ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.04.2019м. ДніпроСправа № 904/453/19

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мельниченко І.Ф. за участю секретаря судового засідання Левицької К.Ю. розглянув спір

за позовом Комунального підприємства Кам'янської міської ради "Тепломережі", м. Кам'янське, Дніпропетровська область

до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, м. Дніпро

про стягнення заборгованості за поставлену теплову енергію в сумі 77 076,45 грн.

Представники:

від позивача представник не з'явився;

від відповідача юрисконсульт відділу правового забезпечення Фоменкова К.С. (дов. № 9/103/01-2019 від 02.01.19).

СУТЬ СПОРУ:

Комунальне підприємство Кам'янської міської ради "Тепломережі" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області із позовом про стягнення 70 472,44 грн., що складають суму заборгованості за поставлену теплову енергію за загальний період з січня по березень 2018, 1 737,74 грн. - річних, 4 866,27 грн. - інфляції.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем обов'язку щодо повної та своєчасної оплати за фактично отриману теплову енергію.

Відповідач, заперечуючи проти заявлених позовних вимог, зазначив, що строк дії Договору № 146т/17 постачання пари та гарячої води (теплопостачання) (пара, гаряча вода та пов'язана продукція) від 20.06.2017 закінчився 31.12.2017, будь-яких інших або додаткових договорів сторонами не укладалось, а тому у будь-яких правовідносинах у сфері постачання теплової енергії на адресу вул. Магнітогорська, 6 у м. Кам'янське Дніпропетровської області КП КМР «Тепломережі» та ГУНП не перебувають.

До того ж, у відзиві на позовну заяву відповідач вказує на те, що рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 17.01.2019 у справі № 904/5234/18, яке набрало законної сили 12.02.2019, вже розглянуто вимоги КП КМР "Тепломережі" до ГУНП про стягнення заборгованості за постачання теплової енергії, зокрема, за спірний період січень-березень 2018, у зв'язку з чим останній вважає, що є підстави для закриття провадження у справі № 904/453/19.

У відповіді на відзив позивач вказав на те, що відповідач відмовився від укладання нового договору на теплопостачання, проте, продовжував отримувати теплову енергію від підприємства останнього, у зв'язку з чим, останній вважає, що між сторонами склались фактичні договірні відносини.

Крім того, представником відповідача через канцелярію суду 27.02.2019 подано клопотання про закриття провадження у справі на підставі пункту 3 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України у зв'язку з існуванням рішення, що набрало законної сили, у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, у задоволенні якого господарським судом відмовлено.

Ухвалою від 12.02.2019 господарським судом відкрито провадження у справі № 904/453/19, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено її для розгляду спору по суті на 04.03.2019.

Ухвалою господарського суду від 04.03.2019 відкладено розгляд справи у порядку спрощеного провадження до 01.04.2019.

01.04.2019 господарським судом оголошено перерву в судовому засіданні до 15.04.2019.

15.04.2019 у судовому засіданні оголошені вступна та резолютивна частини рішення (ст. 240 Господарського процесуального кодексу України).

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, заслухавши представників сторін господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно Договору оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до державної власності №12/02-6113-ОД від 30.09.2016, Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області прийняло в строкове платне користування нерухоме майно - адміністративна будівля загальною площею 961,37 кв.м, бокси гаражні площею 586,70 кв.м., навіс - 54,60 кв.м., штраф майданчик - 168,30 кв. м (загальною площею - 1 770,97 кв.м), розміщене за адресою Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ, вул. Магнітогорська, 6, про що в матеріали справи надано Акт приймання-передачі нежитлового приміщення від 30.09.2016 (а.с. 29).

Пунктом 5.12 Договору оренди передбачено, що орендар зобов'язаний здійснювати витрати пов'язані з утриманням орендованого майна. Протягом 15 робочих днів після підписання цього Договору укласти з балансоутримувачем орендованого майна договір про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг орендарю, у тому числі на компенсацію податку на землю. Або самостійно укласти договори на постачання комунальних послуг.

20.06.2017 Комунальним підприємством Кам'янської міської ради "Тепломережі" (далі - учасник, позивач) та Головним управлінням Національної поліції в Дніпропетровській області (для сектору превенції дорожнього нагляду Кам'янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області) (далі - замовник, відповідач) укладено договір № 146т/17 постачання пари та гарячої води (теплопостачання) (пара, гаряча вода та пов'язана продукція) (далі - Договір).

Відповідно до пункту 5.2 Договору учасник надає послугу (товарну продукцію) з постачання пари, гарячої води (теплопостачання), пари, гарячої воли та пов'язаної продукції згідно з діючими ДСТУ Б.Д. по об'єктах замовника, згідно адрес: вул. Магнітогорська, 6 - по приладу обліку. Джерело - ДТЕЦ.

Відповідно до пункту 10.1. Договору - цей договір набуває чинності з дня його підписання обома сторонами та його скріплення печатками сторін, але не раніш ніж через 5 днів з дня оприлюднення на веб-порталі Уповноваженого органу повідомлення про намір укласти договір за результатами застосування переговорної процедури закупівлі в одного учасника і діє до 31.03.2017, в частині проведення розрахунків - до повного їх здійснення.

Листом від 23.04.2018 вих. № 355/МТ ГУНП в Дніпропетровській області повідомило позивача про розірвання договору оренди та просило припинити постачання з теплопостачання на 2018 рік до адмінбудівлі за адресою: Дніпропетровська область, м. Кам'янське, вул. Магнітогорська, 6. Окрім того, згідно даного листа відповідач зазначив, що зобов'язується погасити заборгованість, яка виникла до розірвання договору оренди.

Як вбачається з матеріалів справи після закінчення строку дії Договору постачання пари та гарячої води (теплопостачання) (пара, гаряча вода та пов'язана продукція) № 146т/17 від 20.06.2017 відповідач продовжував отримувати послуги з теплопостачання за період січень-березень 2018, що підтверджується залученими до матеріалів справи актами про відпуск теплової енергії, які підписані сторонами без заперечень (а.с. 22-24).

Згідно розрахунку позивача сума вартості фактично отриманої відповідачем теплової енергії за період січень-березень 2018 складає 70 472,44 грн.

Частиною 6 статті 19 Закону України "Про теплопостачання" передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

З огляду на викладене, у відповідача щомісячно виникає обов'язок щодо оплати фактично спожитої теплової енергії, факт відсутності договору на постачання теплової енергії сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати вартості спожитої ним теплової енергії у повному обсязі.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться.

Доказів виконання зобов'язання щодо оплати поставленої теплової енергії у спірний період в сумі 70 472,44 грн. відповідач на момент розгляду спору не надав.

З огляду на вище викладене, вимоги позивача щодо примусового стягнення заборгованості на зазначену вище суму, слід визнати обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно наданого позивачем розрахунку сума річних за загальний період прострочення з 31.01.2018 по 31.12.2018 складає 1 737,74 грн., проте, у вказаному розрахунку позивачем не враховано приписи Закону України «Про теплопостачання», у зв'язку з чим останнім не вірно визначений початок періоду прострочення.

Після перерахунку до стягнення підлягають річні за загальний період прострочення з 02.02.2018 по 31.12.2018 в сумі 1 726,16 грн.

Зазначена вище сума підлягає до примусового стягнення.

Щодо нарахування інфляції грошових коштів, яка за розрахунком позивача становить 4 866,27 грн. за загальний період прострочення з лютого 2018 по грудень 2018, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 3.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція.

Таким чином, враховуючи приписи вказаної вище Постанови, до стягнення підлягає інфляція за загальний період прострочення з березня 2018 по грудень 2018 в сумі 4 182,39 грн.

Заперечення відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, щодо існування підстав для закриття провадження у даній справі не приймаються господарським судом до уваги з огляду на наступне.

Відповідно до частини 3 статті 231 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд закриває провадження у справі, зокрема, якщо встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пунктів 2, 4, 5 частини першої статті 175 цього Кодексу.

Статтею 175 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, зокрема, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Підставою для звернення з позовною заявою до господарського суду у справі № 904/5234/18 стало порушення відповідачем зобов'язань за договором № 146т/17 від 20.06.2017 в частині повної та своєчасної оплати за поставлену теплову енергію, в той час, як підставою для звернення з позовною заявою у даній справі є порушення відповідачем обов'язку щодо повної та своєчасної оплати за фактично отриману теплову енергію поза межами договору (в період з січня по березень 2018).

До того ж, слід зазначити, що рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 17.01.2019 у справі № 904/5234/18 позовні вимоги задоволено частково, а саме, в частині стягнення заборгованості за поставлену теплову енергію за договором № 146т/17 від 20.06.2017, в частині стягнення заборгованості за позадоговірне постачання теплової енергії - відмовлено.

Керуючись статями 526, 625 Цивільного кодексу України, статтями 129, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області (49101, м. Дніпро, вул. Троїцька, 20-а; ) на користь Комунального підприємства Кам'янської міської ради "Тепломережі" (51914, Дніпропетровська область, м. Кам'янське, вул. Тритузна, буд. 168, ) 70 472,44 грн. (сімдесят тисяч чотириста сімдесят дві гривні 44 коп.) основного боргу, 1 726,16 грн. (одну тисячу сімсот двадцять шість гривень 16 коп.) річних, 4 182,39 грн. (чотири тисячі сто вісімдесят дві гривні 39 коп.) інфляції, 1 903,67 грн. (одну тисячу дев'ятсот три гривні 67 коп.) судового збору.

В решті позовних вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повне рішення складено 22.04.2019.

Суддя І.Ф. Мельниченко