РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

04.04.2019 р. Справа № 910/13/19
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю " МАНЕЖ "

До Публічного акціонерного товариства " Діамантбанк "

про припинення зобов'язань за договорами.

Суддя Пінчук В.І.

Секретар судового засідання Дімітрова Ю.Ю.

Представники сторін:

Від позивача не з'явився

Від відповідача Церанюк І.С.- предст.

Обставини справи:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю " МАНЕЖ " звернувся до господарського суду м. Києва з позовом про припинення зобов'язань за:

- договором кредитної лінії від 20.07.2016 р. № 093, що укладений між Публічним акціонерним товариством " Діамантбанк " ;

- іпотечним договором від 20.07.2016 р., що укладений між Публічним акціонерним товариством " Діамантбанк " , який посвідчений приватним нотаріусом Черкаського нотаріального округу Романій Н.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 6158 виключивши записи: з реєстру іпотек - індексний номер: 30543133 від 20.07.2016 р., з реєстру заборон обтяжень нерухомого майна - індексний номер: 30543133 від 20.07.2016 р.;

- договором застави № 093/2 від 20.07.2016 р., що укладений між Публічним акціонерним товариством " Діамантбанк ".

Разом із позовною заявою позивачем подана заява про забезпечення позову.

Суд не знаходить підстав для задоволення вказаної заяви.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 18.01.2019 р. відкрите провадження у справі № 910/13/19, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначення підготовчого засідання на 21.02.2019 р.

Ухвалою від 21.02.2019 р. підготовче провадження було закрите і справа призначена до розгляду по суті на 21.03.2019 р.

01.03.2019 р. через канцелярію суду представником відповідача подане клопотання про закриття провадження у справі.

Обгрунтовуючи вказане клопотання останній зазначає про те, що рішенням господарського суду м. Києва від 25.10.2017 р. у справі № 910/13547/17 зараховано зустрічні однорідні вимоги, які виникли між позивачем та відповідачем, і як наслідок - припинені зобов'язання за договором кредитної лінії від 20.07.2016 р. № 093, що є предметом розгляду даної справи ( 910/13/19 ).

У судовому засіданні 21.03.2019 р. оголошувалась перерва до 04.04.2019 р.

Представник відповідача у відзиві на позовну заяву проти позовних вимог позивача заперечує та просить суд у задоволені позову відмовити, посилаючись на те, що:

- залишку грошових коштів на банківському рахунку позивача в розмірі 306328,32 грн. недостатньо для повного погашення заборгованості за кредитним договором від 20.07.2016 р. № 093, а тому зобов'язання за вказаним договором не є виконаними належним чином та не є припиненими.

- договір іпотеки не може бути припиненим у зв'язку з тим, що зобов'язання за кредитним договором від 20.07.2016 р. № 093 не виконані.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представника відповідача, суд -

ВСТАНОВИВ:

15.07.2016 р. між товариством з обмеженою відповідальністю " МАНЕЖ " ( позивачем ) та публічним акціонерним товариством " Діамантбанк " ( відповідачем ) був укладений договір банківського рахунку № 16-07-15-000435.

На підставі вказаного договору позивачу був відкритий поточний рахунок № 7835

20.07.2016 р. між позивачем ( позивальником ) та відповідачем ( кредитодавцем ) укладений договір кредитної лінії № 093.

На підставі вказаного договору позивачу відкрито кредитну лінію до 19.07.2017 р. в наступних розмірах:

- в розмірі 1400000,00 грн. - з 20.07.2016 р. по 19.05.2017 р.

- в розмірі 933333,34 грн. - з 19.05.2017 р. по 19.06.2017 р.

- в розмірі 466666,67 грн. з 20.06.2017 р. по 19.07.2017 р.

Відповідно до п. 2.1 договору кредитної лінії № 093 від 15.07.2016 р. в забезпечення виконання зобов'язань за цим договором позичальник надає кредитодавцю в іпотеку /заставу наступне майно:

- в термін до 20.07.2016 р. надає в іпотеку частину нежитлової будівлі ( літ. " HIV ", пд " ), а саме: приміщення підвалу з № ІІ, приміщення 1-го поверху за № 18, загальною площею приміщень 856,8 кв.м., яке розташоване за адресою: Черкаська область, м. Черкаси, вул. Громова, 146/9 та належить на праві власності позичальнику ( договір іпотеки від 20.07.2016 р., який зареєстрований в реєстрі за № 6158 та посвідчений приватним нотаріусом Черкаського нотаріального округу Романій Н.В.

- в термін до 20.07.2016 р. надає в заставу кредитодавцю виробниче обладнання ( складські стелажі ) у кількості 42 одиниць, що знаходяться за адресою: Черкаська область, м. Черкаси, вул. Громова, 146/9 та належить на праві власності позичальнику ( договір застави від 20.07.2016 р. за № 093/2 )

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач посилається на те, що у період з 23.06.2017 р. по 28.08.2017 р. сплатив відповідачу кошти за договором кредитної лінії в розмірі 1093671,68 грн.

Залишок боргу за вказаним договором станом на 29.08.2017 р. становив 306328,32 грн.

З метою часткового погашення заборгованості за договором кредитної лінії від 20.07.2016 р. № 093 позивач неодноразово звертався до відповідача із заявами про припинення зобов'язань шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог.

У відповідь на лист позивача від 05.07.2017 р. ( № 43 ) відповідачем було відмовлено у зарахуванні зустрічних однорідних вимог у зв'язку з відсутністю правових підстав такого зарахування та запропоновано пройти процедуру задоволення вимог кредиторів, передбачену ст. 52 Закону України " Про систему гарантування вкладів фізичних осіб ".

У серпні 2017 року товариство з обмеженою відповідальністю " Манеж " звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом про зобов'язання Публічного акціонерного товариства " Діамантбанк " здійснити зарахування зустрічних однорідних вимог, які існують між ТОВ " Манеж " та ПАТ " Діамантбанк " здійснивши списання коштів у розмірі 306328,32 грн. з поточного рахунку позивача на рахунок відповідача, зазначивши призначення платежу - погашення кредиту за договором кредитної лінії № 093 від 20.07.2016 р.

Рішенням господарського суду міста Києва від 25.10.2017 р. у справі №910/13547/17 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю " Манеж " задоволені та зобов'язано Публічне акціонерне товариство " Діамантбанк " здійснити зарахування зустрічних позовних вимог, які існують між товариством з обмеженою відповідальністю " Манеж " та Публічним акціонерним товариством " Діамантбанк ", здійснивши списання коштів у розмірі 306328,32 грн. з поточного рахунку товариства з обмеженою відповідальністю " Манеж " № 7835, відкритого в ПАТ " Діамантбанк " на рахунок останнього в стані припинення № 1026 в Національному банку України, код банку 300001, зазначивши призначення платежу - погашення кредиту за договором кредитної лінії від 20.07.2016 р. № 093.

Судами апеляційної та касаційної інстанцій вказане рішення залишено без змін.

Рішення суду про зарахування зустрічних вимог відповідачем не виконано. Позивач звертався до відповідача з вимогою від 13.11.2018 р. ( № 70 ) щодо необхідності виконання рішення суду, на який отримав відповідь уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації " Діамантбанк " від 26.11.2018 року з відмовою виконання рішення суду здійснити зарахування зустрічних позовних вимог, а також з вимогою погасити нараховані штрафні санкції.

У зв'язку із зазначеним позивач просить суд визнати припиненими зобов'язання товариства з обмеженою відповідальністю " Манеж " за договором кредитної лінії від 20.07.2016 р. № 093, іпотечним договором від 20.07.2016 р. та договором застави № 093/2 від 20.07.2016 р., що укладені між товариства з обмеженою відповідальністю " Манеж " та Публічним акціонерним товариством " Діамантбанк ".

Разом з тим, суд вважає позовні вимоги позивача такими, що не підлягають задоволенню, з наступних підстав:

Відповідно до ч. 2 ст. 345 Господарського кодексу України кредитні правовідносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі. У кредитному договорі передбачаються мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов'язання позичальника, відсоткової ставки, порядок оплати за кредит, обов'язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту.

Як встановлено судом на підставі договору кредитної лінії № 093 від 20.07.2016 р. відповідач відкрив позивачу відновлювальну кредитну лінію до 19.07.2017 р. у наступних розмірах:

- в розмірі 1400000,00 грн. - з 20.07.2016 р. по 19.05.2017 р.

- в розмірі 933333,34 грн. - з 19.05.2017 р. по 19.06.2017 р.

- в розмірі 466666,67 грн. з 20.06.2017 р. по 19.07.2017 р.

Таким чином позивач протягом визначеного періоду повинен був погашати надані йому кредитні кошти 3 частинами: 466666,66 грн. - не пізніше 19.05.2017 р., 466666,66 грн. - не пізніше 19.06.2017 р. та 466666,66 грн. - не пізніше 19.07.2017 р.

Натомість, як стверджує позивач у позовній заяві, погашення частини кредитних коштів на загальну суму 1093671,68 грн. відбулось у період з 23.06.2017 р. по 28.08.2017 р.

Тобто з порушенням строків передбачених кредитним договором.

У зв'язку з несвоєчасним погашенням кредитних коштів суми простроченого кредиту були перенесені на рахунки простроченої заборгованості, а саме: сума в розмірі 466666,66 грн. перенесена на рахунок простроченої заборгованості 19.05.2017 р., сума в розмірі 466666,67 грн. - перенесена 21.06.2017 р., а сума в розмірі 466666,67 грн. - перенесена 20.07.2017 р. Погашення частини кредитних коштів відбулось 13.07.2017 р. в розмірі 93671,68 грн. та 28.08.2017 р. в розмірі 1000000,00 грн., що підтверджується виписками по особовим рахункам позичальника з 27.07.2016 р.

Суд вважає твердження позивача у позовній заяві про те, що у нього існувала не прострочена заборгованість, а сплата кредиту відбулась у строк встановлений договором безпідставними.

Пунктом 5.1 кредитного договору № 093 від 20.07.2016 р. передбачено, що за несвоєчасне повернення фактично отриманих позичальником кредитних коштів в межах відкритої кредитної лінії та/або за несвоєчасну сплату процентів за користування ними та/або за несвоєчасне погашення комісій за цим договором, позичальник сплачує кредитодавцю пеню у розмірі діючої на період виникнення прострочення подвійної облікової ставки Національного банку України від несплаченої суми за кожен день прострочення, яка нараховується до дати повного погашення заборгованості за кредитом та процентами відповідно, а також штраф у розмірі 50% від суми невиконаного (неналежно виконаного) зобов'язання. При цьому при розрахунку пені приймається: рік, рівний 360 дням - у разі розрахунку пені в іноземній валюті.

На підставі вказаного пункту договору позивачу були нараховані штрафні санкції, а тому у останнього наявна не лише прострочена заборгованість за кредитом, а також непогашені штрафні санкції.

Відповідно до розрахунку заборгованості за період з 20.07.2016 р. по 08.02.2019 р. позивачу нарахована пеня за несвоєчасне погашення грошових зобов'язань за кредитним договором № 093 від 20.07.2016 р. в розмірі 223281,28 грн., а також штраф в розмірі 727224,50 грн.

Посилання позивача на рішення господарського суду м. Києва від 25.10.2017 р. у справі № 13547/17, яким зобов'язано відповідача здійснити зарахування зустрічних однорідних вимог на суму 306328,32 грн. суд вважає безпідставним, оскільки відповідно до п. 8.2 кредитного договору № 093 від 20.07.2016 р. договір діє до повного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором, а часткове виконання зобов'язань не припиняє дію кредитного договору.

Як було встановлено судом залишку коштів на банківському рахунку позивача, який складає 306328,32 грн. недостатньо для повного погашення заборгованості за кредитним договором № 093 від 20.07.2016 р., а тому зобов'язання за вказаним договором не є виконаним належним чином та припиненим.

Відповідно до рішення господарського суду м. Києва від 25.10.2017 р. у справі № 13547/17 зарахуванням зобов'язання за кредитним договором № 093 від 20.07.2016 р. припинені не в повному обсязі, а лише на суму 306328,32 грн.

Враховуючи те, що зобов'язання за вказаним кредитним договором виконанні не в повному обсязі, підстав для припинення договору іпотеки від 20.07.2016 р. також немає.

Щодо нарахувань процентів після відкликання банківської ліцензії, то суд зазначає наступне:

Між сторонами кредитного договору не було досягнуто домовленості щодо припинення нарахування процентів за користування кредитними коштами у зв'язку із введенням процедури ліквідації банку.

На момент укладення кредитного договору № 093 від 20.07.2016 р. щодо відповідача не було розпочато процедуру ліквідації, а норми чинного законодавства не передбачають припинення зобов'язань у разі початку процедури ліквідації.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Натомість позивач, всупереч вимогам вказаної статті ГПК України не надав суду належних доказів виконання в повному обсязі зобов'язань за договором кредитної лінії від 20.07.2016 р. № 093.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст.129, 232, 233, ст.ст. 236 - 238, ст. 240 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до апеляційної інстанці у строки передбачені ст. 256 ГПК України.

дата підписання повного тексту рішення 18.04.2019 р.

СуддяВ.І.Пінчук