпропетровської області (суддя Петренко І.В.), ухвалене у м. Дніпро 23.01.2019р. (дата складання повного тексту рішення – 24.01.2019р.) у справі № 904/4912/18

за позовом Акціонерного товариства "Укртрансгаз"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут"

про стягнення 18 789 697,06 грн., з яких 9 000 452,96 грн. пені; 2 335 033,30 грн. трьох відсотків річних; 7 454 210,80 грн. інфляційних втрат (договір на транспортування природного газу магістральними трубопроводами № /Н005 від 01.07.2015), -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2018р. Акціонерне товариство "Укртрансгаз" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" про стягнення 9 000 452,96грн. пені, 2 335 033,30грн. трьох відсотків річних, 7 454 210,80грн. інфляційних втрат, нарахованих на заборгованість відповідача по оплаті послуг позивача за договором на транспортування природного газу магістральними трубопроводами № /Н005 від 01.07.2015р.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 23.01.2019 року у справі № 904/4912/18:

- позовні вимоги Акціонерного товариства "Укртрансгаз" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" про стягнення 9 000 452,96 грн. пені, 2 335 033,30 грн. трьох відсотків річних, 7 454 210,80 грн. інфляційних втрат (договір на транспортування природного газу магістральними трубопроводами № /Н005 від 01.07.2015) задоволено частково;

- стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" на користь Акціонерного товариства "Укртрансгаз" 7 012 031,18 грн. (сім мільйонів дванадцять тисяч тридцять одна грн. 18 коп.) пені; 2 335 033,30 грн. (два мільйони триста тридцять п’ять тисяч тридцять три грн. 30 коп.) трьох відсотків річних; 7 454 210,80 грн. (сім мільйонів чотириста п’ятдесят чотири тисячі двісті десять грн. 80 коп.) інфляційних втрат; 252 026,21 грн. (двісті п’ятдесят дві тисячі двадцять шість грн. 21 коп.) судового збору;

- в решті позовних вимог, а саме в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" на користь Акціонерного товариства "Укртрансгаз" 1 988 421,78 грн. пені відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням господарського суду, до Центрального апеляційного господарського суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" із апеляційною скаргою, в якій посилаючись на неповне з’ясування судом обставин справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.01.2019 року у справі № 904/4912/18 та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог позивача відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт, зокрема вказує наступне:

- при ухваленні рішення судом не було застосовано норм права, якими врегульовані питання взаєморозрахунків у спірних правовідносинах, а саме п. 6. ст. 11 Закону України 09.04.2015 № 329-VIII «Про ринок природного газу», Постанови Кабінету Міністрів України від 30.09.2015 року № 792 «Про забезпечення проведення розрахунків за спожитий природний газ», Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року № 2516 «Про затвердження Алгоритму розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання постачальників природного газу, на яких покладені спеціальні обов'язки», згідно з якими відповідач фактично не бере участь у проведенні розрахунків за транспортування газу, тому не може відповідати за своєчасність їх здійснення;

- позивачем було здійснено розрахунок пені, інфляційних втрат та 3% річних без врахування у повному обсягу коштів по пільгам та субсидіям, отриманих з бюджету за період надання послуг з транспортування природного газу за жовтень 2016 року – жовтень 2017 року, тобто коштів, перерахування яких здійснюється відповідачем лише після їх надходження з бюджету, що також не залежить від відповідача;

- судом невірно визначено розмір пені, який підлягає стягненню, виходячи з дати пред’явлення позову та приписів ст. 258 ЦК України, п. 6 ст. 232 ГК України. За даним відповідача розмір пені, який заявлений з пропуском строку позовної давності становить 4 130 784,76 грн., а судом відмовлено у задоволенні позовних вимог по стягненню пені лише на суму 1 988 421,78 грн., при цьому не було зазначено за які періоди конкретно і на яку суму в кожному періоді.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 25.02.2019р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.01.2019 року у справі № 904/4912/18, розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 21.03.19р.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 21.03.2019р. розгляд апеляційної скарги відкладено в судове засідання на 04.04.2019р.

У судовому засіданні по справі оголошувалась перерва з 04.04.2019р. до 23.04.2019р.

Представник апелянта в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав у повному обсягу.

Також, апелянтом під час апеляційного перегляду справи були подані заяви про розстрочення виконання рішення суду на строк один рік з щомісячною виплатою стягнутої суми у рівних частинах та про зменшення пені на 90%, які обґрунтовані скрутним фінансовим становищем.

Представник позивача у відзиві на апеляційну скаргу та в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечує, вважає оскаржуване рішення законним та обгрунтованим, прийнятим у відповідності до фактичних обставин справи та з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, а апеляційну скаргу скаржника безпідставною, посилаючись при цьому на порушення відповідачем своїх зобов’язань, встановлених договором на транспортування природного газу магістральними трубопроводами № /Н005 від 01.07.2015р. щодо своєчасної оплати послуг позивача, строк виконання яких чітко встановлений п. 5.6. договору та не змінювався, а ні за домовленістю сторін, а ні нормами чинного законодавства України, наведеними апелянтом в апеляційній скарзі.

Вказує позивач і на те, що під час розрахунку пені, 3% річних та інфляційних втрат ним не були враховані здійснені відповідачем платежі за рахунок субвенцій з державного бюджету на надання населенню пільг, субсидій та компенсацій, а судом першої інстанції арифметично вірно було застосовано позову давність до вимог позивача про стягнення пені.

Заперечує позивач і проти задоволення заяв відповідача про розстрочення виконання рішення суду та про зменшення пені, які не заявлялися останнім під час розгляду справу у суді першої інстанції та є безпідставними.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, судова колегія дійшла до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги відповідача, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.07.2015р. між Акціонерним товариством "Укртрансгаз" (позивач, газотранспортне підприємство) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" (відповідач, замовник) укладено договір № /Н005 на транспортування природного газу магістральними трубопроводами (договір).

Предметом договору визначено, що газотранспортне підприємство зобов’язується надати замовнику послуги з транспортування магістральними трубопроводами природного газу замовника від пунктів приймання-передачі газу в магістральні трубопроводи до пунктів призначення – газорозподільних станцій (далі - ГРС), а замовник зобов’язується внести плату за надані послуги з транспортування природного газу магістральними трубопроводами в розмірі, у строки та порядку, передбачені даним договором (пункт 1.1 договору).

Річний плановий обсяг транспортування природного газу визначено у пункті 1.2 договору.

Згідно з п. 11.1. договору, він набирає чинності з дня його підписання та діє в частині транспортування газу з 1 липня 2015 року до 31 грудня 2015 року, а в частині проведення розрахунків за надані газотранспортним підприємством послуги – до повного виконання замовником своїх зобов’язань за цим договором. Договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо не менше ніж за місяць до закінчення строку дії договору жодної із сторін не буде заявлено про припинення дії або перегляду його умов.

З матеріалів справи вбачається, що дія договору була продовжена на 2016-2017р.р., зокрема у період травень 2016р. – грудень 2017р. позивачем було надано відповідачу послуги з транспортювання газу на загальну суму 385 414 380,60грн., що підтверджується підписаними представниками сторін актами наданих послуг з транспортування природного газу магістральними трубопроводами, а саме:

- у травні 2016 року: за обсягом 5 606,646 тис.куб.м. на суму 2962327,48грн., за обсягом 9 360,922 тис.куб.м. на суму 2237634,79грн., за обсягом 14 519,988 тис.куб.м. на суму 2463751,56грн. відповідно до акту наданих послуг від 31.05.2016 №05-16-/Н005;

- у червні 2016 року: за обсягом 4 071,691 тис.куб.м. на суму 2151318,66грн., за обсягом 9 000,322 тис.куб.м. на суму 1527174,64грн., за обсягом 7 481,789 тис.куб.м. на суму 1788446,84грн. відповідно до акту наданих послуг від 30.06.2016 №06-16-/Н005;

- у липні 2016 року: за обсягом 8 389,026 тис.куб.м. на суму 1423449,94грн., за обсягом 3 817,088 тис.куб.м. на суму 2016796,62грн., за обсягом 6 496,730 тис.куб.м. на суму 1552978,34грн. відповідно до акту наданих послуг від 31.07.2016 №07-16-/Н005;

- у серпні 2016 року: за обсягом 3 900,123 тис.куб.м. на суму 2060668,99грн., за обсягом 8 338, 392 тис.куб.м. на суму 1414858,36грн., за обсягом 6 184,570 на суму 1478359,61грн. відповідно до акту наданих послуг від 31.08.2016 №08-16-/Н005;

- у вересні 2016 року: за обсягом 4 415,080 тис.куб.м. на суму 2332751,66грн, за обсягом 8 767,896 на суму 2095877,86грн., за обсягом 10 895,493 тис.куб.м. на суму 1848747,25грн. відповідно до акту наданих послуг від 30.09.2016 №09-16-/Н005;

- у жовтні 2016 року: за обсягом 14 571, 931 тис.куб.м. на суму 8181847,81грн., за обсягом 41 365,939 тис.куб.м. на суму 9193166,28грн., за обсягом 25 412, 452 тис.куб.м. на суму 6583858,07грн. відповідно до акту наданих послуг від 31.10.2016 № 10-16-/Н005;

- у листопаді 2016 року: за обсягом 36 150,542 тис.куб.м. на суму 9365882,42грн., за обсягом 69 395,982 тис.куб.м. на суму 15422563,04грн., за обсягом 18 944,839 тис.куб.м. на суму 10637148,20грн. відповідно до акту наданих послуг від 30.11.2016 №11-16-/Н005;

- у грудні 2016 року: за обсягом 24 300,491 тис.куб.м. на суму 13644239,69грн., за обсягом 49 540,147 тис.куб.м. на суму 12834861,29грн., за обсягом 97 341,205 тис.куб.м. на суму 21633109,40грн. відповідно до акту наданих послуг від 31.12.2016 №12-16-/Н005;

- у січні 2017 року: за обсягом 101 946,054 тис.куб.м. на суму 18607193,77грн., за обсягом 25 984,170 тис.куб.м. на суму 13622980,64грн., за обсягом 51 957,479 тис.куб.м. на суму 16616001,78грн. відповідно до акту наданих послуг від 31.01.2017 №01-17-/Н005;

- у лютому 2017 року: за обсягом 20 841,126 тис.куб.м. на суму 10926585,54грн, за обсягом 86 420,481 тис.куб.м. на суму 15773466,19грн., за обсягом 44 864,495 тис.куб.м. на суму 14347665,50грн. відповідно до акту наданих послуг від 28.02.2017 №02-17-/Н005;

- у березні 2017 року: за обсягом 30 607,427 тис.куб.м. на суму 9788255,16грн., за обсягом 61 508,616 тис.куб.м. на суму 11226552,59грн., за обсягом 17 725,242 тис.куб.м. на суму 9292989,88грн. відповідно до акту наданих послуг від 31.03.2017 №03-17-/Н005;

- у квiтнi 2017 року: за обсягом 12 961,613 тис.куб.м. на суму 6795514,46грн., за обсягом 41 681,319 тис.куб.м. на суму 7607674,34грн., за обсягом 21 188,650 тис.куб.м. на суму 6776130,28грн. відповідно до акту наданих послуг від 30.04.2017 №04-17-/Н005;

- у травні 2017 року: за обсягом 5 614,585 тис.куб.м. на суму 2943614,63грн., за обсягом 9 713,650 тис.куб.м. на суму 3112181,68грн., за обсягом 11 993,378 тис.куб.м. на суму 2189031,35грн. відповідно до акту наданих послуг від 31.05.2017 №05-17-/Н005;

- у червні 2016 року: за обсягом 3 782,734 тис.куб.м. на суму 1983211,78грн., за обсягом 7 743,677 тис.куб.м. на суму 1413 375,92грн., за обсягом 6 842,963 тис.куб.м. на суму 2188379,57грн. відповідно до акту наданих послуг від 30.06.2017 №06-17-/Н005;

- у липні 2017 року: за обсягом 6 336,067 тис.куб.м. на суму 2026274,23грн., за обсягом 7 716,237 тис.куб.м. на суму 1408367,58грн., за обсягом 4 479,397 тис.куб.м. на суму 2348458,26грн. відповідно до акту наданих послуг від 31.07.2017 №07-17-/Н005;

- у cepпні 2017 року: за обсягом 8 310,350 тис.куб.м. на суму 1516805,09грн., за обсягом 3 881,536 тис.куб.м. на суму 2035011,70грн., за обсягом 6 496,562 тис.куб.м. на суму 2077600,52грн. відповідно до акту наданих послуг від 31.08.2017 №08-17-/Н005;

- у вересні 2017 року: за обсягом 4 616,582 тис.куб.м. на суму 2420381,62грн., за обсягом 7 694,555 тис.куб.м. на суму 1404410,18грн., за обсягом 7 398,732 тис.куб.м. на суму 2366114,50грн. відповідно до акту наданих послуг від 30.09.2017 №09-17-/Н005;

- у жовтні 2017 року: за обсягом 12 728,484 тис.куб.м. на суму 6673289,59грн., за обсягом 30 806,532 тис.куб.м. на суму 5622808,22грн., за обсягом 20 984,955 тис.куб.м. на суму 6710988,61грн. відповідно до акту наданих послуг від 31.10.2017 №10-17-/Н005;

- у листопаді 2017 року: за обсягом 12 889,799 тис.куб.м. на суму 6757863,82грн., за обсягом 52 768,283 тис.куб.м. на суму 9631267,01грн., за обсягом 33 486,438 тис.куб.м. на суму 10708962,88грн., відповідно до акту наданих послуг від 31.11.2017 №11-17-/Н005;

- у грудні 2017 року: за обсягом 58 164,034 тис.куб.м. на суму 10616099,48грн., за обсягом 14 033,054 тис.куб.м. на суму 7357249,55грн., за обсягом 36 490,944 тис.куб.м. на суму 11669803,00грн. відповідно до акту наданих послуг від 31.12.2017 №12-17-/Н005.

Вартість послуг з транспортювання газу та порядок розрахунків визначено розділом 5 договору.

Так, відповідно до пункту 5.1 договору, розрахунки за послуги з транспортування газу магістральними трубопроводами здійснюється за тарифами, які встановлюються національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики.

Розрахунковий період за договором становить один місяць з 09год. 00хв. першого дня місяця до 09год. 00хв. першого дня наступного місяця включно (пункт 5.3 договору).

Вартість фактично наданих газотранспортним підприємством замовнику послуг за звітний місяць визначається на підставі акта наданих послуг (пункт 5.4 договору).

Згідно з пунктом 5.5. договору, оплата вартості послуг з транспортування газу здійснюється замовником (крім гарантованого постачальника) шляхом перерахування грошових коштів на рахунок газотранспортного підприємства на умовах 100 відсотків попередньої оплати за десять днів до початку місяця, у якому буде здійснюватися транспортування газу.

Пунктом 5.6 договору передбачено, що у випадку, якщо замовник є гарантованим постачальником, то замовник здійснює оплату послуг з транспортування газу у місяці, у якому здійснюється транспортування газу, шляхом щоденного перерахування коштів на рахунок газотранспортного підприємства в порядку, установленому алгоритмом розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання газопостачальних підприємств, який затверджується національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводяться замовником до двадцятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.07.2012 № 705 “Про визначення гарантованих постачальників природного газу” встановлено, що гарантованими постачальниками природного газу є суб'єкти господарювання, що в установленому порядку отримали ліцензію на постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за регульованим тарифом та провадять діяльність на затвердженій Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики, території з постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за регульованим тарифом для споживачів України (крім промислових споживачів, річний обсяг споживання природного газу яких перевищує 3 млн. куб. метрів, та підприємств, що здійснюють виробництво теплової енергії).

Постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2015 № 758 “Про затвердження Положення про покладення спеціальних обов’язків на суб’єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (відносини у перехідний період)” на відповідача в період з 01.10.2015 по 01.04.2017 покладено обов’язок постачання природного газу, щодо постачання природного газу побутовим споживачам та релігійним організаціям.

Постановою Кабінету Міністрів України від 22.03.2017 № 187 “Про затвердження Положення про покладення спеціальних обов’язків на суб’єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу” на відповідача в період з 01.04.2017 по 27.10.2018 покладено обов’язок постачання природного газу, щодо постачання природного газу побутовим споживачам та релігійним організаціям.

Отже, відповідач є гарантованим постачальником природного газу, а відтак здійснює розрахунки з оплату послуг з транспортування газу в порядку, передбаченому пунктом 5.6 договору.

Частково задовольняючи позовні вимоги позивача про стягнення, нарахованих на заборгованість з оплати послуг з транспортування газу, пені, 3% річних та інфляційних втрат, місцевий господарський суд виходив з того, що за отримані послуги відповідач розрахувався у повному обсязі, однак з порушенням строків визначених пунктом 5.6 договору, а доказів перенесення строку оплати послуг матеріали справи не містять.

Проте, апеляційний суд вважає такий висновок суду першої інстанції безпідставним та помилковим, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 6. ст. 11 Закону України 09.04.2015 № 329-VIII «Про ринок природного газу» (в редакції чинній в період нарахування штрафних санкцій), для проведення розрахунків за спожитий природний газ постачальники природного газу, на яких покладені спеціальні обов’язки для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу, їх структурні підрозділи, а також оптові продавці, що здійснюють продаж природного газу таким постачальникам на виконання спеціальних обов’язків, покладених на таких продавців, відкривають в установах уповноважених банків поточні рахунки із спеціальним режимом використання для зарахування коштів, що надходять як плата за спожитий природний газ від споживачів.

Порядок відкриття (закриття) поточних рахунків із спеціальним режимом використання та порядок проведення розрахунків за спожитий природний газ затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Забороняється зарахування на інші рахунки коштів за спожитий природний газ, який постачається постачальниками природного газу на виконання спеціальних обов’язків, покладених на них Кабінетом Міністрів України.

Споживачі оплачують вартість спожитого ними природного газу шляхом перерахування коштів виключно на поточний рахунок із спеціальним режимом використання для зарахування коштів, що надходять за спожитий природний газ, відкритий в установах уповноваженого банку постачальниками природного газу, на яких покладені спеціальні обов’язки, та їх структурними підрозділами.

Кошти перераховуються з поточних рахунків зі спеціальним режимом використання для зарахування коштів, що надходять за спожитий природний газ, відкритих в установах уповноваженого банку постачальниками природного газу, на яких покладені спеціальні обов’язки, та їх структурними підрозділами згідно з алгоритмом розподілу коштів, затвердженим Регулятором, виключно на:

1) поточний рахунок із спеціальним режимом використання оптового продавця, що здійснює продаж природного газу такому постачальнику на виконання спеціальних обов’язків, покладених на такого продавця;

2) поточний рахунок оператора газотранспортної системи;

3) поточний рахунок оператора газорозподільної системи;

4) поточний рахунок постачальника природного газу, на якого покладено спеціальні обов’язки.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.09.2015 року № 792 «Про забезпечення проведення розрахунків за спожитий природний газ» відповідно до Закону «Про ринок природного газу» затверджено «Порядок відкриття (закриття) поточних рахунків із спеціальним режимом використання для зарахування коштів, що надходять за спожитий природний газ» та «Порядок проведення розрахунків за спожитий природний газ».

Алгоритм розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання постачальників природного газу, на яких покладені спеціальні обов'язки затверджено постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року № 2516 (далі – Алгоритм).

Відповідно до пункту 1 Порядку відкриття (закриття) поточних рахунків, Постачальники природного газу, на яких покладено спеціальні обов’язки з постачання природного газу (далі - газопостачальні підприємства), та їх структурні підрозділи, а також оптові продавці, що здійснюють продаж природного газу газопостачальним підприємствам для виконання їх спеціальних обов’язків (далі - оптові продавці), відкривають в установах уповноваженого банку поточні рахунки із спеціальним режимом використання для зарахування коштів, що надходять за спожитий природний газ від споживачів, в порядку, визначеному Національним банком.

Згідно пункту 1 Порядку проведення розрахунків Споживачі оплачують вартість спожитого ними природного газу шляхом перерахування коштів виключно на поточні рахунки із спеціальним режимом використання, відкриті в установах уповноваженого банку газопостачальними підприємствами.

Відповідно до п. 3 Розділу ІІ Алгоритму розподілу коштів, забороняється зарахування на інші рахунки коштів за спожитий природний газ, який постачається газопостачальними підприємствами.

ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» як гарантованим постачальником і в той же час постачальником зі спеціальними обов’язками, було відкрито рахунок зі спеціальним режимом використання, на який зараховувалася у період дії договору оплата за спожитий газ від населення.

Пунктами 4-6 Порядку проведення розрахунків (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлений порядок перерахування коштів з поточного рахунку із спеціальним режимом використання всім подальшим отримувачам коштів.

Установи уповноваженого банку згідно з умовами договору банківського рахунка здійснюють перерахування у повному обсязі коштів за спожитий природний газ з поточних рахунків із спеціальним режимом використання, відкритих структурними підрозділами газопостачальних підприємств, на поточний рахунок із спеціальним режимом використання, відкритий газопостачальними підприємствами, двічі на день, а саме: до 10 години - перераховується залишок коштів на початок операційного дня; до 17 години - перераховуються усі кошти, що надійшли протягом операційного дня на поточні рахунки із спеціальним режимом використання, відкриті структурними підрозділами газопостачальних підприємств.

Кошти перераховуються з поточних рахунків із спеціальним режимом використання згідно з алгоритмом розподілу коштів, затвердженим НКРЕКП, виключно на:

1) поточні рахунки із спеціальним режимом використання оптових продавців;

2) поточний рахунок оператора газотранспортної системи;

3) поточний рахунок оператора газорозподільної системи;

4) поточні рахунки газопостачальних підприємств.

Установи уповноваженого банку згідно з умовами договору банківського рахунка до 12 години операційного дня здійснюють:

розподіл коштів, що надійшли за попередній день від структурних підрозділів газопостачальних підприємств, споживачів, відповідно до затверджених НКРЕКП нормативів;

перерахування коштів, розподілених згідно з нормативами їх перерахування, на поточні рахунки із спеціальним режимом використання оптових продавців, поточний рахунок оператора газотранспортної системи, поточний рахунок оператора газорозподільної системи, поточні рахунки газопостачальних підприємств.

Пунктом 1 Розділу І Алгоритму визначено, що цей Алгоритм установлює порядок розподілу уповноваженим банком коштів з поточних рахунків із спеціальним режимом використання постачальників природного газу, на яких покладені спеціальні обов'язки, що надходять за використаний природний газ від побутових споживачів та релігійних організацій (крім обсягів, що використовуються для провадження їх виробничо-комерційної діяльності), виробників теплової енергії в рамках виробництва теплової енергії для релігійних організацій та надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню, а також механізм розрахунку постачальниками природного газу, на яких покладені спеціальні обов'язки (далі - газопостачальні підприємства), нормативів перерахування коштів на поточні рахунки операторів газотранспортної та газорозподільних систем, газопостачальних підприємств та на поточні рахунки із спеціальним режимом використання оптових продавців, що здійснюють продаж природного газу газопостачальним підприємствам.

Відповідно до п. 9 Розділу ІІ Алгоритму, нормативи перерахування коштів встановлюються НКРЕКП на підставі діючих у розрахунковому періоді тарифів на розподіл, транспортування або постачання природного газу, збору у вигляді цільової надбавки до діючого тарифу на природний газ для споживачів усіх форм власності (до 01 січня 2016 року), податку на додану вартість, планових обсягів.

Затверджені нормативи перерахування коштів доводяться НКРЕКП до відома уповноваженого банку не пізніше ніж за п'ять робочих днів до початку розрахункового періоду.

Відповідно до ст. 7 Господарського кодексу України, відносини у сфері господарювання регулюються Конституцією України, цим Кодексом, законами України, нормативно-правовими актами інших органів державної влади та місцевого самоврядування, а також іншими нормативними актами.

Згідно зі ст. 12 Господарського кодексу України, держава для реалізації економічної політики, виконання цільових економічних та інших програм і програм економічного та соціального розвитку застосовує різноманітні засоби і механізми регулювання господарської діяльності. Зокрема, засобами регулюючого впливу держави на діяльність суб'єктів господарювання є регулювання цін і тарифів; надання інвестиційних, податкових та інших пільг; надання дотацій, компенсацій, цільових інновацій та субсидій. Умови, обсяги, сфери та порядок застосування окремих видів засобів державного регулювання господарської діяльності визначаються цим Кодексом, іншими законодавчими актами, а також програмами економічного і соціального розвитку. Встановлення та скасування пільг і переваг у господарській діяльності окремих категорій суб'єктів господарювання здійснюється відповідно до цього Кодексу та інших законів.

Таким чином, державою визначено спеціальний режим проведення взаєморозрахунків, що, по суті усуває відповідача від процесу розподілу отриманих від споживачів грошових коштів на свій розсуд та полягає у автоматичному перерахуванні зі спеціальних рахунків грошових коштів на рахунки позивача за визначеними нормативами, тобто змінює остаточний строк здійснення розрахунків за договором.

Відтак, несвоєчасна та неповна оплата послуг за договором, укладеним між сторонами, безпосередньо залежить від рівня оплати природного газу споживачами – фізичними особами, а ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» з об’єктивних причин позбавлено можливості впливати на своєчасність розрахунків за договором, що виключає застосування до нього відповідальності, передбаченої п. 7.3. договору, у вигляді стягнення пені за допущену прострочку оплати послуг та виникнення зобов’язання, передбаченого ч. 2 ст. 625 ЦК України, з оплати боргу з урахуванням 3% річних та встановленого індексу інфляції.

Вищенаведена правова позиція викладена, зокрема у постанові ВГСУ від 13.07.2017 року по справі № 922/2179/16, постанові Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 12.02.2018 року, залишеною в силі постановою Верховного Суду від 14.06.2018 по справі № 904/2743/16, постанові Верховного Суду від 11.12.2018 року у справі № 906/550/16, постанові Верховного Суду від 03.04.2019 року у справі № 906/278/18.

Також, вищенаведеними Законом № 329, Порядком відкриття (закриття) поточних рахунків, Порядком проведення розрахунків, Алгоритмом, а також договором не передбачено можливості перерахування на рахунок із спеціальним режимом використання коштів постачальником зі свого поточного рахунку, на погашення заборгованості, та повернення цих коштів назад, за рахунок подальших оплат побутових споживачів які надходять на рахунок із спеціальним режимом використання, тому розрахунки, які здійснювались на виконання договору, не могли здійснюватися безпосередньо за рахунок коштів з поточного рахунку відповідача, а відповідні доводи прозивача є безпідставними.

Окрім цього, як вбачається з матеріалів справи, розрахунки з позивачем за транспортування природного газу за жовтень 2016 року у сумі 8 712 273,06 грн.; грудень 2016 року у сумі 31 167 023,32 грн.; квітень 2017 року у сумі 15 441 692,69 грн.; травень 2017 року у сумі 8 027 836,28 грн.; червень 2017 року у сумі 5 583 239,44 грн.; липень 2017 року у сумі 5 781 455,81 грн.; серпень 2017 року у сумі 5 579 758,53 грн.; вересень 2017 року у сумі 5 530 182,56 грн.; жовтень 2017 року у сумі 19 000 367,26 грн. були проведені відповідачем на підставі спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України № 20 від 11.01.2005, якою затверджено Порядок перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій.

Так, відповідно до норм чинного законодавства, специфіка поставки природного газу населенню полягає у тому, що постачання природного газу здійснюється всім категоріям населення без виключення, як пільговим категоріям споживачів (ветерани війни і праці, ветерани військової служби, ветерани органів внутрішніх справ, громадяни, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, багатодітні сім’ї), споживачам, які користуються субсидією так і звичайним споживачам, які не користуються будь-якими пільгами та субсидіями.

Правовідносини щодо отримання пільг та субсидій регулюються нормами статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», нормами Закону про державний бюджет на відповідний рік, в якому передбачено виділення субвенцій на фінансування пільг та субсидій, Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», а також низкою інших законодавчих актів.

На виконання таких законодавчих актів прийнято такі підзаконні нормативні акти як:

- постанова КМУ від 4 березня 2002 р. N 256 «Про затвердження Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету» (Постанова № 256);

- постанова КМУ від 11.01.2005 № 20 «Про затвердження Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій» (Порядок № 20);

- спільний наказ Міністерства енергетики та вугільної промисловості та Міністерства фінансів України від 03.08.2015 № 493/688 «Про затвердження Порядку проведення розрахунків за природний газ, теплопостачання та електроенергію» (Наказ № 493).

На виконання зазначених вище норм, між ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» та Управліннями соціального захисту населення укладаються договори на фінансування пільг, наданих пільговим категоріям населення на відшкодування оплати спожитого природного газу та на фінансування субсидій населенню.

Як вже вище зазначалось, згідно з ст. 12 ГК України, держава для реалізації економічної політики, виконання цільових економічних та інших програм і програм економічного та соціального розвитку застосовує різноманітні засоби і механізми регулювання господарської діяльності.

Одним із засобів державного регулювання господарської діяльності є визначення механізму перерахування субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг та житлових субсидій населенню на оплату електроенергії, природного газу, послуг тепло-, водопостачання і водовідведення, квартирної плати (утримання будинків і споруд та прибудинкових територій), вивезення побутового сміття та рідких нечистот за рахунок надходження до загального фонду державного бюджету рентної плати за користування надрами для видобування природного газу та газового конденсату і податку на додану вартість, що сплачується Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" та ПАТ "Укртрансгаз". Наведене регулювання визначено Порядком № 20.

Отже, держава взяла на себе бюджетне зобов’язання щодо відшкодування частини витрат підприємств паливно-енергетичного комплексу, пов'язаних з газопостачанням населення, яке використовує субсидії та має пільги з оплати комунальних послуг, а саме - витрат на придбання природного газу, його транспортування магістральними та переміщення розподільчими газопроводами.

Видатки місцевих бюджетів, передбачені у підпункті "б" пункту 4 частини першої статті 89 цього Кодексу, проводяться за рахунок субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на здійснення державних програм соціального захисту у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (частина перша статті 102 Бюджетного кодексу України).

Постанова № 256 визначає механізм фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення щодо надання пільг та житлових субсидій населенню на оплату електроенергії, природного газу, послуг тепло-, водопостачання і водовідведення, квартирної плати.

Головні розпорядники коштів місцевих бюджетів щомісяця готують інформацію про фактично нараховані суми та акти звіряння розрахунків за надані послуги з підприємствами - надавачами відповідних послуг і надсилають їх фінансовим органам райдержадміністрацій, виконкомів міських рад (міст республіканського Автономної Республіки Крим і обласного значення). Інформація про фактично нараховані за звітний період суми подається як в цілому, так і за розрахунками, не проведеними згідно з Порядком № 20 (пункти 2, 5 Постанови № 256).

Згідно з пунктом 8 Постанови № 256, отримані місцевими бюджетами суми субвенцій перераховуються протягом одного операційного дня на рахунки головних розпорядників коштів, відкриті в територіальних управліннях Державної казначейської служби, для здійснення відповідних видатків. Головні розпорядники коштів місцевих бюджетів здійснюють у п'ятиденний строк розрахунки з постачальниками відповідних послуг і ведуть облік за видами пільг та житлових субсидій населенню на оплату електроенергії, природного газу.

Таким чином, вищенаведеними нормами передбачено адміністративно-правове регулювання відносин щодо механізму фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення щодо надання пільг та житлових субсидій населенню, зокрема, на оплату природного газу.

Відповідно ж до положень частини другої статті 1 Цивільного кодексу України до майнових відносин, заснованих на адміністративному або іншому владному підпорядкуванні однієї сторони другій стороні, а також до податкових, бюджетних відносин цивільне законодавство не застосовується, якщо інше не встановлено законом.

Відтак, на правовідносини щодо проведення розрахунків між сторонами в частині, у якій держава компенсує вартість послуг позивача за рахунок коштів державного бюджету норми цивільного законодавства не розповсюджуються, а ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» було позбавлене можливості самостійно впливати на своєчасність розрахунків за договором, що також виключає застосування до нього відповідальності, передбаченої п. 7.3. договору, у вигляді стягнення пені за допущену прострочку оплати послуг та виникнення зобов’язання, передбаченого ч. 2 ст. 625 ЦК України, з оплати боргу з урахуванням 3% річних та встановленого індексу інфляції.

Зазначена вище правова позиція, також знайшла своє відображення у постанові ВГСУ від 13.07.2017 року по справі № 922/2179/16, постанові Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 12.02.2018 року, залишеною в силі постановою Верховного Суду від 14.06.2018 по справі № 904/2743/16, постанові Верховного Суду від 11.12.2018 року у справі № 906/550/16, постанові Верховного Суду від 03.04.2019 року у справі № 906/278/18.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем при розрахунку пені, інфляційних втрат та 3% річних враховано здійснення відповідачем оплат послуг з транспортування газу на підставі спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків за рахунок коштів державного бюджету, але частково, а саме: за період надання послуг з транспортування природного газу травень 2016 року – серпень 2017 року, для розрахунку позову не брались до уваги усі кошти, які були отримані позивачем як кошти по пільгам та субсидіям, а за період надання послуг з транспортування природного газу вересень у період 2017 року – жовтень 2017 року для розрахунку штрафних санкцій проведені оплати за рахунок коштів бюджету не враховувалися взагалі.

Відхиляються апеляційним судом і доводи позивача про те, що підписання спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків, не змінює строків та умов розрахунків за договором, оскільки вони спростовуються вищенаведеними положеннями спеціального законодавства, норми якого є імперативними та підлягають обов’язковому застосуванню. Позивач як і відповідач підписали спільні протокольні рішення про організацію взаєморозрахунків, тому їх умови є обов'язковими для виконання всіма сторонами, та ними відповідно змінені умови, порядок і строки розрахунків.

Колегія суддів, також враховує, що відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

В силу ч. 1 ст. 614 ЦК України, особа, яка порушила зобов’язання несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов’язання.

Згідно з ч. 1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, необхідною переумовою для застосування штрафних санкцій та виникнення зобов’язання з оплати річних та інфляційних за прострочку виконання грошового зобов'язання є факт невиконання або прострочення виконання зобов'язання, наявність вини особи.

Матеріалами справи підтверджується та не оспорюється сторонами, що всього за спірний період з травня 2016 року по грудень 2017 року позивачем було надано відповідачу послуг з транспортування природного газу на суму 385 381 380,60 грн., а розрахунки за договором на транспортування природного газу № /Н005 укладеного між ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» та АТ «Укртрансгаз» 01.07.2015 року відбувались шляхом виділення коштів з державного бюджету на підставі спільних протокольних рішень, за якими було перераховано 173 165 163,43 грн. та виключно з рахунку зі спеціальним режимом використання, з якого було перераховано 212 216 217,17 грн.

Застосування вищезазначених способів розрахунку за послуги з транспортування газу, змінює остаточні строки розрахунку, передбачені п. 5.6. договору, умови якого розраховані на своєчасне здійснення суб’єктами спірних правовідносин з організації розрахунків своїх зобов’язань, в т.ч. з оплати вартості газу споживачами, чого фактично не відбувається, а своєчасне здійснення розрахунків за договором безпосередньо не залежить від волевиявлення відповідача, тому позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача пені, 3% річних та інфляційних втрат, які нараховані на заборгованість з оплати послуг з транспортування газу, яка виникла не з вини відповідача є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Місцевим господарським судом особливостей проведення розрахунків за спірним договором не враховано, що призвело до прийняття помилкового рішення про часткове задоволення позовних вимог, стягнення з відповідача пені у сумі 7 012 031,18 грн., 3% річних у сумі 2 335 033,30 грн., інфляційних втрат у сумі 7 454 210,80 грн. та застосування строку позовної давності до вимог про стягнення пені у сумі 1 988 421,78 грн., застосування якої можливо лише до правомірно заявлених позовних вимог.

Виходячи з усього вищевикладеного, колегія суддів апеляційного суду вважає за необхідне апеляційну скаргу ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» задовольнити, рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.01.2019р. у справі № 904/4912/18 скасувати, як таке, що ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права, порушенням норм процесуального права та з неповним з’ясуванням обставин, що мають значення для справи та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсягу.

У зв’язку з скасуванням оскаржуваного рішення та відмовою у задоволенні позовних вимог, подані відповідачем заяви про розстрочення виконання рішення суду та про зменшення пені розгляду не підлягають.

Згідно з ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті позивачем судового збору за подання позову у сумі 281 845,46грн. та по сплаті відповідачем судового збору за подання апеляційної скарги у сумі 422 768,19 грн. слід покласти на позивача.

З підстав наведеного та керуючись ст.ст. 123, 129, 269, 270, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.01.2019р. у справі № 904/4912/18 – задовольнити.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.01.2019р. у справі № 904/4912/18 – скасувати.

Ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову – відмовити в повному обсягу.

Стягнути з Акціонерного товариства "Укртрансгаз" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у сумі 422 768,19 грн.

Видачу наказу згідно зі ст. 327 ГПК України доручити Господарському суду Дніпропетровської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повна постанова складена та підписана 25.04.2019 року.

Головуючий суддя А.Є. Чередко

Суддя Л.А. Коваль

Суддя Н.В. Пархоменко