ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" квітня 2019 р. Справа№ 910/13318/16

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пашкіної С.А.

суддів: Власова Ю.Л.

Буравльова С.І.

За участю секретаря судового засідання : Кулачок О.А.

представників сторін:

від позивача - не з'явився,

від відповідача 1- Сєров Є.І. (довіреність № 01/01//07-666/д від 06.11.2018),

від відповідача 2 - не з'явився,

від Шевченківського районного відділу виконавчої служби м. Києва - Мороз Л.Є. (довіреність б/н від 12.12.2018),

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укрнафта"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 28.01.2019

за скаргою Публічного акціонерного товариства "Укрнафта"

на дії Шевченківського районного відділу виконавчої служби м.Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві

у справі № 910/13318/16 (суддя Босий В.П.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Бізнес Факторинг"

до 1.Публічного акціонерного товариства "Укрнафта"

2.Товариства з обмеженою відповідальністю "Зурбаган - Юг"

про стягнення 513 255, 89 дол.США.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.01.2019 в задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" на дії Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві відмовлено повністю.

Ухвала місцевого господарського суду ґрунтується на тому, що:

- відсутні підстави вважати, що в момент вчинення оскаржуваних дій державні виконавці були обізнані про здійснення зарахування та діяли всупереч вимогам чинного законодавства;

- скаржником не доведено та не надано доказів, що підтверджують письмове повідомлення державного виконавця в межах виконавчого провадження №57982950 про здійснення зарахування.

Не погоджуючись з ухвалою, Публічне акціонерне товариство "Укрнафта" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду міста Києва від 28.01.2019 скасувати та ухвалити нове рішення, яким скаргу №01/01/07/51 від 15.01.2019 задовольнити.

В апеляційній скарзі Публічне акціонерне товариство "Укрнафта" зазначає про те, що:

- 22.12.2018 ПАТ «Укрнафта» направило на адресу Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві заяви №01/01/07/3705 та №01/01/07/3706 від 22.12.2018, в якій заявник просив врахувати зарахування зустрічних вимог на суму 247 180,44 грн.;

- 26.12.2018 Шевченківський РВ ДВС Києва отримав повідомлення ПАТ «Укрнафта» про здійснені зарахування, що підтверджується інформацією щодо відстеження відповідних поштових відправлень, розміщеною на офіційному сайті ПАТ «Укрпошта»;

- під час розгляду скарги ПАТ «Укрнафта» суддею допущено порушення, що вказує на прояв упередженості судді.

Від Шевченківського районного відділу виконавчої служби м. Києва (16.04.2019) надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому Шевченківське РВ ДВС Києва просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, ухвалу Господарського суду міста Києва від 28.01.2019 залишити без змін.

У відзиві на апеляційну скаргу Шевченківське РВ ДВС Києва зазначає про те, що:

- у заяві про відкриття виконавчого провадження стягувачем не було зазначено про часткове виконання виконавчого документу, пред'явленого на виконання, у зв'язку з чим державним виконавцем 28.12.2018 винесена постанова про відкриття виконавчого провадження на загальну суму, що підлягає стягненню згідно наказу, а саме на суму 247180,44 грн.;

- після відкриття виконавчого провадження, а саме 29.12.2018 до державного виконавця надійшла заява від боржника, згідно якої останній просить повернути ТОВ «ФК «Бізнес Факторинг» наказ Господарського суду міста Києва від 22.12.2018;

- на момент надходження даної заяви до державного виконавця, виконавче провадження вже було відкрито та направлено на адресу боржника для виконання;

- позивачем не надано доказів про отримання відповідних документів державним виконавцем, що були направлені на адресу відділу електронною поштою.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.03.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Укрнафта", справу призначено на 16.04.2019.

В судове засідання апеляційного господарського суду 16.04.2019 не з'явився позивач та відповідач 2.

При вирішенні питання про розгляд справи у відсутності позивача та відповідача 2, судовою колегією враховано, що:

- позивач про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (ухвали Північного апеляційного господарського суду від 21.03.2019 про відкриття провадження та призначення справи до розгляду на 16.04.2019);

- щодо відповідача 2, то як слідує з відомостей на офіційному сайті Укрпошти та отриманої інформації за штрихкодовим ідентифікатором поштового відправлення, здійсненого судом на адресу відповідача 2 процесуальних документів (ухвали Північного апеляційного господарського суду від 21.03.2019 ), відправлення за номером 567 (ТОВ «Зурбаган-юг») відправлення не вручене під час доставки: інші причини.

Враховуючи те, що позивач та відповідач про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення, та відомості з офіційного сайту Укрпошти, явка учасників судового процесу не визнана обов'язковою, неявка представників в судове засідання не перешкоджає розгляду справи по суті, з урахування процесуальних строків щодо розгляду апеляційних скарг на ухвалу місцевого господарського суду та думки відповідача 1 та представника Шевченківського районного відділу виконавчої служби м.Києва щодо можливості розгляду апеляційної скарги у відсутності позивача та відповідача 2, судова колегія ухвалила розгляд апеляційної скарги у відсутності представників позивача та відповідача 2.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали справи та заслухавши пояснення представників позивача та відповідача 2 судовою колегією встановлено.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 29.09.2016 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Бізнес Факторинг" до Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" задоволено повністю, стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Бізнес Факторинг" попередню оплату у розмірі 513 255,89 дол. США, що еквівалентно 32 822 714,17 рос. рублів, та судовий збір у розмірі 191 316,13 грн.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 02.03.2017, яка залишена без змін постановою Вищого господарського суду України від 18.04.2017, рішення Господарського суду міста Києва від 29.09.2016 скасовано повністю, а провадження у справі №910/13318/16 припинено на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

Постановою Верхового суду від 16.02.2018 постанову Київського апеляційного господарського суду від 02.03.2017 та постанову Вищого господарського суду України від 18.04.2017 у справі №910/13318/16 скасовано, а справу передано на розгляд до Київського апеляційного господарського суду.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 29.05.2018 рішення Господарського суду міста Києва від 29.09.2016 року у справі №910/13318/16 змінено в частині пункту другого резолютивної частини рішення, який викладено наступній редакції:

"Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" (04053, м. Київ, пров Несторівський, 3-5; ідентифікаційний код 00135390) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Бізнес Факторинг" (03150, м. Київ, вул. Предславинська, 12, оф. 195; ідентифікаційний код 40386508) попередню оплату у розмірі 513 255,89 дол. США, що еквівалентно 13 657 739, 12 грн., та судовий збір у розмірі 191 316,13 грн.", в іншій частині рішення Господарського суду міста Києва від 29.09.2016 року у справі №910/13318/16 залишено без змін.

15.06.2018 Господарським судом міста Києва видано відповідний наказ.

Постановою Верховного суду від 31.10.2018 рішення Господарського суду міста Києва від 29.09.2016 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 29.05.2018 в частині вирішення позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Бізнес Факторинг" до Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" про стягнення попередньої оплати та в частині розподілу судового збору скасовано, прийнято в цій частині нове рішення, яким позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Бізнес Факторинг" до Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" про стягнення попередньої оплати задоволено частково, стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Бізнес Факторинг" 6 591 241,32 грн. попередньої оплати, що станом на день подання позову еквівалентно 16 736 260,11 російських рублів, у решті позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Бізнес Факторинг" до Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" відмовлено, рішення Господарського суду міста Києва від 29.09.2016 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 29.05.2018 в частині відмови в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Бізнес Факторинг" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Зурбаган - юг" про солідарне стягнення 100 000,00 грн. залишено без змін, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Бізнес Факторинг" на користь Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" 286 576,26грн. судового збору за подання апеляційної та касаційної скарг, стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Бізнес Факторинг" 118 646,61 грн. судового збору за подання касаційної скарги №37-3/03/17 та 128 533,83 грн. - за перегляд Верховним Судом 16.02.2018 заяви позивача про перегляд Верховним Судом України постанови Київського апеляційного господарського суду від 02.03.2017 та постанови Вищого господарського суду України від 18.04.2017.

22.12.2018 Господарським судом міста Києва видано відповідні накази.

17.01.2019 Публічним акціонерним товариством "Укрнафта" подано скаргу на дії Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві.

Статтею 26 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Постановою державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиція у місті Києві від 28.12.2018 відкрито виконавче провадження №57982950 з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва №910/13318/16 від 22.12.2018.

02.01.2019 державним виконавцем складені та направлені платіжні вимоги на примусове списання коштів боржника у сумі 272 138,48 грн.

В апеляційній скарзі, поданій на дії Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві, скаржник зазначає, що такі дії скаржник вважає неправомірними оскільки відбулось зарахування зустрічних вимог на суму 247 180,44 грн., на підтвердження чого ПАТ "Укрнафта" надано заяви про зарахування №01/01/07/3702 та №01/01/07/3703 від 22.12.2018, направлені на адресу ТОВ "ФК "Бізнес факторинг".

За змістом статей 598, 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до статті 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами.

Статтею 204 Цивільного кодексу України передбачено презумпцію правомірності правочину та зазначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов'язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема на підставі судового рішення.

Відповідно до статті 601 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Вимоги, які можуть підлягати зарахуванню, мають відповідати таким умовам: 1) бути зустрічними (кредитор за одним зобов'язанням є боржником за іншим, а боржник за першим зобов'язанням є кредитором за другим); 2) бути однорідними, тобто вони повинні бути однорідними у розумінні їх матеріального змісту, тобто мати однорідний предмет; 3) строк виконання щодо таких вимог настав, не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги.

Спеціального порядку та форми здійснення відповідної заяви як одностороннього правочину не передбачено законодавством, за загальними правилами про правочини (наслідки недодержання його письмової форми) здійснення відповідної заяви про зарахування на адресу іншої сторони як односторонній правочин слід вважати зробленою та такою, що спричинила відповідні цивільно-правові наслідки, в момент усної заяви однієї з сторін на адресу іншої сторони, чи в момент вручення однією стороною іншій стороні повідомлення, що містить письмове волевиявлення на припинення зустрічних вимог зарахуванням. Моментом припинення зобов'язань сторін в такому разі є момент вчинення заяви про зарахування у визначеному порядку.

Таким чином, за своєю правовою природою припинення зобов'язання зарахуванням зустрічної вимоги - це одностороння угода, яка оформляється заявою однієї з сторін.

Частиною 4 статті 19 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що сторони зобов'язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов'язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Тобто, сторони зобов'язані повідомити про зарахування зустрічних вимог безпосередньо виконавця в провадженні якого перебуває відповідне виконавче провадження.

Господарським судом міста Києва встановлено, що 22.12.2018 ПАТ "Укрнафта" направило на адресу Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиція у місті Києві заяви №01/01/07/3705 та №01/01/07/3706 від 22.12.2018, в якій заявник просив врахувати зарахування зустрічних вимог на суму 247 180,44 грн.

Як зазначає скаржник в скарзі на дії державного виконавця та в апеляційній скарзі, такі відправлення отримані адресатом 26.12.2018, тобто ще до відкриття виконавчого провадження №57982950 та здійснення оскаржуваних дій.

Господарським судом міста Києва, з пояснень державного виконавця, наданих в судових засіданнях, встановлено, що на момент вчинення оскаржуваних дій виконавець не був обізнаний про здійснення зарахування, а в матеріалах виконавчого провадження №57982950 заяви №01/01/07/3705 та №01/01/07/3706 від 22.12.2018 були відсутні.

Звертаючись із даною скаргою скаржник зазначає, що ПАТ "Укрнафта" додало до неї копії заяв №01/01/07/3705 та №01/01/07/3706 від 22.12.2018, які не містять штампів вхідної кореспонденції Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиція у місті Києві з вхідним номером та датою реєстрації, хоча відповідно до ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження" мало право на ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження №57982950.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Частини другої статті 42 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що учасники справи зобов'язані, зокрема: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об'єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Згідно з приписами частини першої статті 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Таким чином, судова колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що в момент вчинення оскаржуваних дій державні виконавці були обізнані про здійснення зарахування та діяли всупереч вимогам чинного законодавства відсутні, а скаржником не доведено та не надано доказів, що підтверджують письмове повідомлення державного виконавця в межах виконавчого провадження №57982950 про здійснення зарахування, до відкриття виконавчого провадження.

За таких обставин, вимоги ПАТ "Укрнафта" є не обґрунтованими, а рішення та дії державних виконавців прийняті та вчинені відповідно до норм чинного законодавства.

Враховуючи викладене, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, ухвала Господарського суду міста Києва від 28.01.2019 не підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 255, 267-271, 280-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 28.01.2019 у справі № 910/13318/16 залишити без змін.

3. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

В разі проголошення вступної та резолютивної частини постанови суду апеляційної інстанції зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено та підписано 23.04.2019

Головуючий суддя С.А. Пашкіна

Судді Ю.Л. Власов

С.І. Буравльов