РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

05.04.2019Справа № 910/16100/18

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ "УКРСТАЛЬМОНТАЖ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮТЕКС КАПІТАЛ"

про стягнення 130 904,14 грн.

суддя Мельник В.І.

за участю секретаря судового засідання Федорової О.В.

Представники сторін:

від позивача - Антоненко І.В., представник

від відповідача - не з'явився

Суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ "УКРСТАЛЬМОНТАЖ" подало на розгляд Господарського суду міста Києва позовну заяву до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮТЕКС КАПІТАЛ" про стягнення 130 904,14 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань за договором будівельного підряду №16/12 від 12.12.2016.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.12.2018 відкрито провадження у справі № 910/16100/18 та призначено підготовче засідання на 14.01.2019.

В підготовче судове засідання 14.01.2019 представник позивача з?явився.

В підготовче судове засідання 14.01.2019 представник відповідача не з?явився.

Ухвалою суду від 14.01.2019 відкладено підготовче засідання на 11.02.2019.

08.02.2019 відділом діловодства суду від позивача отримано додаткові матеріали по справі.

11.02.2018 розгляд справи не відбувся, у зв'язку із перебуванням судді Мельника В.І. на лікарняному.

Ухвалою суду від 18.02.2019 розгляд справи призначено на 18.03.2019.

В підготовче судове засіданні 18.03.2019 представник позивача з?явився, надав свої усні пояснення.

В підготовче судове засіданні 18.03.2019 представник відповідача не з?явився.

Ухвалою суду від 18.03.2019 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 05.04.2019.

В судове засідання 05.04.2019 представник позивача з'явився, надав суду усні пояснення у справі та просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В судове засідання 05.04.2019 представник відповідача не з'явився, причини неявки суду не повідомив.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 05.04.2019 було проголошено вступну та резолютивну частину рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено у термін, передбачений ч. 6 ст. 233 ГПК України.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, судом з'ясовано наступне.

12.12.2016 між позивачем, як підрядником та відповідачем, як субпідрядником було укладено договір будівельного підряду №16/12 від 12.12.2016, відповідно до умов якого субпідрядник зобов'язується виконати роботи з відновлення об'єкта, визначені у проектно-кошторисній документації, та здати підряднику у встановлений строк роботи на об'єкті, а підрядник - надати будівельний майданчик, передати затверджену проектно-кошторисну документацію, прийняти належним чином виконані роботи на об'єкті та оплатити її.

Відповідно до п. 4.3.2 підрядник щомісяця сплачує субпідряднику аванс у розмірі, суми та строки, вказані у підписаному сторонами плані фінансування і виконання робіт на розрахунковий місяця. У разі не виконання субпідрядником повного об'єму робіт, передбаченого в плані фінансування і виконання робіт на місяць і графіком виконання робіт, підрядник має право скорегувати суму авансу на наступний місяць шляхом утримання вартості невиконаних робіт з загальної вартості робіт, передбаченої в плані фінансування і виконання робіт на наступний місяць, і розрахувати суму авансу з залишкової вартості робіт.

На виконання умов договору, позивач сплачував авансові платежі відповідачеві частинами протягом 25.01.2017 по 21.04.2017 розмір якого 125 000 грн.

Згідно п. 3.2 договору тривалість виконання робіт визначається згідно графіку виконання робіт. Роботи проводяться відповідно до графіку виконання робіт та повинні бути виконані субпідрядником до останнього терміну виконання робіт, який визначений в графіку виконання робіт, та передані підряднику за актами приймання виконаних будівельних робіт, а у разі виявлення недоліків - після усунення недоліків та підписання акту приймання виконаних будівельних робіт .

Субпідрядник зобов'язаний виконати розробку виконавчої документації при виконанні робіт, виконати та здати роботи підряднику у встановлений строк. Субпідрядник несе відповідальність за додержання правил техніки безпеки та забезпечити виконання робіт у повній відповідності з проектно-кошторисною документацією відповідно до будівельних норм та правил (п.п. 9.4.1 - 9.4.2 договору).

Відповідно до п. 17.6 договору сторони погодили, що підрядник вправі розірвати договір за умови відставання у виконанні робіт з провини субпідрядника проти графіку виконання робіт понад 10 робочих днів.

Згідно п. 17.8 договору , сторона що приймає рішення про розірвання договору, зобов'язана письмово з обґрунтуванням причин та дати розірвання договору, попередити про це іншу сторону, але в будь-якому разі не пізніше ніж за 10 календарних днів додати розірвання договору.

Позивач зазначив, що відповідачем не виконано взяті на себе зобов'язання щодо робіт за договором, жодного акту приймання виконаних будівельних робіт по формі КБ-2в або довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати по формі КБ-3 по формі КБ-2в між сторонами не підписано.

Листом №28 від 30.03.2018 позивач повідомив відповідача про розірвання договору з 12.04.2018 та просив перерахувати на його рахунок грошові кошти, а саме авансовий платіж в розмірі 125 000,00 грн.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем не повернуто грошові кошти на вимогу позивача, доказів, які підтверджували чи спростовували вище вказане відповідачем до матеріалів справи не надано.

Внаслідок укладення договору між сторонами згідно ст. 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов'язки.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно ст. 173 Господарського кодексу України один суб'єкт господарського зобов'язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб'єкта, а інший має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) ( ст. 530 ЦК України).

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Відповідно до частини сьомої зазначеної статті не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 837 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Приписами ст. 849 Цивільного кодексу України замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника. Якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Матеріали справи не містять доказів, підписання між сторонами актів виконаних робіт.

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави (безпідставне набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Таким чином, із змісту зазначеної норми вбачається, що підставою виникнення зобов'язання, визначеного даною нормою, є сукупність наступних умов: набуття (збереження) майна (майном також є грошові кошти) однією особою за рахунок іншої; відсутність для цього підстав, або коли така підстава згодом відпала. До таких підстав відноситься також випадок, коли зобов'язання було припинено на вимогу однієї із сторін, якщо це допускається договором або законом.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, господарський суд вважає, що вимоги позивача про стягнення заборгованості підлягають задоволенню, в розмірі 125000,00 коп.

Позивачем заявлено також позовні вимоги про стягнення з відповідача інфляційних втрат в розмірі 3633,59 грн., 3% річних в розмірі 2270,55 грн.

Приписами ст. 611 Цивільного кодексу України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок позивача 3% річних з простроченої суми та інфляційних, суд вважає його обґрунтованим, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача 2270,55 грн. - 3% річних та 3633,59 грн. інфляційних втрат підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва,-

ВИРІШИВ:

1. Задовольнити позовні вимоги.

2. Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТЕКС КАПІТАЛ» (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, будинок 21, ідентифікаційний код 39814222) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ УКРСТАЛЬМОНТАЖ» (01001, м. Київ, вул. Архітектора Городецького, 11-В, ідентифікаційний номер 34498596) заборгованість в розмірі 125 000 (сто двадцять п'ять тисяч) грн., інфляційні втрати в розмірі 3633 (три тисячі шістсот тридцять три) грн. 59 коп., 3% річних в розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 55 коп., судовий збір в розмірі 1963 (одна тисяча 4девятсот шістдесят три) грн. 56 коп.

3. Видати наказ.

Це рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Київського апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва (п. 8, 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Повне рішення складено 23.04.2019

Суддя В.І. Мельник