ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" квітня 2019 р. Справа№ 911/1703/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дикунської С.Я.

суддів: Жук Г.А.

Мальченко А.О.

секретар судового засідання Добрицька В.С.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання

розглянувши матеріали справи за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергосервіс»

на рішення Господарського суду Київської області

від 01.11.2018

у справі № 911/1703/18 (суддя Чонгова С.І.)

за позовом Акціонерного товариства «Укртрансгаз» в особі філії

«Управління магістральних газопроводів «Харківтрансгаз»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергосервіс»

про зобов'язання виконати певний комплекс будівельних робіт

та стягнення 1 814 326,04 грн

В С Т А Н О В И В:

Акціонерне товариство «Укртрансгаз» в особі філії «Управління магістральних газопроводів «Харківтрансгаз» (далі - АТ «Укртрансгаз» в особі філії «УМГ «Харківтрансгаз», позивач) звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергосервіс» (далі - ТОВ «Енергосервіс», відповідач) про:

- зобов'язання виконати повний комплекс будівельних робіт «Технічне переоснащення систем теплопостачання Новопсковського проммайданчика Сєвєроденецького лінійного виробничого управління магістральних газопроводів» (Будівельні роботи)», передбачених Договором № від 06.07.2016, а саме виконати незавершені роботи вартістю 7 249 111,75 грн. та передати позивачу закінченні роботи.

- стягнення 1 814 326,04грн, а саме 1 309 526,41грн. пені за період з 31.12.2016 по 30.06.2017, з 30.09.2017 по 08.12.2017 та з 31.12.2017 по 30.06.2018; 504 064,68 грн. штрафу за період з 31.12.2016 по 30.06.2017, з 30.09.2017 по 08.12.2017 та з 31.12.2017 по 30.06.2018.

В обґрунтування своїх вимог зазначило про неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань за Договором закупівлі робіт № від 06.07.2016 в частині своєчасного виконання робіт щодо переоснащення систем теплопостачання Новопсковського проммайданчика Сєвєроденецького лінійного виробничого управління магістральних газопроводів» (Будівельні роботи).

Заперечуючи проти позовних вимог, відповідач стверджував, що саме позивач порушив умови Договору закупівлі робіт № від 06.07.2016, а саме, не передав відповідачу оформлену належним чином проектно-кошторисну документацію для виконання робіт за Договором № від 06.07.2016 про закупівлю робіт на об'єкт будівництва «Технічне переоснащення систем теплопостачання Новопсковського проммайданчика Сєвєроденецького лінійного виробничого управління магістральних газопроводів (Будівельні роботи)»; дозвіл на виконання будівельних робіт, який позивач зобов'язаний був отримати згідно «Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2018 №466; тепломеханічне устаткування, монтаж якого передбачався Договором на об'єкті «Технічне переоснащення систем теплопостачання Новопсковського проммайданчика Сєвєроденецького лінійного виробничого управління магістральних газопроводів (Будівельні роботи)», а також технічної документації на вищезгадане устаткування; висновок державної екологічної експертизи на роботи по об'єкту «Технічне переоснащення систем теплопостачання Новопсковського проммайданчика Сєвєроденецького лінійного виробничого управління магістральних газопроводів (Будівельні роботи)», який позивач зобов'язаний був отримати на підставі ст. 39 Закону України «Про екологічну експертизу», чинного на час дії Договору, а також не забезпечив технічного нагляду за виконанням робіт по Договору на об'єкті «Технічне переоснащення систем теплопостачання Новопсковського проммайданчика Сєвєроденецького лінійного виробничого управління магістральних газопроводів (Будівельні роботи)», який позивач зобов'язаний був забезпечити згідно ст. 11 Закону України «Про архітектурну діяльність», та не забезпечив виготовлення та погодження плану фінансування робіт, який повинен бути невід'ємною частиною Договору. Наведене, на думку відповідача, дає йому право не виконувати роботи за Договором за відсутності плану фінансування.

У наданій суду першої інстанції відповіді на відзив позивач зазначив, що долучив до матеріалів справи докази на спростування заперечень відповідача щодо ненадання: проекту виконання робіт відповідача; дозволу Державної архітектурно-будівельної інспекції України на виконання будівельних робіт; висновку державної екологічної експертизи. Крім цього, позивач стверджував, що технічний нагляд за виконанням робіт неможливо реалізувати без фактичного виконання цих робіт відповідачем, а порядок проведення фінансування робіт передбачено Договором.

За змістом додаткових пояснень щодо відповіді позивача на відзив, відповідач стверджував, що надана позивачем проектно-кошторисна документація не проходила ніякої екологічної експертизи. Розмір штрафних санкцій за невиконання відповідачем пусконалагоджувальних робіт за Договором за період з 01.01.2017 по 30.06.2018 повинен складати 9 806,76 грн., адже зазначена позивачем в позові сума не обґрунтована та безпідставна. Крім цього, договірна ціна та проектно-кошторисна документація ніяким чином між собою не пов'язані та не можуть вважатися однім і тим же документом.

Рішенням Господарського суду Київської області від 01.11.2018 у справі № 911/1703/18 позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергосервіс» на користь Акціонерного товариства «Укртрансгаз» в особі філії «Управління магістральних газопроводів «Харківтрансгаз» 1 290 558,71 грн. пені, 504 799,63 грн. штрафу, а також 26 930,38 грн. в рахунок відшкодування витрат, понесених на оплату позову судовим збором.

В частині стягнення 18 967,70 грн. пені та зобов'язання відповідача виконати повний комплекс будівельних робіт «Технічне переоснащення систем теплопостачання Новопсковського проммайданчика Сєвєроденецького лінійного виробничого управління магістральних газопроводів» (Будівельні роботи)», передбачених Договором № від 06.07.2016, а саме, виконати незавершені роботи вартістю 7 249 111,75 грн. та передати позивачу закінченні роботи відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду, ТОВ «Енергосервіс» оскаржило його в апеляційному порядку, просило скасувати та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити повністю. В обґрунтування своїх вимог зазначило, що оскаржуване рішення ухвалено за неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального права. Апелянт не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо визначення вартості невиконаних робіт, на які нараховувались штрафні санкції, адже умовами Договору про закупівлю робіт чітко не передбачено, якою є вартість кожного з етапів робіт, проте позивач на власний розсуд, без належного обґрунтування визначив вартість робіт, з яких, на його думку, допущено прострочення, відніс поставку устаткування до етапу «Роботи підготовчого періоду», і відповідно, на власний розсуд здійснив нарахування штрафних санкцій від вартості робіт, з яких ніби-то допущено прострочення. На переконання апелянта, посилаючись у рішенні на проект «Технічне переоснащення системи теплопостачання Новопсковського проммайданчика Сєвєродонецького лінійного виробничого управління магістральних газопроводів», суд першої інстанції не взяв до уваги, що даний проект також не передбачає вартості робіт по кожному із етапів. Оскільки не можливо визначити вартість кожного етапу робіт згідно Договору про закупівлю робіт, нарахування штрафних санкцій за порушення строків виконання робіт за кожним із етапів є неправомірним.

Заперечуючи проти апеляційної скарги, позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому стверджував про безпідставність та необґрунтованість апеляційних вимог, просив не брати їх до уваги, оскаржуване рішення як законне та обґрунтоване залишити без змін. Зокрема, зазначив, що всі доводи відповідача зводяться лише до неможливості встановлення з наявних в матеріалах справи документів вартості кожного етапу робіт, як бази для нарахування неустойки. При цьому відповідачем не заперечується сам факт невиконання повного обсягу робіт та не спростовується належними доказами обставин щодо невиконання ним договірного зобов'язання, тобто порушення цього зобов'язання, як підставу позовних вимог про стягнення неустойки. Водночас, заперечуючи проти визначеного на підставі кошторисної документації розміру вартості кожного етапу робіт, зокрема, суми простроченого зобов'язання, відповідач не доводить суду відповідними доказами «іншого» розміру порушеного зобов'язання, з якого, на його думку, мала бути вирахувана неустойка для його майнової відповідальності. На переконання позивача, обставини щодо порушення відповідачем договірних зобов'язань підтверджуються наявними в матеріалах справи первинними документами, які свідчать взагалі лише про часткове виконання Договору на суму 22 321 708,18 грн., ціна Договору складає 29 570 819,93 грн. Відповідачем не надано суду жодного доказу на підтвердження виконання ним Договору, зокрема, що зобов'язання виконано ним належним чином, у встановлені строки і в повному обсязі, а відтак необґрунтованими є його заперечення щодо недоведеності наявних обставин щодо порушення ним зобов'язань, які суд визнав встановленими. За твердженнями позивача, наявними в матеріалах справи доказами підтверджується зміст та вартість кожного етапу робіт, факт невчинення відповідачем певних дій з приводу виконання його зобов'язань за Договором, що свідчить про наявність правових підстав для застосування приписів матеріального права - ст. ст. 525, 526, 546, 549, 610, 612, 883 ЦК України, ст. 216-218, 232 ГК України та їх правомірне застосування до правовідносин сторін судом першої інстанції. Заперечення відповідача про необґрунтованість вартості кожного етапу робіт та не спростування їх шляхом доведення іншої величини вартості порушеного зобов'язання, свідчить про те, що сама позиція відповідача є необґрунтованою й такою, що не ґрунтується на доказах, відтак доводи відповідача щодо порушення судом вимог процесуального права - 76, 79, 86, 236 ГПК України, а також ст. 209, 210, п. 1-2 ч. 1 ст. 237 ГПК України не відповідають сукупності встановлених судом обставин та доказів у справі.

В судове засідання апеляційної інстанції 16.04.2019 з'явились представники сторін, представник відповідача надав пояснення, в яких підтримав вимоги своєї апеляційної скарги, просив її задовольнити за наведених в ній підстав, оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове про відмову в позові повністю.

Представник позивача в судовому засіданні апеляційної інстанції надав пояснення, в яких заперечив доводи апеляційної скарги, просив не брати їх до уваги, оскаржуване рішення як законне та обґрунтоване залишити без змін.

Розглянувши наявні матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції вимог процесуального та матеріального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як встановлено матеріалами справи, 06.07.2016 між ПАТ «Укртрансгаз» в особі філії «УМГ «Харківтрансгаз» (позивач, замовник за договором) та ТОВ «Енергосервіс» (відповідач, підрядник за договором) укладено Договір про закупівлю робіт № (далі - Договір), за умовами п. 1.1 якого підрядник зобов'язався виконати роботи «Технічне переоснащення системи теплопостачання Новопсковського проммайданчика Сєвєродонецького лінійного виробничого управління магістральних газопроводів (Будівельні роботи)», а замовник - прийняти і оплатити такі роботи.

Відповідно до п. 1.2 Договору склад та обсяги робіт, які підлягають закупівлі за Договором визначено договірною ціною (Додаток №2), що є невід'ємною частиною Договору. Зміст і строки виконання робіт визначаються Календарним планом (Додаток №1), що є невід'ємною частиною Договору.

Положеннями п. 3.1 Договору сторони погодили, що ціна Договору становить 29 570 819,93грн у тому числі ПДВ (20%) - 4 928 469,99грн.

Ціна Договору є кінцевою і не може бути збільшена. Ціна Договору може бути зменшена за взаємною згодою сторін (п.п. 3.2, 3.3 Договору).

За змістом п.3.4 Договору його ціна визначена із врахуванням всіх податків і зборів, передбачених законодавством України, а також вартості всіх витрат, пов'язаних з виконанням Договору, до моменту його повного завершення. Якщо для виконання Договору необхідно здійснити витрати, обов'язок по сплаті яких прямо не покладено на замовника, такі витрати покладаються на підрядника.

Строк виконання робіт: з дати укладення Договору до 30.06.2017 (п.5.1 Договору).

Календарним планом встановлено строк на виконання робіт, а саме в частині роботи підготовчого періоду встановлено з червня по грудня 2016 року, а в частині основного етапу будівництва з січня по грудень 2017 року.

За змістом п.5.6 Договору роботи повинні виконуватись відповідно до узгодженого підрядником і замовником Календарного плану (Додаток №1), що є невід'ємною частиною Договору.

Протоколом спільної наради представників Сєвєродонецького ЛВУМГ та ТОВ «Енергосервіс» щодо виконання умов Договору на виконання робіт на об'єкті «Технічне переоснащення системи теплопостачання Новопсковського проммайданчика Сєвєродонецького лінійного виробничого управління магістральних газопроводів» ухвалено продовжити строк виконання робіт по Договору.

Додатковою угодою №4 від 05.07.2017 до Дговору сторони погодили строк виконання робіт: з дати укладання Договору до 31.12.2017.

Цей Договір згідно п. 10.1 набирає чинності з моменту його укладення та діє до 27.12.2017.

Загальний склад робіт згідно з календарним планом сторонами поділено і узгоджено на роботи підготовчого періоду - грудень 2016 року, основний етап будівництва - грудень 2017 року та пусконалагоджувальні роботи - вересень 2017. Деталізований склад робіт встановлено проектом «Технічне переоснащення системи теплопостачання Новопсковського проммайданчика Сєвєродонецького лінійного виробничого управління магістральних газопроводів» ( т. 1-8 Додаток №1-8).

Підставою виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України ( п. 2 ч. 1 ст. 193 ГК України).

Відповідно до ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України, в силу господарського зобов'язання, яке виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

За договором підряду (ч. ч. 1, 2 ст. 837 ЦК України) одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 843 ЦК України договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.

За змістом ч. 1 та ч. 2 ст. 844 ЦК України ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі. Якщо робота виконується відповідно до кошторису, складеного підрядником, кошторис набирає чинності та стає частиною договору підряду з моменту підтвердження його замовником. Кошторис на виконання робіт може бути приблизним або твердим. Кошторис є твердим, якщо інше не встановлено договором.

В силу ст. 875 ЦК України за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов'язаних з місцезнаходженням об'єкта.

Підрядник на підставі ч. 1 ст. 877 ЦК України зобов'язаний здійснювати будівництво та пов'язані з ним будівельні роботи відповідно до проектної документації, що визначає обсяг і зміст робіт та інші вимоги, які ставляться до робіт та до кошторису, що визначає ціну робіт. Підрядник зобов'язаний виконати усі роботи, визначені у проектній документації та в кошторисі (проектно-кошторисній документації), якщо інше не встановлено договором будівельного підряду.

Суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин (ст. ст. 193 ГК України, 525, 526 ЦК України) повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань або одностороння зміна його умов, якщо інше не встановлено договором або законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Як встановлено матеріалами справи, відповідач відповідно до видаткових накладних № 109 від 19.12.2016 та №110 від 20.12.2016 здійснив поставку наступного тепломеханічного газового устаткування: котельня КМ -2-3500-Т-Гн Колві - 1300 Колві-1000, вузол обліку газу та шафовий газорегуляторний пункт (вузол редукування газу) на загальну суму 22 318 799,40 грн (а.с. 32-33).

Крім цього, згідно акту №1 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2016 року відповідач виконав монтажні роботи на суму 2 908,78грн.

Згідно довідки про вартість виконання будівельних робіт та витрат за грудень 2016 року вартість виконаних будівельних робіт складає 2 908,78грн (а.с.34).

Крім цього, між сторонами підписано акт №1/1 вартості устаткування, відповідно до якого вартість устаткування складає 22 318 799,40 грн. (а.с. 125).

Таким чином, наведене підтверджує факт порушення відповідачем (підрядником) своїх зобов'язань за Договором в частині повного та своєчасного виконання робіт.

Посилання відповідача на відсутність в Договорі переліку робіт, які він мав виконати, правомірно не прийнято судом першої інстанції до уваги, адже такий перелік визначено проектною документацією.

Безпідставними та необґрунтованими й такими, що не заслуговують на увагу, є твердження відповідача щодо не передання йому позивачем документації на здійснення робіт, адже роботи на об'єкті відповідачем було почато та частково виконано.

З приводу доводів відповідача щодо ціни договірних робіт як динамічної та невизнаної остаточно, слід заначити, що Додатком №2 до Договору «Договірна ціна» дійсно визначено вид договірної ціни як динамічної, проте згідно п. 3.1 Договору та Додатку №2 до Договору ціна Договору є визначеною.

За змістом п.п 3.2, 3.3 Договору ціна не може бути збільшена і може бути зменшена за взаємною згодою сторін.

Відповідно до п.11.2 Договору будь-які зміни та доповнення до Договору може бути внесено лише додатковою угодою, яка підписується обома сторонами та є невід'ємною частиною Договору.

Всі додатки до Договору підписуються обома сторонами та являються його невід'ємними частинами (п.11.4 Договору).

Проте, відповідачем, не надано суду жодних належних та допустимих доказів укладання додаткової угоди до Договору щодо зменшення ціни Договору або обсягів робіт.

Відтак, з огляду на порушення відповідачем своїх зобов'язань за Договором, позивачем нараховано та заявлено до стягнення 1 309 526,41грн. пені за період з 31.12.2016 по 30.06.2017, з 30.09.2017 по 08.12.2017 та з 31.12.2017 по 30.06.2018, а також 504 799,63 грн. штрафу за період з 31.12.2016 по 30.06.2017, з 30.09.2017 по 08.12.2017 та з 31.12.2017 по 30.06.2018.

Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання (п. 1 ст. 218 ГК України).

Порушенням зобов'язання на підставі ст. 610 ЦК України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

За приписами ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ст. 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

За змістом ч. 2 ст. 218 ГК України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб'єкт господарювання за порушення господарського зобов'язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов'язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов'язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов'язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Виконання зобов'язання згідно ч. 1 ст. 546 ЦК України може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

За змістом до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання ( ч. 6 ст. 232 ГПК України), якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Положеннями п. 7.1 Договору сторони погодили, що у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов'язань за договором сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством та Договором.

За порушення строків виконання робіт або виконання робіт у менших обсягах, ніж передбачено Договором (крім випадків, передбачених цим договором), відмову від виконання робіт в обсягах та за ціною, які вказано в Договорі, підрядник згідно п. 7.2 Договору виплачує замовнику пеню в розмірі 0,1 відсотка вартості робіт, з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф в розмірі семи відсотків згаданої вартості.

Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку пені, судом встановлено, що позивачем проведено розрахунок пені виходячи з останньої дати місяця, встановленого для виконання робіт. Такими датами визначено 31.12.2016 (субота), 30.09.2017 (субота) та 31.12.2017 (неділя), тобто останній день строку виконання зобов'язання з урахуванням вихідних та святкових днів настав 02.01.2017, 02.10.2017 та 02.01.2018.

За змістом ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Відповідно до ч. 1, ч.3 та ч.5 ст. 254 ЦК України строк, який визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку. Строк, що визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця строку. Якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Отже, штрафні санкції підлягають нарахуванню з 3 січня відповідного року та з 3 жовтня 2017.

Датою закінчення строку нарахування пені позивач визначив 30.06.2017, 08.12.2017 та 30.06.2018 відповідно.

Таким чином, з урахуванням встановлених дат прострочення виконання робіт, вартості прострочених та невиконаних робіт сума пені, яка підлягає стягненню за розрахунком суду складає 1 290 558,71грн., відповідно в іншій частині вимог про стягнення пені в розмірі 18 967,70 грн. слід відмовити.

Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку штрафу в розмірі 504 799,63грн., суд вважає його арифметично вірним та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

З приводу вимог позивача про зобов'язання відповідача виконати повний комплекс будівельних робіт «Технічне переоснащення систем теплопостачання Новопсковського проммайданчика Сєвєроденецького лінійного виробничого управління магістральних газопроводів» (Будівельні роботи)», передбачених Договором, а саме, виконати незавершені роботи вартістю 7 249 111,75 грн. та передати позивачу закінченні роботи, слід зазначити, що такі роботи не конкретизовані, тобто не визначено конкретний перелік робіт, відповідно вказані вимоги не можуть бути задоволені судом, адже не направлені на захист конкретних порушених прав позивача.

Доводи апелянта з приводу неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, а також порушення судом першої інстанції норм матеріального права не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції.

За таких обставин, апеляційний господарський суд погоджується із висновками місцевого суду як законними, обґрунтованими обставинами й матеріалами справи, детальний аналіз яких, як і нормативне обґрунтування прийнятого судового рішення наведено місцевим судом, підстав для скасування його не знаходить. Доводи апелянта по суті скарги в межах заявлених вимог, як безпідставні й необґрунтовані не заслуговують на увагу, оскільки не підтверджуються жодними доказами по справі й не спростовують викладених в судовому рішенні висновків.

Керуючись ст.ст. 269-270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. ст. 276, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергосервіс» залишити без задоволення, рішення Господарського суду Київської області від 01.11.2018 у справі № 911/1703/18 - без змін.

Матеріали справи № 911/1703/18 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 288-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 22.04.2019

Головуючий суддя С.Я. Дикунська

Судді Г.А. Жук

А.О. Мальченко