ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" квітня 2019 р. Справа№ 910/20585/14

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кравчука Г.А.

суддів: Скрипки І.М.

Чорної Л.В.

при секретарі: Бовсунівській Л.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Шалашова В.І. довіреність -б/н від 22.02.2019;

від відповідача-1: не з'явився;

від відповідача-2: не з'явився;

від третьої особи-1: не з'явився;

від третьої особи-2: не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "БГ Банк", м. Київ

на рішення Господарського суду міста Києва від 14.11.2018 (повний текст складено 26.11.2018)

у справі №910/20585/14 (суддя Чебикіна С.О.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "БГ Банк", м. Київ,

до 1. Приватного акціонерного товариства "Донецьксталь" Металургійний завод", м. Покровськ;

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Інекс Ріал Істейт", м. Київ,

третя особа,яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, м. Київ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів Товариство з обмеженою відповідальністю "Калина Трейд", м. Київ

про солідарне стягнення 4 315759,83 эвро та 9 689,63 грн,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст і підстави позовних вимог.

У вересні 2014 року до Господарського суду міста Києва звернулося Публічне акціонерне товариство "Банк Перший", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "БГ Банк (надалі - ПАТ " БГ Банк", Позивач), з позовом до Приватного акціонерного товариства "Донецьксталь" Металургійний завод" (надалі - ПрАТ "Донецьксталь" Металургійний завод", Відповідач-1) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Інекс Ріал Істейт" (надалі - ТОВ "Інекс Ріал Істейт", Відповідач-2) про солідарне стягнення (з урахуванням прийнятої судом зміни предмета позову) заборгованості в загальній сумі 4 315 759, 83 євро та 9 689,63 грн, з яких: заборгованість зі сплати суми кредиту - 4 245 241,65 євро, заборгованість зі сплати прострочених процентів за користування кредитом - 42 039,68 євро, заборгованість зі сплати нарахованих, але не сплачених процентів за користування кредитом - 28 478,50 євро та заборгованість зі сплати пені за порушення, встановлених кредитним договором, строків сплати процентів за користування кредитом - 9 689,63 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачами своїх зобов'язань щодо своєчасного повернення кредиту та сплати процентів за користування ним згідно Кредитного договору № 8/L-0213/978 від 20.02.2013 зі змінами та доповненнями, а також Договору поруки №24 від 01.08.2014 .

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Справа розглядалась неодноразово. За результатами нового розгляду рішенням Господарського суду міста Києва від 14.11.2018 в позові відмовлено повністю.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції дійшов до висновку, що права Позивача, за захистом яких він звернувся до суду, не порушено відповідачами у даній справі, оскільки 17.11.2014 між ПАТ "БГ Банк" (кредитор), ПрАТ "Донецьксталь "Металургійний завод", (первісний боржник) та ТОВ "Калина Трейд" (новий боржник) укладено Договір переведення боргу № 17112014, відповідно до якого здійснена заміна боржника за Кредитним договором № 8/L-0213/978 від 20.02.2013, а порука припинена з огляду на те, що поручитель не погодився забезпечувати виконання зобов'язання новим боржником.

Крім того, суд першої інстанції визнав недоведеною Позивачем наявність обставин, з якими закон пов'язує можливість визнання нікчемними правочинів, вчинених банком із передбачених ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" підстав. Одночасно місцевий господарський суд врахував, що рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 02.11.2016 у справі №904/5035/15, яке набрало законної сили, ПАТ "БГ Банк" відмовлено в позові про визнання недійсним вказаного договору про переведення боргу.

Суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні встановив, що належним боржником за Кредитним договором № 8/L-0213/978 від 20.02.2013 є ТОВ "Калина Трейд", а не відповідачі у справі.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Позивач звернувся до Північного апеляційного господарського суду зі скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 14.11.2018 скасувати повністю та ухвалити нове, яким задовольнити позов.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не надано належної оцінки доводам позивача щодо нікчемності Договору про переведення боргу № 17112014 від 17.11.2014, який було укладено протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, у контексті відповідності вимогам Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та висновкам щодо застосування норм права, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 11.04.2018 у справі №910/12294/16 та від 16.05.2018 у справі №910/24198/16.

На думку апелянта, посилання суду першої інстанції на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 02.11.2016 у справі №904/5035/15 про визнання недійсним Договору про переведення боргу №17112014 від 17.11.2014 є необґрунтованими з огляду на те, що предметом розгляду у вказаній справі була недійсність правочину, питання дійсності Договору про переведення боргу в ній не розглядались, як і не оцінювалися обставини нікчемності цього правочину в силу вимог Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Оскільки нікчемний правочин не створює жодних наслідків, зобов'язання за Кредитним договором № 8/L-0213/978 від 20.02.2013 зі змінами та доповненнями, а також за Договором поруки №24 від 01.08.2014 залишаються невиконаними і підлягають стягненню саме з відповідачів у даній справі. Отже висновки суду першої інстанції, за твердженням Позивача, не відповідають фактичним обставинам справи, що є підставою для скасування оскаржуваного рішення.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.12.2018 справу №910/20585/14 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді доповідача) Кравчука Г.А., суддів Чорної Л.В. та Скрипки І.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.12.2018 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПАТ "БГ Банк", справу призначено до розгляду на 04.02.2019.

За результатами судового засідання 04.02.2019 розгляд справи №910/20585/14 відкладено до 13.02.2019, про що винесено відповідну ухвалу.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.02.2019 у судовому засіданні оголошено перерву до 20.03.2019.

20.03.2019 через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду від представника ТОВ "Калина Трейд" надійшла заява про відвід головуючого судді Кравчука Г.А. від розгляду апеляційної скарги ПАТ "БГ Банк".

Ухвалою від 20.03.2019 заяву ТОВ "Калина Трейд" про відвід головуючого судді (судді - доповідача) Кравчука Г.А., визнано необґрунтованою, матеріали справи №910/20585/14 передано для визначення складу суду для розгляду заяви про відвід вищевказаної колегії суддів у порядку, встановленому ст.32 ГПК України.

Згідно з Витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.03.2019 заява про відвід головуючого судді (судді доповідача) Кравчука Г.А. передана на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді доповідача) Суліма В.В. суддів Руденко М.А. та Коротун О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.03.2019 колегією суддів у складі: головуючого судді (судді доповідача) Суліма В.В., суддів Руденко М.А. та Коротун О.М. відмовлено в задоволені заяви ТОВ "Калина Трейд" про відвід головуючого судді (судді доповідача) Кравчука Г.А. від розгляду справи №910/20585/14.

Після повернення матеріалів справи №910/20585/14 колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Кравчука Г.А., суддів Чорної Л.В. та Скрипки І.М. ухвалою від 27.03.2019 розгляд апеляційної скарги ПАТ "БГ Банк" на рішення Господарського суду міста Києва від 14.11.2018 у справі №910/20585/14 призначено на 17.04.2019 о 10год.00хв.

17.04.2019 через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду від представника Приватного акціонерного товариства "Донецьксталь" Металургійний Завод" надійшла заява про відвід головуючого судді Кравчука Г.А. від розгляду апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "БГ Банк".

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.04.2019 заяву про відвід судді Кравчука Г.А. залишено без розгляду з підстав викладених в ухвалі.

Явка представників сторін.

У судове засідання 17.04.2019 з'явився представник Позивача, Відповідач-1, Відповідач-2, Третя особа-1 та Третя особа-2 явку уповноважених представників в судове засідання не забезпечили, про причини неявки апеляційний господарський суд не повідомили, хоча про час та місце судового засідання повідомленні належним чином.

Представник позивача у судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав, просив апеляційний господарський суд апеляційну скаргу задовольнити, рішення Господарського суду міста Києва від 14.11.2018 у справі №910/20585/14 скасувати та прийняти нове рішення, позов яким позов ПАТ "БГ Банк" задовольнити повністю.

Позиції учасників справи.

15.01.2019 через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду від представника Приватного акціонерного товариства "Донецьксталь" Металургійний Завод" надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому останній просив залишити апеляційну скаргу ПАТ "БГ Банк" на рішення Господарського суду міста Києва від 14.11.2018 у справі №910/20585/14 без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

25.01.2019 через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду від представника ТОВ "Калина Трейд" надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого останній просив апеляційний господарський суд залишити апеляційну скаргу ПАТ "БГ Банк" на рішення Господарського суду міста Києва від 14.11.2018 у справі №910/20585/14 без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

25.01.2019 через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду від представника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб надійшов відзив на апеляційну скаргу відповідно до якого останній просив задовольнити вимоги апеляційної скарги ПАТ "БГ Банк", скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 14.11.2018 та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги ПАТ "БГ Банк" задовольнити повністю.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.

20.02.2013 між ПАТ "БГ Банк" (далі - банк) та ПрАТ "Донецьксталь" Металургійний завод" (далі - позичальник) було укладено кредитний договір №8/L-0213/978 (далі - Кредитний договір), згідно умов якого банк надав позичальнику кредит у формі відновлювальної відкличної кредитної лінії в розмірі, що не перевищує 10 000 000, 00 євро зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 11,5% річних на строк з 20.02.2013 по 19.08.2013 (п. 1.1. Кредитного договору).

Положеннями п.3.2. Кредитного договору передбачено, що кредит надається позичальнику в межах загального ліміту кредитування кредитної лінії, в безготівковій формі, шляхом перерахування суми кожного окремого траншу на поточний рахунок позичальника згідно із заявою позичальника, при цьому днем надання кредиту вважається дата зарахування суми кредиту на поточний рахунок позичальника.

Проценти за користування позичальником кредитом нараховуються банком у валюті кредиту з дня надання кредиту до дня, що передує дню настання строку погашення на суму фактичного щоденного залишку заборгованості позичальника за кредитом. Нарахування процентів здійснюється в порядку, передбаченому внутрішніми положеннями банку, але не рідше одного разу на місяць та в день строку погашення (п.4.1.- 4.4. Кредитного договору).

Як передбачено п. 4.5. Кредитного договору позичальник сплачує нараховані проценти в валюті кредиту, щомісячно, не пізніше 5 (п'ятого) числа місяця, наступного за календарним місяцем користування кредитом.

20.02.2013 на підставі заяви позичальника про отримання кредиту в сумі 10 000 000,00 Євро (вих.№16/001-211 від 20.02.2013) банк перерахував грошові кошти в зазначеній сумі на рахунок позичальника №2561, відкритий в банку, що підтверджується випискою про рух коштів по рахунку позичальника (т1, а.с.32,34).

Протягом 2013-2014 років сторонами неодноразово вносились зміни та доповнення до укладеного Кредитного договору: договір № 1 від 25.07.2013, договір № 2 від 19.08.2013, договір № 3 від 16.12.2013, договір № 4 від 18.02.2014, договір № 5 від 30.07.2014 (т.1, а.с. 20-28).

З урахуванням внесених до Кредитного договору змін та з частковим погашенням заборгованості за Кредитним договором (в редакції договору № 5 від 30.07.2014), встановлено ліміт кредитування за кредитною лінією у розмірі 4 245 241,65 євро, продовжено строк на який відкривається кредитна лінія - до 28 січня 2015 року, встановлено іншу остаточну дату повернення кредиту - 28 січня 2015 року, виключено з договору Додаток №2 - Графік погашення кредиту.

Станом на 08.08.2014 позичальник не виконав свої зобов'язання за Кредитним договором в частині сплати процентів за користування кредитом в розмірі 17629,54 євро, що є порушенням умов п.4.5.Кредитного договору.

Умовами Кредитного договору (п.3.7.) банку надано право дострокового повернення кредиту у випадку несплати або часткової несплати позичальником в передбачений Кредитним договором строк суми процентів.

Поряд з цим умовами п.3.10 Кредитного договору передбачено, що за рішенням уповноваженого органу банку та на його письмову вимогу, направлену позичальнику, банк має право вимагати, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити заборгованість в повному обсязі в інші строки, визначені у відповідному рішенні банку та письмовій вимозі.

07.08.2014 Кредитним комітетом банку було прийнято рішення про зобов'язання позичальника достроково повернути на письмову вимогу банку, у строк до 14.08.2014 (включно), кредит у повному обсязі, сплатити нараховані та несплачені проценти за фактичний термін користування кредитом та інші доходи банку (пені, штрафи) раніше календарної дати строку погашення, визначеної в п.1.1.6. Кредитного договору.

На виконання зазначеного рішення Кредитного комітету банку на адресу позичальника було направлено вимогу про дострокове погашення кредиту в строк до 14.08.2014, що підтверджується листом №08-1841 від 08.08.2014 та доказами відправки даного листа (т.1, а.с. 34-36).

У вказаний у вимозі строк позичальник не сплатив в повному обсязі заборгованість за Кредитним договором, чим порушив умови п.п.8.2.4. цього договору, відповідно до яких позичальник зобов'язався на вимогу банку достроково повернути кредит, погасити нараховані проценти, комісії та можливі штрафні санкції, які нараховані у відповідності до п.9.2. Кредитного договору.

За розрахунком позивача (т.1, а.с. 39), станом на 22.09.2014 заборгованість Відповідача-1 перед Позивачем склала: 4245241,65 євро заборгованості з повернення кредиту, 42039,68 євро заборгованості зі сплати прострочених процентів за користування кредитом, 28478,50 євро заборгованості зі сплати нарахованих, але несплачених процентів за користування кредитом, 9 689,63 грн заборгованості зі сплати пені за порушення, встановлених Кредитним договором, строків сплати процентів за користування кредитом.

01.08.2014 між ПАТ "БГ Банк" ( кредитор) та ТОВ "Інекс Ріал Істейт" (поручитель) було укладено Договір поруки № 24 (далі - Договір поруки), відповідно до умов якого (п. 1.1. Договору поруки) в порядку та на умовах, передбачених договором та/або законодавством, поручитель зобов'язується солідарно з ПАТ "Донецьксталь" Металургійний завод" (), позичальник, відповідати в повному обсязі перед кредитором за виконання усіх зобов'язань позичальника за Кредитним договором № 8/L-0213/978 від 20.02.2013, зі всіма змінами і доповненнями до нього, що укладені та/або можуть бути внесені/укладені протягом його дії, далі - кредитний договір, укладеного між кредитором та позичальником, щодо вчасного в повному обсязі погашення основної суми боргу за кредитом та будь-якого збільшення цієї суми, яке прямо передбачене умовами кредитного договору, сплати процентів у строки, в порядку та на умовах, передбачених кредитним договором, сплати неустойки (штрафу, пені) у розмірі та у випадках, передбачених кредитним договором, відшкодування збитків та витрат, іншої заборгованості, що можуть виникнути у кредитора у зв'язку з укладенням та виконанням кредитного договору та цього договору.

За умовами п. 2.1. Договору поруки в порядку та на умовах, передбачених договором, порукою забезпечуються вимоги кредитора, що випливають з кредитного договору, зокрема зобов'язання позичальника:

а) повернути в термін до 28 січня 2015 року кредит у розмірі 4 245 241(чотири мільйони юті сорок п'ять тисяч двісті сорок одна) євро 65 євроцентів, в порядку та на умовах, передбачених кредитним договором, далі - кредит, безготівковим шляхом на рахунок № 1 ПАТ "БАНК ПЕРШИЙ", код банку: 320995, ;

б) сплачувати щомісячно відсотки за користування кредитом у розмірі -11,5% (одинадцять цілих п'ять десятих) відсотків річних;

в) використати грошові кошти на поповнення обігових коштів;

г) у разі порушення умов кредитного договору сплатити неустойку, штраф, пеню в строки, у розмірі та у випадках, передбачених кредитним договором;

д) відшкодувати збитки та витрати, іншу заборгованість, що можуть виникнути у кредитора в зв'язку з укладенням та виконанням кредитного договору;

е) достроково повернути заборгованість за кредитним договором у разі настання обставин, передбачених кредитним договором;

є) інші права та обов'язки, які випливають з кредитного договору.

Відповідно до умов п.2.3. Договору поруки поручителем було взято на себе зобов'язання щодо солідарного виконання обов'язків позичальника відповідно до умов Кредитного договору.

Згідно з п. 4.3. Договору поруки поручитель зобов'язується виконати свої зобов'язання у відповідності до договору не пізніше 1 (одного) банківського дня з моменту отримання письмового повідомлення кредитора. Таке письмове повідомлення вважається отриманим поручителем з моменту відповідної відмітки представника поручителя на ньому чи поштових документах.

Відповідна вимога Банком була направлена на адресу ТОВ "Інекс Ріал Істейт" листом №00/19-1907 від 14.08.14 (т.1, а.с. 37).

У вказаний у вимозі строк ТОВ "Інекс Ріал Істейт" не сплатило заборгованість за Кредитним договором, чим порушило умови Договору поруки.

З огляду на викладені обставини у вересні 2014 року Позивач звернувся до господарського суду з позовом у даній справі про солідарне стягнення заборгованості з відповідачів.

Однак 17.11.2014 між ПАТ "БГ Банк" (кредитор) та ПрАТ "Донецьксталь "Металургійний завод" (первісний боржник) та ТОВ "Калина Трейд" (новий боржник) укладено Договір про переведення боргу №17112014, відповідно до умов якого (п. 1.1. Договору про переведення боргу) в порядку та на умовах, визначених договором, первісний боржник переводить свій борг (обов'язки) за Кредитним договором № 8/L-0213/978 від 20.02.2013, зі всіма його додатками, додатковими угодами тощо, укладений між первісним боржником та кредитором та зобов'язується сплатити новому боржникові за прийняття боргу визначену договором плату, а новий боржник заміняє первісного боржника у зобов'язанні, що виникає із зазначеного вище кредитного договору, зі всіма його додатками, додатковими угодами і тощо (основний договір), і приймає на себе обов'язки первісного боржника за основним договором.

Пунктом 2.1. Договору про переведення боргу визначено, що первісний боржник сплачує новому боржнику плату за прийняття боргу у розмірі 4383 565,77 євро (чотири мільйони триста вісімдесят три тисячі п'ятсот шістдесят п'ять євро і 77 євроцентів), що складається з:

а) заборгованості по основній сумі кредиту: 4 245 241,65 євро;

б) заборгованості по нарахованим відсоткам/процентам: 13 561,19 євро (станом на 10.11.2014);

в) заборгованості по несплаченим, простроченим відсоткам/процентам: 124 762,93 євро (станом на 11.11.2014), на умовах, визначених окремим договором про сплату боргу, який буде підписано між первісним боржником та новим боржником.

Відповідно до п. 3.3 Договору про переведення боргу сторони обізнані з тим, що порука або застава, встановлена як поручителем, так і іншою особою, припиняється після заміни боржника, якщо поручитель або заставодавець не погодився забезпечувати виконання зобов'язання новим боржником.

06.11.2014 Правлінням Національного банку України (далі - Правління НБУ) було прийнято постанову №709/БТ "Про віднесення ПАТ "БГ Банк" до категорії проблемних".

Вказана постанова прийнята Національним банком України, як регулятором банківської діяльності з боку держави, з метою захисту інтересів вкладників банку, вжиття заходів для приведення діяльності цього банку у відповідність до вимог банківського законодавства, відновлення його фінансового стану та усунення порушень, причин і умов, що призвели до його погіршання.

На підставі постанови Правління НБУ від 27.11.2014 №745 "Про віднесення ПАТ "БГ Банк" до категорії неплатоспроможних" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) 27.11.2014 рішенням №131запроваджено тимчасову адміністрацію, розпочато процедуру виведення банку з ринку. Тимчасову адміністрацію запроваджено на строк 3 місяці з 28.11.2014 до 27.02.2015 включно. Уповноваженою особою Фонду на здійснення тимчасової адміністрації призначено Новікову Марію Миколаївну. З дня свого призначення уповноважена особа Фонду набула всі повноваження органів управління та органів контролю банку і розпочала здійснювати заходи для забезпечення збереження активів банку, запобігання втрати майна, захисту інтересів вкладників і кредиторів банку.

Відповідно до постанови Правління НБУ від 26.02.2015 №134 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "БГ "Банк" виконавчою дирекцією Фонду 27.02.2015 прийнято рішення №43, згідно з яким розпочато процедуру ліквідації ПАТ "БГ Банк" строком на 1 рік з 27.02.2015 по 26.02.2016 та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію банку Новікову Марію Миколаївну.

У червні 2015 року ПАТ "БГ Банк" в особі Уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку Новікової М.М. звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до ТОВ "Калина Трейд" та ПрАТ "Донецьксталь" Металургійний завод" про визнання недійсним Договору про переведення боргу №17112014 від 17.11.2014, укладеного між ним та відповідачами. За вказаним позовом Господарським судом Дніпропетровської області порушено провадження у справі №904/5035/15. Позовні вимоги у цій справі мотивовано тим, що зазначений договір був укладений від імені банку особою, яка не мала повноважень на його укладення, за відсутності попередньої згоди Спостережної ради ПАТ "БГ Банк" на його укладення.

Справа №904/5035/15 розглядалася господарськими судами неодноразово. Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 02.11.2016, прийнятим за результатами нового розгляду у цій справі, залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 28.07.2017, у задоволенні позову відмовлено. Постановою Вищого господарського суду України від 28.11.2017 постанову суду апеляційної інстанції та рішення суду першої інстанції у зазначеній справі залишено без змін. Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 28.02.2018 відмовлено у задоволенні заяви ПАТ "БГ Банк" про перегляд Верховним Судом постанови Вищого господарського суду України від 28.11.2017 у справі № 904/5035/15.

Суд першої інстанції, враховуючи презумпцію правомірності правочину, передбачену нормою ст.204 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), недоведеність Позивачем наявності обставин, з якими закон пов'язує можливість визнання нікчемними правочинів, вчинених банком із передбачених ч. 3 ст.38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", а також відмову рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 02.11.2016 у справі №904/5035/15 у визнанні недійсним Договору про переведення боргу №17112014, дійшов висновку, що належним боржником за Кредитним договором є ТОВ "Калина Трейд", а не відповідачі у справі. У зв'язку з викладеним місцевий господарський суд визнав, що права Позивача, за захистом яких він звернувся до суду, не порушені відповідачами, тому у позові про солідарне стягнення з Відповідача-1 та Відповідача-2 заборгованості за Кредитним договором №8L-0213/978 від 20.02.2013 в загальній сумі 4 315 759,83 Євро та 9 689,64грн відмовив.

Колегія суддів апеляційного господарського суду не погоджується із вказаним рішенням суду першої інстанції з огляду на таке.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Відповідно до статті 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Матеріально-правовою вимогою у даній справі є солідарне стягнення з Відповідача -1, як позичальника, та Відповідача-2, як поручителя, на користь банку заборгованості за Кредитним договором.

Водночас враховуючи, що після звернення Позивача до господарського суду із позовом у даній справі Правлінням НБУ відповідними рішеннями віднесено ПАТ "БГ Банк" до категорії проблемних, а пізніше до неплатоспроможних із відкликанням банківської ліцензії та ліквідації банку, наслідком чого відповідно стало поетапне запровадження у банку тимчасової адміністрації та процедури ліквідації, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає за необхідне застосувати до спірних правовідносин положення Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Ч.ч. 1, 2 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", у редакції чинній, як на момент укладення Договору про переведення боргу 17.11.2014, так і на момент введення тимчасової адміністрації ПАТ "БГ Банк" 27.11.2014, передбачено, що на уповноважену особу Фонду покладено обов'язок забезпечити збереження активів та документацію банку, протягом дії тимчасової адміністрації забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Положеннями ч. 3 ст. 38 "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" передбачений певний перелік підстав для визнання правочинів неплатоспроможного банку нікчемними, який є вичерпним. Такими підставами є:

1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог;

2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим;

3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору;

4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна;

5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність";

6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

При цьому згідно з ч.ч. 4, 5 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд: 1) протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів; 2) вживає заходів до витребування (повернення) майна (коштів) банку, переданого за такими договорами; 3) має право вимагати відшкодування збитків, спричинених їх укладенням. У разі отримання повідомлення Фонду про нікчемність правочину на підставах, передбачених частиною третьою цієї статті, кредитор зобов'язаний повернути банку майно (кошти), яке він отримав від такого банку, а у разі неможливості повернути майно в натурі - відшкодувати його вартість у грошових одиницях за ринковими цінами, що існували на момент вчинення правочину.

Отже уповноважена особа Фонду лише виявляє правочини, що є нікчемними в силу ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", і повідомляє про них, а не визнає їх нікчемними.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

За змістом вказаної частини норми ЦК України нікчемний правочин, на відміну від оспорюваного, є недійсним незалежно від наявності чи відсутності відповідного рішення суду.

Згідно з ч.1 ст. 236 ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Ст. 216 ЦК України встановлено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

З огляду на приписи ч.2 ст. 215, ч.1 ст. 236 ЦК України нікчемний правочин в силу відповідного закону, в т.ч. і ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", є автоматично недійсним з моменту його вчинення і не потребує для визнання його таким ніяких додаткових дій чи рішень.

Тобто сама по собі нікчемність правочинів, передбачених ч.3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", не залежить від наявності чи відсутності рішення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Колегія суддів апеляційного господарського суду, враховуючи правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 26.11.2018 у справі №911/954/16, наголошує, що здійснюючи судовий контроль на предмет нікчемності правочинів за ст.38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", судам належить перевіряти усі критерії, визначені законодавцем відповідно до даної норми.

Як встановлено колегією суддів апеляційного господарського суду на час укладення Договору про переведення боргу №17112014 від 17.11.2014 постановою Правління НБУ від 06.11.2014 №730/БТ для ПАТ "БГ Банк" було встановлено низку обов'язкових обмежень в діяльності банку, зокрема:

-не здійснювати нових кредитних операцій, кредитування за діючими кредитними договорами здійснювати лише під забезпечення високоліквідною заставою (державні облігації України всіх випусків, боргові цінні папери, емітовані НБУ, облігації Державної іпотечної установи, розміщення ких здійснюється під гарантію Кабінету Міністрів України, надану відповідно до Закону України про Державний бюджет України на відповідний рік, гарантії Кабінету Міністрів);

-погашення заборгованості, що виникла за будь-якими активними операціями банку, приймати тільки в грошовій формі;

-не вивільняти отримане ПАТ "БГ Банк" забезпечення за кредитними операціями до часу повного погашення позичальниками заборгованості, а в разі потреби приймати додаткове забезпечення;

-не провадити заміни забезпечення за кредитами та іншими активними операціями.

Зазначені обмеження за банківськими операціями, зокрема, кредитними, встановлені НБУ для ПАТ "БГ Банк" з метою поліпшення фінансово-економічних показників діяльності банку, поліпшення стану платіжної системи та показників ліквідності, уникнення неплатоспроможності банку, для забезпечення недопущення загрози інтересам вкладників та кредиторів банку.

Внаслідок укладення Договору переведення боргу від 17.11.2014 відбулось припинення Договору поруки від 01.08.2014, укладеного між ПАТ "БГ Банк" та ТОВ "Інекс Ріал Істейт", яким забезпечувалося виконання усіх зобов'язань позичальника (Відповідача-1) за Кредитним договором № 8/L-0213/978 від 20.02.2013, зі всіма змінами і доповненнями до нього. Зазначене призвело до вивільнення (фактичної втрати) забезпечення за Кредитним договором.

Отже, не отримавши належного виконання зобов'язань за Кредитним договором шляхом перерахування боржником грошових коштів, вчинивши переведення боргу та припинення поруки, ПАТ "БГ Банк" відмовився від власних майнових вимог за Договором поруки. Зазначені обставини свідчать про нікчемність Договору переведення боргу №17112014 від 17.11.2014 відповідно до положень п.1 ч.3 ст.38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Водночас, відмовившись від власних майнових вимог за укладеним Договором поруки, ПАТ "БГ Банк" погіршив своє фінансове становище, допустив здійснення ризикової діяльності, що загрожує інтересам вкладників та кредиторів банку, що, як наслідок, призвело до його неплатоспроможності, оскільки це унеможливило виконання банком своїх зобов'язань перед клієнтами банку(вкладними, кредиторами). Дані обставини слугують підставою для визнання Договору переведення боргу №17112014 від 17.11.2014 у відповідності до п.2 ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" нікчемним.

Ст. 49 Закону України "Про банки і банківську діяльність" передбачено, що банк зобов'язаний при наданні кредитів додержуватись основних принципів кредитування, у тому числі перевіряти кредитоспроможність позичальників та наявність забезпечення кредитів, додержуватись встановлених НБУ вимог щодо концентрації ризиків. Банк має право видати бланкові кредити (кредити без забезпечення) за умов додержання економічних нормативів.

Згідно ст. 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" під терміном економічні нормативи розуміються показники, що встановлюються НБУ і дотримання яких є обов'язковим для банків.

У відповідності до приписів Інструкції про порядок регулювання діяльності банків в Україні, затвердженій постановою НБУ №368 від 28.08.2001 (у редакції чинній, як на момент укладення Договору про переведення боргу 17.11.2014, так і на момент введення тимчасової адміністрації ПАТ "БГ Банк" 27.11.2014), Національний банк України відповідно до Закону України "Про Національний банк України" та Закону України "Про банки і банківську діяльність" установлює порядок визначення регуляторного капіталу банку та такі економічні нормативи, що є обов'язковими до виконання всіма банками: нормативи капіталу (мінімального розміру регулятивного капіталу (Н1), достатності (адекватності) регулятивного капіталу (Н2), співвідношення регулятивного капіталу до сукупних активів (Н3), норматив співвідношення регулятивного капіталу до зобов'язань (Н3-1)); нормативи ліквідності ( миттєва ліквідність (Н4), поточна ліквідність (Н5), короткострокова ліквідність (Н6)); нормативи кредитного ризику (максимального розміру кредитного ризику на одного контрагента (Н7), великих кредитних ризиків (Н8), максимального розміру кредитів, гарантій та поручительств, наданих одному інсайдеру (Н9), максимального сукупного розміру кредитів, гарантій та поручительств, наданих інсайдерам (Н10)); нормативи інвестування (інвестування в цінні папери окремо за кожною установою (Н11-1), загальною сумою інвестування (Н12).

Як підтверджено матеріалами справи постановою Правління НБУ від 06.11.2014 №709/БТ ПАТ "БГ Банк" віднесено до категорії проблемних з установленням йому низки обмежень у зв'язку з тим, що ПАТ "БГ Банк" мав високий ризик ліквідності та його діяльність не відповідала вимогам нормативно-правових актів НБУ. Крім того, відповідно до "Звіту про дотримання економічних нормативів та лімітів відкритої валютної позиції" за формою №611 Позивач неодноразово порушував економічні нормативи, встановлені НБУ, а саме: норматив миттєвої ліквідності (Н4), норматив максимального розміру кредитного ризику на одного контрагента (Н7).

В той же час, допустивши заміну боржника за Кредитним договором №8/L-0213/978 від 20.02.2013 з одночасним припиненням поруки, ПАТ "БГ Банк" фактично допустив заміну забезпеченого кредиту на бланковий кредит, тобто допустив забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність", що в свою чергу згідно п.5 ч.3 ст.38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" є підставою вважати Договір переведення боргу №17112014 від 17.11.2014 нікчемним.

Викладені обставини спростовують висновки суду першої інстанції про те, що Позивачем не доведено наявності обставин, з якими закон пов'язує можливість визнання нікчемними правочинів, вчинених банком із передбачених ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" підстав.

Крім того, колегія судів апеляційного господарського суду вважає помилковим висновок місцевого господарського суду про те, що належним боржником за Кредитним договором є ТОВ "Калина Трейд", а не відповідачі у справі, оскільки рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 02.11.2016 у справі №904/5035/15 у визнанні недійсним Договору про переведення боргу №17112014 відмовлено.

Як вбачається із змісту судових рішень у справі №904/5035/15 Позивач матеріально-правову вимогу про визнання недійсним Договору про переведення боргу не обґрунтовував обставинами, які б свідчили про нікчемність вказаного договору відповідно до приписів ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", внаслідок чого колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що обставини, встановлені рішенням у справі №904/5035/15 не є преюдиційними для даної справи у розумінні ч.4 ст.75 ГПК України.

Отже в силу нікчемності Договору переведення боргу №17112014 від 17.11.2014 боржником за Кредитним договором є ПрАТ "Донецьксталь" Металургійний завод". Договір поруки у зв'язку з цим не припинив свою дію, відповідно ПрАТ "Донецьксталь" Металургійний завод" та ТОВ "Інекс Ріал Інстейт" є належними солідарними відповідачами у даній справі про стягнення заборгованості за Кредитним договором.

За своєю правовою природою укладений 20.02.2013 між ПАТ "БГ Банк" та ПрАТ "Донецьксталь" Металургійний завод" Договір №8/L-0213/978 є кредитним договором, а відтак, між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання глави 71 ЦК України.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 "Позика" цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Приписами ч.1 ст.1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

За правилами ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ч. 2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України.

Крім того, в силу приписів ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця (ч.3 ст.1049 ЦК України).

За умовами ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

У відповідності до ст.193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язань відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Положеннями ст.ст. 525, 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору або вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За приписами ст.629 ЦК України договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (ч.1 ст.625 ЦК України).

Ч.1 ст. 543 ЦК України передбачено, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Із матеріалів справи вбачається, що Позивач належним чином виконав свої зобов'язання, встановлені Кредитним договором, шляхом перерахування на рахунок Відповідача-1 грошових коштів в передбаченому договором розмірі, що підтверджується випискою про рух коштів по рахунку позичальника №2561.

Відповідачем-1 факт отримання від Позивача кредитних коштів спростований не був.

В той же час позичальником належними чином не виконувались обов'язки, прийняті на себе відповідно до укладеного Кредитного договору, зокрема щодо сплати процентів за користування кредитними коштами (п.п.4.1.-4.5. Кредитного договору).

Відповідач-1 порушив умови Кредитного договору в частині сплати процентів за користування кредитними коштами, у строк, встановлений п. 4.5. Кредитного договору, що не заперечується останнім та підтверджується розрахунком суми боргу, доданим до позовної заяви Позивачем.

Прострочена заборгованість зі сплати процентів станом на 08.08.2014 складала 17 629,54 євро.

На виконання п.п.3.7., 3.10 Кредитного договору 08.08.2014 Позивачем на адресу Відповідача-1 направлена вимога № 08-1841 про дострокове повернення заборгованості за Кредитним договором у строк до 14.08.2014.

Відповідачем -1 зазначена вимога Позивача виконана частково шляхом сплати прострочених процентів за користування кредитом в сумі 17 629,54 євро. Решту вимог Позивача щодо дострокового повернення кредиту та погашення заборгованості по процентам і пені Відповідач-1 не виконав, чим порушив умови п.п.8.2.4. Кредитного договору, відповідно до якого позичальник зобов'язався на вимогу банку достроково повернути кредит, погасити нараховані проценти, комісії та можливі штрафні санкції, які нараховані у відповідності до п.9.2. Кредитного договору.

Оскільки ПрАТ "Донецьксталь" Металургійний завод" не надано доказів часткового або повного погашення суми основної заборгованості за кредитом, заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом та пені за порушення строків сплати процентів за користування кредитом, а також не зазначено про неправомірність наданого Позивачем розрахунку з підстав невідповідності визначеної суми заборгованості дійсному розміру заборгованості та проведеним позичальником оплат, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає доведеними з боку Позивача позовні вимоги в частині стягнення з Відповідача-1 заборгованості по кредиту, а саме: 4 245 241,65 євро заборгованості з повернення кредиту, 42 039,68 євро заборгованості зі сплати прострочених процентів за користування кредитом, 28 478, 50 євро заборгованості зі сплати нарахованих, але несплачених процентів за користування кредитом, 9 689,63грн заборгованості зі сплати пені за порушення, встановлених Кредитним договором, строків сплати процентів за користування кредитом.

Вимоги Позивача про стягнення з Відповідача-2, який виступає поручителем за Кредитним договором, вказаної заборгованості солідарно з Відповідачем-1 колегія суддів апеляційного господарського суду також вважає обґрунтованими з огляду на таке.

Виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком (ч.1 ст. 546 ЦК України).

За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. (ст. ст. 553-554 ЦК України).

Відповідно до ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов'язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників.

Згідно ст.559 ЦК України (в редакції яка діяла на час подання позову) порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Порука припиняється, якщо після настання строку виконання зобов'язання кредитор відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником або поручителем. Порука припиняється у разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не поручився за нового боржника. Порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року з дня укладення договору поруки.

Таким чином, вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов'язання за договором повинно бути пред'явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами) або з дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого ч.2 ст.1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобов'язання (у разі якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем).

Із матеріалів справи вбачається, що Позивачем дотримано вимоги чинного законодавства та умови Договору поруки при пред'явленні позову до поручителя - Відповідача-2 про солідарне виконання обов'язків позичальника відповідно до умов Кредитного договору.

П.п.4.1., 4.3. Договору поруки передбачено, що поручитель зобов'язався виконати за позичальника зобов'язання останнього перед банком на умовах, у порядку та терміни, встановлені Договором поруки. Так, поручитель зобов'язався протягом одного банківського дня з моменту отримання письмового повідомлення банку виконати свої зобов'язання за Договором поруки.

Вимога № 00/19-1907 від 14.08.2014 про необхідність погашення заборгованості за Кредитним договором надіслана Позивачем на адресу ТОВ "Інекс Ріал Істейт" 14.08.2014 . В установлений у цій вимозі строк Відповідач-2 заборгованість не погасив, чим порушив умови Договору поруки.

Позовна заява до Відповідача-2, як поручителя, про виконання ним солідарного з боржником (Відповідачем-1) зобов'язання за Кредитним договором пред'явлена в межах строку дії поруки.

За викладених обставин позовні вимоги Позивача до Відповідачів про солідарне стягнення заборгованості в загальній сумі 4 315 759, 83 євро та 9 689,64 грн, з яких: заборгованість зі сплати суми кредиту - 4 245 241,65 євро, заборгованість зі сплати прострочених процентів за користування кредитом - 42 039,68 євро, заборгованість зі сплати нарахованих, але не сплачених процентів за користування кредитом - 28 478,50 євро та заборгованість зі сплати пені за порушення, встановлених кредитним договором, строків сплати процентів за користування кредитом - 9 689,64 грн, є такими, що підлягають задоволенню.

При цьому колегія суддів апеляційного господарського суду відзначає, що загальні положення про виконання грошового зобов'язання закріплені у ст.533 ЦК України, зокрема в частині третій цієї статті зазначено, що використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Отже, у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам ч. 3 ст.533 ЦК України. Судове рішення не може змінювати зміст договірного зобов'язання, яке існувало між сторонами, тобто воно залишається грошовим зобов'язанням в іноземній валюті.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 15.03.2018 у справі №638/1841/14-ц.

За таких обставин апеляційна скарга ПАТ "БГ Банк" є обґрунтованою, а оскаржуване ним рішення Господарського суду міста Києва від 14.11.2018 підлягає скасуванню з прийняттям нового про задоволення позову в повному обсязі.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ч.1 ст.277 ГПК України передбачено, що підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; недоведеність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на встановлені апеляційним судом обставини апеляційна скарга ПАТ "БГ Банк" підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення суду першої інстанції від 14.11.2018 у даній справі щодо відмови у задоволенні позову підлягає скасуванню з одночасним прийняттям нового рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Судові витрати.

У зв'язку з задоволенням апеляційної скарги витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у відповідності до вимог ст. 129 ГПК України покладаються на Приватне акціонерне товариство "Донецьксталь" Металургійний завод" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Інекс Ріал Істейт" солідарно.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 277, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "БГ Банк" на рішення Господарського суду міста Києва від 14.11.2018 у справі №910/20585/14 задовольнити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 14.11.2018 у справі №910/20585/14 скасувати.

3. Прийняти нове рішення, яким позов Публічного акціонерного товариства "БГ Банк" задовольнити повністю.

4. Стягнути солідарно з Приватного акціонерного товариства "Донецьксталь" Металургійний завод" (85300, Донецька область, м. Покровськ, вул. Торгівельна, буд.106А, код: 30939178) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Інекс Ріал Істейт" (03127, м. Київ, проспект 40-річчя Жовтня, буд. 100/2, код: 33880166) на користь Публічного акціонерного товариства "БГ Банк" (04112, м.Київ, вул. Дегтярівська, 48, код: 20717958) заборгованість за Кредитним договором №8/L-0213/978 від 20 лютого 2013 року зі змінами та доповненнями в сумі 4 315 759 (чотири мільйони триста п'ятнадцять тисяч сімсот п'ятдесят дев'ять), 83 (вісімдесят три) євро, з яких:

4 245 241 (чотири мільйони двісті сорок п'ять тисяч двісті сорок один), 65 (шістдесят п'ять) євро - заборгованість за кредитом;

42 039 (сорок дві тисячі тридцять дев'ять), 68 (шістдесят вісім) євро - заборгованість зі сплати прострочених процентів за користування кредитом;

28 478 (двадцять вісім тисяч чотириста сімдесят вісім), 50 (п'ятдесят) євро - заборгованість зі сплати нарахованих, але не сплачених процентів за користування кредитом;

9 689 (дев'ять тисяч шістсот вісмдесят дев'ять ),63 (шістдесят три) грн. - пеня за прострочення сплати нарахованих, але не сплачених процентів за користування кредитом;

5. Стягнути солідарно з Приватного акціонерного товариства "Донецьксталь" Металургійний Завод" (85300, Донецька область, м. Покровськ, вул. Торгівельна, буд.106А, код: 30939178) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Інекс Ріал Істейт" (03127, м. Київ, проспект 40-річчя Жовтня, буд. 100/2, код: 33880166) на користь Публічного акціонерного товариства "БГ Банк" (04112, м.Київ, вул. Дегтярівська, 48, код: 20717958) 73080,00 (сімдесят три тисячі вісімдесят) грн. судового збору за розгляд справи у суді першої інстанції.

6. Стягнути солідарно з Приватного акціонерного товариства "Донецьксталь" Металургійний Завод" (85300, Донецька область, м. Покровськ, вул. Торгівельна, буд. 106А, код: 30939178) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Інекс Ріал Істейт" (03127, м. Київ, проспект 40-річчя Жовтня, буд. 100/2, код: 33880166) на користь Публічного акціонерного товариства "БГ Банк" (04112, м.Київ, вул. Дегтярівська, 48, код: 20717958) 109620,00 (сто дев'ять тисяч шістсот двадцять) грн. судового збору за розгляд справи у суді апеляційної інстанції.

7. Видачу наказів доручити Господарському суду міста Києва.

8. Матеріали справи №910/20585/14 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено 24.04.2019.

Головуючий суддя Г.А. Кравчук

Судді І.М. Скрипка

Л.В. Чорна