ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" березня 2019 р. Справа№ 910/15879/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Зубець Л.П.

суддів: Мартюк А.І.

Калатай Н.Ф.

без виклику (повідомлення) учасників справи

розглянувши апеляційну скаргу

Фізичної особи-підприємця Шевчук Сергія Анатолійовича

на ухвалу Господарського суду міста Києва

від 10.01.2019

про повернення зустрічної позовної заяви

у справі №910/15879/18 (суддя - Спичак О.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий посад"

до Фізичної особи-підприємця Шевчука Сергія Анатолійовича

про стягнення 39 497, 89 грн.

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Господарського суду міста Києва перебуває справа №910/15879/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий посад" (надалі - ТОВ "Торговий посад", позивач) до Фізичної особи-підприємця Шевчука Сергія Анатолійовича (надалі - ФОП Шевчук С.А., відповідач) про стягнення заборгованості за договором оренди нежитлового приміщення №113/1-18 від 07.02.2018 за несплату орендної плати, комунальних платежів та експлуатаційних платежів включаючи штрафні санкції та пеню, що становить 39 497, 89 грн.

03.01.2019 ФОП Шевчук С.А. звернувся до Господарського суду міста Києва в межах справи №910/15879/18 із зустрічною позовною заявою до ТОВ "Торговий посад" про витребування майна із чужого незаконного володіння, в якій просить витребувати у позивача належне йому майно, а саме: барну стійку (островок 3*2м), вартістю 59 800, 00 грн.; холодильник, вартістю 40 000, 00 грн.; холодильник торговельної марки "DELFA", вартістю 3 199, 00 грн.; насосну станцію, вартістю 1 600, 00 грн.; 2 стільці, вартістю 2 355, 00 грн.; 2 столи, вартістю 3 596, 40 грн.

Обгрунтовуючи зустрічну позовну заяву, ФОП Шевчук С.А. зазначає про те, що належне йому майно, на суму 106 954, 00 грн., незаконно утримується позивачем. Договірних відносин, предметом яких могло бути утримане майно між сторонами не укладалось, а отже на думку відповідача, керуючись ст. 180 ГПК України, останній має право пред'явити зустрічний позов у даній справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.01.2019 у справі №910/15879/18 зустрічну позовну заяву Фізичної особи-підприємця Шевчука Сергія Анатолійовича до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий посад" про витребування майна із чужого незаконного володіння та додані до неї матеріали повернуто заявнику.

Суд першої інстанції ухвалюючи своє рішення дійшов висновку, що подана ФОП Шевчук С.А. позовна заява не є зустрічною позовною заявою в розумінні ст. 180 ГПК України, оскільки дані позови виникають з різних правовідносин, задоволення зустрічного позову в даному випадку не виключає можливості повного або часткового задоволення первісного позову, а обставин, які б свідчили про взаємну пов'язаність зустрічного позову з первісним, заявником не наведено.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, відповідач (ФОП Шевчук С.А.) звернувся до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.01.2019 у справі №910/15879/18 та направити справу для продовження розгляду до Господарського суду міста Києва.

Апеляційна скарга обгрунтована тим, що місцевим господарським судом в порушення норм процесуального права необгрунтовано та незаконно повернуто зустрічний позов без наявних на те підстав, оскільки в первісному позові та зустрічному позові спірні правовідносини утворилися внаслідок укладення договору оренди нежитлового приміщення №113/1-18 від 07.02.2018.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.02.2019 апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Шевчука Сергія Анатолійовича передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя (суддя - доповідач) - Зубець Л.П., судді: Мартюк А.І., Калатай Н.Ф.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.02.2019 апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Шевчука Сергія Анатолійовича на ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.01.2019 у справі №910/15879/18 залишено без руху. Роз'яснено скаржнику право протягом строку, зазначеного п. 2 вказаної ухвали виправити недоліки поданої апеляційної скарги.

26.02.2019 через відділ управління автоматизованого документообігу та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від скаржника надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги, до якої додано клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 10.01.2019 у даній справі, обґрунтоване тим, що за приписами п. 2 ч. 2 ст. 256 ГПК України останній має право на поновлення пропущеного строку для апеляційного оскарження, оскільки апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня отримання відповідної ухвали.

Відповідно до ч. 3 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених частиною десятою цієї статті та частиною другою статті 271 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 271 Господарського процесуального кодексу України визначено, що апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 8, 9, 12, 18, 31, 32, 33, 34 частини першої статті 255 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з частиною 2 коментованої норми, апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 8, 9, 12, 18, 31, 32, 33, 34 частини першої статті 255 ГПК України: про відмову у видачі судового наказу; про зустрічне забезпечення, зміну чи скасування зустрічного забезпечення; про повернення заяви позивачеві (заявникові); про передачу справи на розгляд іншого суду; про відмову поновити або продовжити пропущений процесуальний строк; про зупинення провадження у справі; про внесення, відмову у внесенні виправлень у рішення; про відмову у відкритті провадження у справі про скасування рішення третейського суду; про повернення заяви про скасування рішення третейського суду; про повернення заяви про видачу наказу за рішенням третейського суду без розгляду; про залишення без розгляду заяви про відновлення втраченого судового провадження розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 8 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зі змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що вона підпадає під п. 6 ч. 1 ст. 255 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.02.2019 поновлено пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження, відкрито апеляційне провадження у справі №910/15879/18 за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Шевчук Сергія Анатолійовича на ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.01.2019 у справі №910/15879/18 та призначено до розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Роз'яснено позивачу (ТОВ "Торговий посад") право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, встановленого п. 4 вказаної ухвали суду.

11.03.2019 через відділ управління автоматизованого документообігу та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено, що первісний та зустрічний позови взаємно не пов'язані та мають різний предмет позовних заяв, а отже суду апеляційної інстанції слід у задоволенні скарги відповідача відмовити, оскаржувану ухвалу по справі залишити без змін.

У відповідності до ст. 269, ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених при перегляді справ в порядку апеляційного провадження.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, дослідивши надані до матеріалів справи докази в їх сукупності, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, судова колегія апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом апеляційної інстанції, на розгляді Господарського суду міста Києва перебуває справа №910/15879/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий посад" до Фізичної особи-підприємця Шевчука Сергія Анатолійовича про стягнення 39 497, 89 грн. заборгованості за договором оренди нежитлового приміщення №113/1-18 від 07.02.2018.

В обґрунтування позовних вимог ТОВ "Торговий посад" посилається на порушення відповідачем прийнятих на себе зобов'язань за договором оренди нежитлового приміщення № 113/1-18 від 07.02.2018 в частині здійснення орендних платежів, а також оплати послуг по його обслуговуванню.

03.01.2019 до Господарського суду міста Києва в межах справи №910/15879/18 надійшла зустрічна позовна заява ФОП Шевчук С.А. про витребування майна із чужого володіння.

У зустрічній позовній заяві ФОП Шевчук С.А. просить суд витребувати у позивача належне йому майно, відповідно до фіскального чеку, акту приймання - передачі, видаткових накладних, а саме: барну стійку (островок 3*2м), вартістю 59 800, 00 грн.; холодильник, вартістю 40 000, 00 грн.; холодильник торговельної марки "DELFA", вартістю 3 199, 00 грн.; насосну станцію, вартістю 1 600, 00 грн.; 2 стільці, вартістю 2 355, 00 грн.; 2 столи, вартістю 3 596, 40 грн., оскільки останній незаконно заволодів та утримує вказане майно, яке належить відповідачу.

Ухвалою суду першої інстанції зустрічну позовну заяву ФОП Шевчук С.А. про витребування майна із чужого незаконного володіння повернуто заявнику.

Згідно до вимог ч. 1, 2 статті 180 Господарського процесуального кодексу України визначено, що відповідач має право пред'явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов'язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Взаємна пов'язаність зустрічного та первісного позовів може виявлятись у такому:

- обидва позови взаємно пов'язані, і їх спільний розгляд сприятиме оперативному і правильному вирішенню спору. Взаємна пов'язаність первісного і зустрічного позову може виражатись у підставах цих позовів або поданих доказах;

- вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватись;

- задоволення зустрічного позову виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову. Подання такого зустрічного позову має на меті довести відсутність у позивача матеріально-правової підстави на задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб'єктивне право позивача за первісним позовом. У таких випадках задоволення зустрічного позову тягне за собою відмову у первісному позові повністю чи частково.

Дослідивши зміст первісного та зустрічного позовів, колегія суддів зазначає, що предметом первісного позову у даній справі, є спір щодо неналежного виконання умов Договору оренди нежитлового приміщення №113/1-18, укладеного 07.02.2018 між позивачем та відповідачем, обґрунтоване порушенням взятих на себе зобов'язань за вказаним договором, оскільки відповідач не здійснює оплату комунальних послуг та орендні платежі.

В свою чергу, з зустрічного позову вбачається, що вимогами ФОП Шевчук С.А. є витребування майна із чужого незаконного володіння, обгрунтоване тим, що останнє незаконно утримується позивачем, що відповідно унеможливлює відповідачу володіти, користуватися та розпоряджатися цим майном.

Відповідно до частини шостої статті 180 Господарського процесуального кодексу України, зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої цієї статті, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

Отже, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що підстави та предмет позову за первісним позовом та за зустрічним позовом є різними (зокрема вимоги за первісним позовом обґрунтовані неналежним виконанням договору оренди, а вимоги за зустрічним позовом обґрунтовані порушенням права власності; первісні та зустрічні позовні вимоги ґрунтуються на різних правових підставах, вони не є взаємопов'язаними; задоволення зустрічного позову не виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову.

Колегія суддів звертає увагу скаржника, що вказані обставини не позбавляють останнього права у встановленому законодавством порядку передати спір на вирішення суду в окремому позовному провадженні за загальними правилами подання позовів.

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням; вони дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ за своєю природою потребує регулювання з боку держави, яке може змінюватися у часі та просторі відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб. Встановлені обмеження не повинні обмежувати доступ, наданий особам, у такий спосіб або такою мірою, що підриватимуть саму суть цього права. Крім того, обмеження буде несумісним із пунктом 1 статті 6, якщо воно не переслідує законну мету, та у разі відсутності розумного пропорційного співвідношення між застосованими засобами та метою, якої прагнуть досягти (див. рішення у справі «Станев проти Болгарії» (Stanev v. Bulgaria) [ВП], заява № 36760/06, п. 230, ECHR 2012). Застосовуючи процесуальні норми, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який може вплинути на справедливість провадження, так і надмірної гнучкості, яка призведе до анулювання вимог процесуального законодавства (див. рішення у справі «Волчлі проти Франції» (Walchli v. France), заява № 35787/03, п. 29, від 26 липня 2007 року).

Відповідно до обставин цієї справи, суд апеляційної інстанції зауважує, що в цьому випадку обмеження, повязані із виникненням спорів з різних правовідносин, оскільки задоволення зустрічного позову в даному випадку не виключає можливості повного або часткового задоволення первісного позову, а обставин, які б свідчили про взаємну пов'язаність зустрічного позову з первісним не наведено. За своїм змістом такі обмеження не шкодять самій суті права доступу до суду, оскільки сторона у справі в такому випадку не позбавлена можливості звернутися з цим позовом у загальному порядку.

Відповідно до частин 1-3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно із ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Положеннями ст. 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов'язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів.

За змістом ст.ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За результатами перегляду даної справи колегія суддів дійшла висновку про те, що місцевим господарським судом було повно, всебічно та об'єктивно з'ясовано обставини, які мають значення для справи, а також вірно застосовано норми процесуального права, у зв'язку з чим правові підстави для зміни чи скасування оскаржуваної у даній справі судової ухвали відсутні.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час розгляду даної справи та не спростовують висновків місцевого господарського суду, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається:

1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін;

2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в дохід бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

Якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судового збору, судовий збір, сплачений відповідачем, компенсується за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи на відмову у задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта (ФОП Шевчука Сергія Анатолійовича).

Керуючись ст.ст. 255, 267-271, 273, 275-276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Шевчука Сергія Анатолійовича на ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.01.2019 у справі №910/15879/18 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.01.2019 у справі №910/15879/18 залишити без змін.

3. Судовий збір за подачу апеляційної скарги залишити за Фізичною особою-підприємцем Шевчуком Сергієм Анатолійовичем.

4. Матеріали справи №910/15879/18 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах, яким є Верховний Суд, шляхом подачі касаційної скарги в порядку і строки, визначені ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Касаційна скарга на постанову подається протягом 20 днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови суду складено та підписано - 22.04.2019.

Головуючий суддя Л.П. Зубець

Судді А.І. Мартюк

Н.Ф. Калатай