ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18.04.2019 Справа № 905/2353/18

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Чернової О.В., при секретарі судового засідання Шакуровій І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Маріупольського комунального підприємства зеленого будівництва, м.Маріуполь Донецької області

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «МАРГАЗ», м. Маріуполь Донецької області

про стягнення штрафних санкцій у розмірі 45 463,68 грн., -

За участю представників сторін:

від позивача: не зявився

від відповідача: не зявився

Відповідно до ч.3 ст.177 ГПК України - 07.02.2019р. строк підготовчого провадження продовжено на 30 днів до 20.03.2019 р.

У судовому засіданні 03.04.2018р. оголошено перерву в судовому засіданні до 18.04.2019р.

Маріупольське комунальне підприємство зеленого будівництва, м. Маріуполь Донецької області звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «МАРГАЗ», м. Маріуполь Донецької області про стягнення штрафних санкцій у розмірі 45 463,68 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на порушення відповідачем зобовязань за договором про закупівлю №13/2018-Б від 29.03.2018р., а саме порушення строків надання талонів (бланків-дозволів), внаслідок чого виникли підстави для нарахування штрафних санкцій в сумі 45 463,68 грн.

Нормативно свої вимоги позивач обґрунтовує ч.1,2 ст.193, ч.2 ст.231 Господарського кодексу України, ст.629 Цивільного кодексу України, ст.ст. 20, 171, 172 Господарського процесуального кодексу України.

З дотриманням приписів ст.6 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, для розгляду справи №905/2353/18 визначено суддю Чернову О.В.

Ухвалою судді господарського суду Донецької області від 20.12.2018р. позов прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження та відкрито провадження у справі №905/2353/18.

30 січня 2019 року через канцелярію господарського суду Донецької області від відповідача надійшов відзив №24 від 28.01.2019р. в якому останній заперечив проти позовних вимог, зазначивши, що зобовязання щодо видачі бланків-дозволів (талонів) на палива у відповідача не виникло, оскільки умовами спірного договору сторони погодили видачу талонів на паливо виключно після передачі позивачем оплаченого палива відповідачу на зберігання у відповідності до п.12.9. договору. Крім того, відповідачем зазначено про безпідставність стягнення штрафних санкцій згідно п.7.2. спірного договору, оскільки закупівля палива відповідачем за бюджетні кошти не здійснюється.

04 лютого 2019 року на адресу господарського суду Донецької області від позивача надійшла відповідь б/н від 31.01.2019р. на відзив, в якій останній зазначив про безпідставність та необґрунтованість доводів відповідача, оскільки сторони при виконанні спірного договору керувалися умовами п.5.8, 12.6, 12.7, 12.8., отже внаслідок отримання відповідачем заявки позивача 19.10.2018р. у останнього виник обовязок поставити паливо до 22.10.2018р., як зазначено у заявці. Також, позивачем зазначено про правомірність нарахування штрафних санкцій, передбачених умовами спірного договору внаслідок порушення строків поставки палива, оскільки придбання палива здійснюється за рахунок коштів місцевого бюджету.

21.02.2019 року від позивача надійшли додаткові пояснення до відповіді на відзив.

26.02.2019 року на адресу господарського суду Донецької області від відповідача надійшли заперечення б/н від 25.02.2019р. на відповідь на відзив, в яких останній зазначив про необґрунтованість тверджень позивача щодо незастосування сторонами умов п.12.9. спірного договору та необґрунтованість посилань останнього на порушення відповідачем умов п.5.3. договору. Разом з цим, відповідачем зазначено про некоректність посилань позивача на ч.2 ст.231 Господарського кодексу України, оскільки останнім помилково ототожнені поняття державного та місцевого бюджетів.

27.02.2019р. від відповідача надійшли доповнення б/н від 26.02.2019р. до заперечень на відповідь на відзив позивача.

У підготовчому судовому засіданні 20.03.2019р. судом закрито підготовче провадження та призначено справу №905/2353/18 до розгляду по суті на 03.04.2019 р.

Представник позивача у судове засідання 18.04.2019р. не зявився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши надані суду сторонами докази в порядку ст. 210 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВСТАНОВИВ:

29 березня 2018 року між ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «МАРГАЗ» (далі Постачальник) та Маріупольським комунальним підприємством зеленого будівництва (далі Замовник) укладено договір про закупівлю №13/2018-Б (далі Договір), згідно з п.1.1. якого Постачальник бере на себе зобовязання на першу вимогу Замовника, передати у власність Замовника, а Замовник прийняти та оплатити Товар код CPV за ДК 021:20-6 нафта і дистиляти (Паливо) лот №1 А-92 та А-95.

Загальна кількість Товару, що підлягає поставці, одиниці вимірювання, його номенклатура за видами, ціна за одиницю виміру та загальна ціна визначаються Специфікацією, що є додатком №1 до цього Договору за згодою Сторін. Специфікації, а також додатки до них, після погодження Сторонами, є невідємними додатками до цього Договору (п.1.2. Договору).

Відповідно до п.3.1. Договору (в редакції додаткової угоди №4 від 07.12.2018р.) ціна (сума) даного Договору становить 3 940 866,20 грн. у тому числі ПДВ 656 811,03 грн. Кошти місцевого бюджету: 1 995 570,00 грн. у тому числі ПДВ 332 595,00 грн.; кошти підприємства: 1 945 296,20 грн. у тому числі ПДВ 324 216,03 грн. Ціна на Товар, що поставляється Постачальником вказується у Специфікації (Додаток №1 до Договору) (п.3.2.).

Умовами п.4.1. Договору визначено, що оплата Товару здійснюється відповідно до умов договору до кінця поточного бюджетного року за умови наявності фінансування, що передбачає оплату товару згідно видаткових накладних партіями, не пізніше 60 календарних днів з дати поставки товару (зберігається з датою формування видаткової накладної). Розрахунки проводяться шляхом: оплати Замовником після предявлення Постачальником рахунка на оплату Товару та підписання Сторонами видаткової накладної. Джерелом фінансування є кошти міського бюджету та кошти підприємства (п.4.5).

Згідно з п.5.1. Договору строк поставки Товару: з дати підписання договору до 31 грудня 2018 року. Поставка талонів або бланків дозволів здійснюється згідно заявці Замовника, поданої Постачальнику (письмово, факсом або електронною поштою) впродовж 3-х днів з моменту її подання або і іншій термін, вказаний в заявці. Заявка вважається отриманою Постачальником датою її направлення Замовником.

За приписами п.5.6. Договору на Постачальника покладається обовязок зберігання партії Товару та навантаження (заправка) Товару у транспортний засіб або ємності Замовника. Передача Товару зі зберігання здійснюється на автозаправних станціях Постачальника або третіх осіб, на підставі талонів або бланків-дозволів, наданих Замовнику відповідно до умов цього Договору.

Пунктом 5.8. Договору встановлено, що право власності на Товар в обсязі, визначному в талонах або бланках-дозволах переходить від Постачальника до Замовника з дати підписання Сторонами акту приймання-передачі на талони або бланки-дозволи.

Розділом 6 Договору визначено права та обовязати Сторін.

Так, згідно з п.6.3.1. Договору Постачальник зобовязаний забезпечити поставку Товару в обсягах та у строки, встановлені цим Договором, а саме впродовж 3-х календарних днів з моменту надання Замовником заявки, або в інший термін та в обсягах, вказаних в заявці.

Відповідно до п.7.2. Договору у разі невиконання або несвоєчасного виконання зобовязань при закупівлі Товару за бюджетні кошти Постачальник сплачує Замовнику штрафні санкції, які застосовуються у таких розмірах, зокрема: за порушення строків виконання зобовязання Постачальник сплачує Замовнику пеню в розмірі 0,1 відсотка вартості Товарів, з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення більш ніж 30 днів, додатково сплачує штраф у розмірі 7 відсотків вказаної вартості.

Договір набирає чинності з дати його укладання (підписання) сторонами та скріплення печатками і діє до « 31» грудня 2018 року, а в частині виконання грошових зобовязань за цим Договором до моменту повного та належного виконання Сторонами усіх своїх грошових зобовязань за цим Договором (п.10.1. Договору).

Розділом 12 Договору Сторони визначили інші умови.

Так, за приписами п.12.6. Договору Сторони домовилися про те, що момент переходу власності на Товар (факт його продажу), який настає при передачі Товару, документально підтверджується накладною (видатковою накладною), оформленою між Замовником і Постачальником, заповненою відповідно до вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Постачальник видає Замовнику (представнику Замовника) бланки дозволи (талони) в момент видачі накладної (видаткової накладної), інформація про видані бланки дозволи (талони) вказується в цій видатковій накладній.

Право власності на Товар та усі ризики пошкодження чи втрати Товару переходять від Постачальника до Замовника в момент підписання сторонами накладної (видаткової накладної) (п.12.7.).

Згідно з п.12.8. відповідно до умов Договору, Постачальник (як зберігач) зобовязується зберігати придбаний Замовником Товар. Кожна партія Товару, придбана Замовником за Договором, передається Постачальнику на зберігання згідно з актом прийому-передачі партії Товару на зберігання, який підписується уповноваженими представниками обох сторін в момент набуття Замовником права власності на Товар.

Пунктом 12.9. визначено, що після підписання сторонами акту приймання передачі партії Товару на зберігання, Постачальник видає Замовнику по акту приймання-передачі бланків дозволів (талонів) бланки дозволи (талони) на кількість придбаного і оплаченого Замовником Товару. Товар повертається (видається) Замовнику зі зберігання лише на підставі та в обмін на бланки дозволи (талони), видані Постачальником Замовнику (п.12.10 Договору).

Даний договір та додатки до цього підписані Сторонами та скріплені печатками підприємств у встановленому законодавством порядку.

На виконання умов договору, 18.10.2018 року позивачем надано відповідачу заявку на поставку №2566, яка отримана відповідачем 19.10.2018р., про що свідчить відбиток штемпелю останнього про отримання.

29 листопада 2018 року позивач претензією №2956 звернувся до відповідача з вимогою про сплату у семиденний термін штрафних санкцій у розмірі 45 042,72 грн. згідно п.7.2. договору у звязку з порушення строків поставки Товару (а.с. 23).

30.11.2018 року між сторонами підписано видаткову накладну №4062 на отримання Бензину А 92 у кількості 16 000 л. вартістю 420 960,00 грн. у тому числі ПДВ 70 160,00 грн., належним чином засвідчена копія якої наявна в матеріалах справи.

Разом з цим, між сторонами підписано Акт прийому-передачі талонів на бензин марки А-92 №7 від 30.11.2018 року.

Листом №442 від 06.12.2018 р. відповідач надав відповідь на претензію позивача, в якій вказано про відсутність підстав для задоволення вимог останнього, оскільки представник позивача звернувся про отримання талонів лише 30.11.2018р.

Посилаючись на порушення відповідачем зобовязань за договором про закупівлю №13/2018-Б від 29.03.2018р., а саме порушення строків надання талонів (бланків-дозволів), внаслідок чого позивачем нарахувані штрафні санкції в сумі 45 463,68 грн., на примусовому стягнення яких наполягає останній.

Виходячи з принципу повного, всебічного та об'єктивного розгляду всіх обставин справи, суд вважає вимоги Позивача такими, що не підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, сутність розглядуваного спору полягає у примусовому спонуканні до сплати штрафних санкцій за договором про закупівлю №13/2018-Б від 29.03.2018р.

Дослідивши Договір, з якого виникли цивільні права та обов'язки сторін, суд дійшов висновку, що укладений між сторонами правочин за своїм змістом та своєю правовою природою є договором поставки, який підпадає під правове регулювання норм §1,3 Глави 54 ЦК України та статті 264 ГК України.

Відповідно до ст.ст. 11, 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають зокрема з договорів.

Згідно з ч.1 ст.173 Господарського кодексу України господарським визнається зобовязання, що виникає між субєктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один субєкт (зобовязана сторона, у тому числі боржник) зобовязаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший субєкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України, ст. 265 ГК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу (ч.6 ст. 264 ГК).

За приписами ч.1 ст. 662 Цивільного кодексу України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу. (ч.1 ст. 663 ЦК України).

Отже, укладений між Позивачем та Відповідачем договір №13/2018-Б від 29.03.2018р. є належною підставою для виникнення у останнього зобов'язань з поставки товару у строк, встановлений його умовами.

Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України одностороння відмова вiд зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вбачається з умов спірного договору, а саме п.1.1., предметом цього договору, тобто основним зобовязанням за ним, є поставка товару - код CPV за ДК 021:20-6 нафта і дистиляти (Паливо) лот №1 А-92 та А-95.

Пунктом 5.1. спірного договору встановлено строк поставки товару з дати підписання договору до 31.12.2018р.

Отже, з аналізу умов договору вбачається, що зобовязанням при закупівлі Товару є саме поставка нафти і дистиляти (Палива) лоту №1 А-92 та А-95 у строк до 31.12.2018р.

В свою чергу, позивач в обґрунтування вимог до відповідача посилається на неналежне виконання останнім зобовязань з надання талонів (бланків дозволів).

За приписами п. 2 ст. 218 Господарського кодексу України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 Цивільного кодексу України).

Згідно ст.599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно з ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Під неустойкою (штрафом, пенею), відповідно до статті 549 цього Кодексу, розуміється грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Як встановлено судом, сторони у п. 7.2. Договору встановили, що у разі невиконання або несвоєчасного виконання зобовязань при закупівлі Товару за бюджетні кошти Постачальник сплачує Замовнику штрафні санкції, які застосовуються у таких розмірах, зокрема: за порушення строків виконання зобовязання Постачальник сплачує Замовнику пеню в розмірі 0,1 відсотка вартості Товарів, з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення більш ніж 30 днів, додатково сплачує штраф у розмірі 7 відсотків вказаної вартості.

Проте, належних у розумінні ст.76 ГПК України доказів домовленості сторін про застосування пені та штрафу саме за несвоєчасне надання талонів (бланків дозволів), з дотриманням вимог ст. 547 Цивільного кодексу України стосовно форми правочину щодо забезпечення виконання зобовязання, видом якого у розумінні ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України є неустойка, не надано.

Доказів порушення відповідачем строку поставки товару у відповідності до умов спірного договору, матеріали справи не містять.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для нарахування позивачем штрафних санкцій за несвоєчасне надання талонів (дозволів бланків), з огляду на що, позовні вимоги позивача про стягнення штрафних санкцій у розмірі 45 463,68 грн. задоволенню не підлягають.

У відповідності до вимог п.2 ч.4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 7, 13, 42, 86, 123, 129, 210, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Маріупольського комунального підприємства зеленого будівництва, м. Маріуполь Донецької області до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «МАРГАЗ», м. Маріуполь Донецької області про стягнення штрафних санкцій у розмірі 45 463,68 грн. відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено у Східний апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення через Господарський суд Донецької області, в порядку передбаченому розділом ІV ГПК України.

Суддя О.В. Чернова

Повний текст рішення складено та підписано 18.04.2019 року.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/