ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" квітня 2019 р. Справа№ 910/12337/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коротун О.М.

суддів: Суліма В.В.

Пономаренка Є.Ю.

за участю секретаря судового засідання Куценко К.Л.,

за участю представників згідно з протоколом судового засідання від 22.04.2019

за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Фарлеп-Інвест»

на рішення Господарського суду міста Києва від 21.01.2019 (повне рішення складено 29.01.2019)

у справі № 910/12337/18 (суддя Грехова О.А.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бівер С»

до Приватного акціонерного товариства «Фарлеп-Інвест»

про стягнення заборгованості в розмірі 474 043,93 грн,

Розглянувши справу в порядку ст. 269, 270 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), Північний апеляційний господарський суд,

УСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Короткий зміст заявлених вимог та рух справи

У вересні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Бівер С» (далі - ТОВ «Бівер С») звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Фарлеп-Інвест» (далі - ПАТ «Фарлеп-Інвест») про стягнення заборгованості в розмірі 474 043,93 грн.

Позовні вимоги про стягнення заборгованості обґрунтовані порушенням відповідачем зобов'язань за договором на виконання профілактичних робіт, робіт по усуненню пошкоджень на лінійно-кабельних спорудах, кінцевих пристроях і абонентському обладнанні № від 18.07.2017 в частині здійснення розрахунків.

2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду міста Києва від 21.01.2019 позов задоволено повністю. Стягнуто з ПАТ «Фарлеп-Інвест» на користь ТОВ «Бівер С» заборгованість в розмірі 426 898, 02 грн, пеню в розмірі 43 391, 55 грн, 3 % річних в розмірі 3 754, 36 грн та витрати по сплаті судового збору в розмірі 7 110, 66 грн.

Рішення обґрунтовано тим, що згідно з узгодженими сторонами актами приймання виконаних робіт за період з липня 2017 року по квітень 2018 року включно, погоджено, що позивачем виконано робіт на суму 4 283 016 грн. З урахуванням нарахованих та погоджених штрафних санкцій оплаті підлягають роботи на суму 4 236 431,18 грн. Водночас, відповідачем не було здійснено оплату робіт за квітень 2018 року в розмірі 426 898, 02 грн.

Враховуючи наявність підписаних між сторонами актів приймання виконаних робіт, суд першої інстанції дійшов висновку про правомірність заявлених вимог, які складаються з основної заборгованості, пені та 3 % річних.

3. Надходження апеляційної скарги на розгляд Північного апеляційного господарського суду

18.02.2019 ПАТ «Фарлеп-Інвест» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило повністю скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 21.01.2019 та ухвалити нове - про відмову в задоволенні позову.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.03.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПАТ «Фарлеп-Інвест» на рішення Господарського суду міста Києва від 21.01.2019. Справу призначено до розгляду на 10.04.2019.

У зв'язку з перебуванням судді Смірнової Л.Г. у відпустці, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.04.2019 прийнято апеляційну скаргу до провадження у складі колегії суддів: головуючий суддя - Коротун О.М., судді: Сулім В.В., Пономаренко Є.Ю.

10.04.2019 в судовому засіданні оголошено перерву в судовому розгляді до 22.04.2019.

В судове засідання 22.04.2019 з'явилися представники сторін - позивача та відповідача.

У судовому засіданні представник скаржника підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати. Представник позивача у судовому засіданні заперечив проти вимог апеляційної скарги та просив оскаржуване рішення суду першої інстанції залишити без змін.

4. Вимоги апеляційної скарги та короткий зміст наведених у ній доводів, зміст заперечень на відзив

ПАТ «Фарлеп-Інвест» в апеляційній скарзі не погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог з огляду на таке.

Скаржник стверджує, що, заперечуючи проти задоволення позовних вимог у текстах відзиву та запереченнях на відповідь на відзив, він звертав увагу суду першої інстанції, що договір № про виконання профілактичних робіт, робіт по усуненню ушкоджень на лінійно-кабельних спорудах, кінцевих пристроях і абонентському обладнані від 18.07.2017 ТОВ «Бівер С» розірвано листом №100/01/-10/06 від 05.05.2018, який надісланий на адресу позивача 15.05.2018.

А тому, на думку скаржника, надіслання підрядником листа №08/30-1 від 30.08.2018 року (через більше ніж 50 днів після припинення дії договору) не впливає на права та обов'язки сторін за договором, оскільки на цей момент замовник вже скористався наданим йому п. 4.11. договору правом та врахував вартість неповернутих матеріальних цінностей при взаємних розрахунках.

Також скаржник вважає, що зазначення в деяких актах інформації про штрафні санкції не позбавляє замовника права застосовувати штрафні санкції у порядку та на умовах, що визначені п. 2 додатку № 8 до договору № , а підрядника, в свою чергу, не звільняє від обов'язку надавати обґрунтовані пояснення щодо кожного письмового повідомлення замовника, ненадання/несвоєчасне надання/надання необґрунтованих пояснень надають замовнику право на застосування до підрядника штрафних санкцій у розмірі, що визначений у відповідному повідомленні.

5. Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

22.03.2019 на адресу суду апеляційної інстанції від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач заперечує проти вимог апеляційної скарги та просить відмовити в її задоволенні з огляду на таке.

Позивач зазначає, що рахунки на оплату № 45, № 46 та акти виконаних робіт №6/04 та № 5/04 від 30.04.2018 складені та подані під час дії основного договору, а оскільки заперечення на ці документи в п'ятиденна денний термін, визначений договором, не надійшли, то підлягають безумовному виконанні тобто оплаті.

Позивач не погоджується з твердженнями щодо неповернення невикористаних ТМЦ. В судових засіданнях суду першої інстанції відповідачем не було як у претензійних листах, так і в судовому засіданні, надано жодних документів (видаткових накладних, тощо), які б свідчили про отримання ТМЦ в рамках основного договору.

Акт виконаних робіт згідно з основним договором підписується з сумами вже після врегулювання будь-яких претензій. Відповідач не надав у судове засідання претензійних листів (в строк визначений договором - п'ять діб).

Належних доказів направлення претензійних листів позивачу в строки, визначені договором, скаржником не надані.

6. Фактичні обставини, неоспорені сторонами, встановлені судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції

Як правильно зясовано судом першої інстанції, 18.07.2017 між ПАТ «Фарлеп-Інвест» (замовник) та ТОВ «Бівер С» (підрядник) укладено договір на виконання профілактичних робіт, робіт по усуненню пошкоджень на лінійно-кабельних спорудах, кінцевих пристроях і абонентському обладнанні (далі - договір), за умовами якого, замовник доручає, а підрядник зобов'язується на свій ризик, своїми або залученими силами і засобами, у відповідності з діючими в телекомунікаційній галузі керівними нормативними документами, та домовленістю сторін, що зазначені в додатках до договору, в обумовлений строк, виконувати профілактичні роботи, роботи з обслуговування та усунення пошкоджень на лінійно-кабельних спорудах, кінцевих пристроях та абонентському обладнанні (далі - роботи).

Згідно з п. 1.2 договору лінійно-кабельні споруди, кінцеві пристрої та клієнтське обладнання доступу (далі - об'єкти), що обслуговуються за цим договором територіально знаходяться в межах центральної та північної частини Одеси, містах Южний та Миколаїв та визначені в додатку № 10.

Підрядник власними силами забезпечує виконання робіт, зазначених в п. 1.1 цього договору (п. 1.3 договору).

У відповідності до п. 2.1 договору технічні вимоги щодо виконання профілактичних робіт, робіт по усуненню пошкоджень на лінійно-кабельних спорудах, кінцевих пристроях і абонентському обладнанні, для відновлення сервісів клієнтам (Телефонія/VoIP/ADSL/ Ethernet/IPTV/КПД/WiFi) наведені у додатку № 2 до договору.

Перелік ТМЦ, що замовник надає підряднику та норми витрат матеріалів визначені у додатку № 5 до договору.

Відповідно до п. 3.1 договору вартість робіт, які можуть виконуватись в межах виконання цього договору, визначені в додатку № 1 до договору.

Пунктом 3.2 договору сторони погодили, що загальна вартість робіт за цим договором складається із вартості робіт по всім підписаним сторонами актам виконаних робіт та не може перевищувати: 5 449 824 грн.

Оплата виконаних робіт за договором проводиться щомісячно, на підставі підписаного сторонами акту приймання виконаних робіт, протягом тридцяти календарних днів з дати підписання сторонами акту приймання виконаних робіт (п. 3.3 договору).

Згідно з п. 3.4 договору оплата за договором проводиться у національній валюті України - гривні, шляхом безготівкового перерахунку на банківський рахунок підрядника.

Відповідно до п. 3.5 договору замовник має право не проводити остаточний розрахунок за підсумками договору до моменту надання підписаного з боку підрядника акту звірки.

Згідно з п. 4.1, 4.2, 4.4, 4.6. договору підрядник зобов'язаний виконувати роботи відповідно до вимог, умов, приписів, визначених на момент підписання договору у додатках, правил, звичаїв ділового обороту та умов цього договору. Замовник здійснює контроль і технічний нагляд за якістю, обсягами та вартістю виконаних робіт. При здійсненні контролю замовник має право одержувати від підрядника необхідну інформацію та допомогу. На підтвердження факту виконання робіт підрядником у звітному місяці і приймання їх замовником сторони підписують відповідний акт (-и) приймання виконаних робіт. По завершенню виконання робіт підрядник надає замовнику оформлену документацію: акт приймання виконаних робіт; відомість використаних матеріалів та обладнання.

Пунктом 4.7 договору його сторонами узгоджено, що підрядник зобов'язаний не пізніше третього календарного дня місяця, наступного за звітним, складати два екземпляри акта (-ів) приймання-передачі виконаних робіт та надавати їх замовнику в електронному вигляді для перевірки та погодження. Замовник погоджує акт (-и) приймання виконання робіт протягом 1 робочого дня та погоджує електронний варіант. Якщо третій календарний день припадає на неробочий день, акт (-и) приймання виконаних робіт можуть бути передані замовнику в електронному вигляді в останній робочий день, який передує третьому календарному дню. Після погодження електронного варіанту акта (-ів) приймання-передачі виконаних робіт, підрядник передає оригінали акта (-ів) приймання виконаних робіт разом із рахунком на оплату та податковою накладною не пізніше 7 числа місця наступного за звітним. Оригінали мають співпадати з погодженим електронним варіантом - виправлення оригіналів не допускається.

Сторони домовились, що замовник надає підряднику перелік матеріалів, які визначені у додатку № 5 до договору. Вартість інших матеріалів, які не включено у додаток до договору, але можуть бути використані підрядником для виконання робіт, включено у вартість робіт підрядника за договором та додатково не компенсуються замовником (п. 4.9 договору).

Відповідно до п. 4.10, 4.11, 4.12 - 4.14 договору сторони зобов'язуються підписувати щоквартально акти звірок залишків ТМЦ у підзвіті, які готуються підрядником і надаються для перевірки замовнику в період з 5 по 7 число місця, наступного за звітним. Підписаний з боку замовника акт звірки передається підряднику протягом 10 календарних днів після його отримання.

Підрядник у строк до одного тижня (після закінчення строку дії договору (або розірвання) зобов'язаний повернути підзвіт на склад. В разі неповернення, замовник має право суму підзвіту врахувати при взаєморозрахунках за надані послуги/виконані роботи. Порядок отримання/повернення ТМЦ наведено у додатку № 6 до договору. Порядок оцінки ефективності діяльності підрядника наведено у додатку № 9 до договору. Порядок та терміни усунення пошкоджень телекомунікаційних послуг наведено у додатку № 4 до договору. Роботи за цим договором проводяться з використанням допоміжних матеріалів, інструменту, приборів, автотранспорту та палива підрядника. За винятком ТМЦ, наведених у додатку № 5.

Пунктами 5.1, 5.2 договору погоджено, що перелік об'єктів та сайтів наведено у додатку № 10 до договору. Порядок доступу на об'єкти наведений у додатку № 7 до договору.

Згідно з п. 6.1.6, 6.1.7 договору замовник зобов'язаний підписати акт приймання виконаних робіт протягом 5 робочих днів з моменту отримання акту, або надати мотивовану відмову від його підписання та оплатити виконані роботи на умовах, визначених цим договором та додатками.

Замовник має право відмовитись від прийняття робіт у випадку виявлення недоліків або зменшити оплату робіт (за фактично виконаний об'єм робіт); якщо підрядник допустив недоліки в роботі - вимагати безоплатного виправлення цих недоліків; приймати результати виконаних підрядником робіт, шляхом підписання акту приймання виконаних робіт (п. 6.2.4 - 6.2.6 договору).

Відповідно до п. 14.1 договору, останній діє з 18.07.2017 до 17.07.2018. Строк дії договору може бути продовжений сторонами шляхом підписання додаткової угоди до цього договору.

Додатком № 6 до договору погоджено порядок отримання/повернення ТМЦ.

Додатком № 8 до договору узгоджено штрафні санкції.

Як правомірно встановлено судом першої інстанції, ТОВ «Бівер С» протягом 2017 - 2018 років виконував свої договірні зобов'язання щодо виконання профілактичних робіт, робіт по усуненню пошкоджень на лінійно-кабельних спорудах, кінцевих пристроях і абонентському обладнанні на загальну суму 4 283 016 грн. Водночас, відповідач не в повному обсязі виконав договірні зобов'язання по оплаті прийнятих робіт, та оплатив їх вартість частково, в сумі 3 856 117, 98 грн. Внаслідок вищевикладеного, станом на 14.09.2018 у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість у розмірі 426 898, 02 грн за виконані у квітні роботи.

При цьому, відповідач вказував, що листом від 07.05.2018 № 103/01-10/06 підрядника було повідомлено про те, що при виконанні робіт за договором № та договором № допущено порушення термінів усунення пошкоджень, що встановлені договорі, а розмір штрафних санкцій за результатами ушкодження становить 1 864 294, 14 грн. При цьому, згідно даних автоматизованої системи обліку «Мета Гіс», розмір штрафних санкцій за несвоєчасне виконання робіт за період чинності договору № вирахуваний за формулою, визначеною п. 2 додатку, становить 707 901, 14 грн. Також відповідач зазначав, що позивач обґрунтованих пояснень щодо несвоєчасного виконання робіт за договором не надав, а відтак, з огляду на наведене та права, надані замовнику п. 3 додатку № 8, суми за всіма актами приймання-передачі виконаних робіт за договором № зменшено на суму 707 901, 14 грн, що в свою чергу, свідчить про відсутність будь-якої заборгованості відповідача перед позивачем.

Крім того, відповідач, заперечуючи проти позову, стверджував, що на виконання вимог договору та в порядку, що оформлений додатком № 6, підрядник регулярно отримував від замовника ТМЦ, що оформлено відповідними накладними, однак позивачем частково використано отримані ТМЦ, що підтверджується відомостями використання матеріалів та обладнання. Підрядник отримані та не використані ТМЦ замовнику не повернув, в зв'язку з чим, листом № 515/04-11 від 20.09.2018 ТОВ «Бівер С» було зазначено про те, що підрядником жодного разу протягом дії договору не були виконані обов'язки, що встановлені п. 4.10 договору щодо надання щомісячних актів звірок залишків ТМЦ та повідомлено про те, що станом на 17.09.2018 підрядником не повернуто ТМЦ на суму 883 227, 69 грн.

А тому, відповідач наголошував на тому, що загальний обсяг виконаних підрядником робіт, що оформлені актами приймання-передачі та які повинні бути оплачені відповідно до умов договору, мають бути зменшені на суму штрафних санкцій у розмірі 707 901, 14 грн та на суму неповернутих ТМЦ у розмірі 883 227, 69 грн. А відтак, за доводами відповідача, замовником оплачено роботи підрядника в обсязі більшому, ніж це передбачено умовами договору.

Також, на переконання відповідача, він має право не проводити остаточний розрахунок за підсумками договору до моменту надання виконавцем акту звірки залишків ТМЦ. В свою чергу, акт звірки взаєморозрахунків, що надісланий на адресу відповідача 28.08.2018 та на який посилається позивач, як на підставу власних вимог, не є тим актом, від отримання якого залежить виникнення у замовника обов'язку провести остаточний розрахунком за договором.

ПОЗИЦІЯ ПІВНІЧНОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО ГОСПОДАРСЬКОГО СУДУ

7. Мотиви, з яких виходить Північний апеляційний господарський суд, застосовані ним положення законодавства та межі апеляційного перегляду рішення суду

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У справі склалися правовідносини з договору підряду. Спір стосується неналежного розрахунку за виконані роботи.

Відповідно до ст. 11, 629 Цивільного кодексу України договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обов'язковим для виконання сторонами.

Зобов`язання в силу вимог ст. 525, 526 Цивільного кодексу України має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог даного Кодексу і інших актів законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічна за змістом норма міститься у п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Сторони погодили, що на підтвердження факту виконання робіт підрядником у звітному місяці і приймання їх замовником сторони підписують відповідний акт (-и) приймання виконаних робіт. По завершенню виконання робіт підрядник надає замовнику оформлену документацію: акт приймання виконаних робіт; відомість використаних матеріалів та обладнання (п. 4.4, 4.6 договору).

Судом першої інстанції установлено, що в рамках договору позивачем виконано робіт на суму 4 283 016 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи наступними актами приймання виконаних робіт: № 5/07 від 31.07.2017 на суму 97 824 грн, № 6/07 від 31.07.2017 на суму 97 824 грн, №5/08 від 31.08.2017 на суму 227 076 грн, № 6/08 від 31.08.2017 на суму 227 076 грн, № 5/09 від 30.09.2017 на суму 227 076 грн, № 6/09 від 30.09.2017 на суму 227 076 грн, № 5/10 від 31.10.2017 на суму 227 076 грн, № 6/10 від 31.10.2017 на суму 227 076 грн, № 5/11 від 30.11.2017 на суму 227 076 грн, № 6/11 від 30.11.2017 на суму 227 076 грн, № 5/12 від 31.12.2017 на суму 227 076 грн, № 6/12 від 31.12.2017 на суму 227 076 грн, № 5/01 від 31.01.2018 на суму 227 076 грн, № 6/01 від 31.01.2018 на суму 227 076 грн, № 6/02 від 28.02.2018 на суму 227 076 грн, № 5/02 від 28.02.2018 на суму 227 076 грн, № 6/03 від 31.03.2018 на суму 227 076 грн, № 5/03 від 31.03.2018 на суму 227 076 грн, № 6/04 від 30.04.2017 на суму 227 076 грн, № 5/04 від 30.04.2018 на суму 227 076 грн, які підписані представниками сторін.

Водночас, згідно з акту приймання виконаних робіт № 5/01 від 31.01.2018 на суму 227 076 грн сторонам узгоджено, що сума штрафних санкцій складає 4 603, 98 грн, сума до сплати - 222 472, 02 грн, з акту приймання виконаних робіт № 5/02 від 28.02.2018 на суму 227 076 грн. Так, узгоджена сума штрафних санкцій складає 9 013, 02 грн, сума до сплати - 218 062,98 грн, у акті приймання виконаних робіт № 5/03 від 31.03.2018 на суму 227 076 грн сторонами погоджено, що сума штрафних санкцій складає 5 713, 84 грн, сума до сплати - 221 362, 16 грн та у акті приймання виконаних робіт № 5/04 від 30.04.2018 на суму 227 076 грн сторонами узгоджено, що сума штрафних санкцій складає 27 253, 98 грн, сума до сплати - 199 822, 02 грн.

Тобто, сторони, згідно з узгодженими ними актами приймання виконаних робіт за період з липня 2017 року по квітень 2018 року включно, погодили, що позивачем виконано робіт на суму 4 283 016 грн. Однак, оплаті, з урахуванням нарахованих та погоджених штрафних санкцій підлягають роботи на суму 4 236 431,18 грн (за виключенням узгоджених штрафних санкцій).

Суд апеляційної інстанції відхиляє посилання скаржника на розірвання договору, як на підставу заперечення проти позовних вимог з огляду на таке.

Як вбачається з листа відповідача №100/01-10/06 від 04.05.2018, скаржник звернувся до позивача відповідно до п. 6.2.7. договору та повідомив про дострокове розірвання договору з 02.06.2018. У поданій скарзі скаржник стверджує про розірвання договору вже з 15.06.2018.

Водночас, рахунки на оплату № 45, 46 та акти виконаних робіт № 6/04, 5/04 від 30.04.2018 складені та підписані сторонами до складення вищевказаного листа. Зауважень (заперечень) щодо вказаних актів, в п'ятиденний термін, передбачений п. 3 додатку 8 до договору, замовником подано не було. А тому і доводи скаржника щодо листа про розірвання договору, надісланого після складення актів із визначеними штрафними санкціями, не можуть бути підставою для відмови в оплаті прийнятих замовником робіт.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком Господарського суду міста Києва про безпідставність посилань відповідача на лист від 07.05.2018 № 103/01-10/06, яким підрядника було повідомлено про те, що при виконанні робіт за договором № та договором № (за яким виник спір) допущено порушення термінів усунення пошкоджень, що встановлені договорі, а розмір штрафних санкцій за результатами ушкодження становить 1 864 294, 14 грн, при цьому, згідно даних автоматизованої системи обліку «Мета Гіс» розмір штрафних санкцій за несвоєчасне виконання робіт за період чинності договору № вирахуваний за формулою, визначеною п. 2 додатку становить 707 901,14 грн. Зокрема, скаржник стверджує, що позивач обґрунтованих пояснень щодо несвоєчасного виконання робіт за договором не надав, а відтак, з огляду на наведене та права, надані замовнику п. 3 додатку № 8, суми за всіма актами приймання-передачі виконаних робіт за договором № зменшено на суму 707 901, 14 грн., що в свою чергу, свідчить про відсутність будь-якої заборгованості відповідача перед позивачем.

Так, в листі № 103/01-10/06 від 07.05.2018 скаржник зазначив, що сума нарахованих санкцій по договорам становить 1 739 706, 09 грн.

Сторони п. 3 додатку № 8 до договору погодили, що замовник, з моменту виникнення права на застосування штрафних санкцій передбачених договором та п. 1 - п. 3 додатку, направляє відповідне письмове повідомлення підряднику. Підрядник, з моменту отримання письмового повідомлення від замовника, зобов'язаний протягом п'яти робочих днів надати замовнику обґрунтовані пояснення щодо кожного факту виявленого порушення. У випадку ненадання/несвоєчасного надання/ненадання необґрунтованих пояснень підрядником щодо відповідного письмового повідомлення замовника, передбачає виникнення права у замовника на не оплату наданих підрядником актів виконаних робіт (щодо яких (робіт) застосовуються замовником штрафні санкції) або зменшення суми оплати за будь-яким актом виконаних робіт (прийнятих робіт) на розмір штрафних санкцій, передбачених у відповідному повідомленні замовника.

Пунктом 4.7 договору узгоджено, що підрядник зобов'язаний не пізніше третього календарного дня місяця, наступного за звітним, складати два екземпляри акта (-ів) приймання-передачі виконаних робіт та надавати їх замовнику в електронному вигляді для перевірки та погодження. Замовник погоджує акт (-и) приймання виконання робіт протягом 1 робочого дня та погоджує електронний варіант. Якщо третій календарний день припадає на неробочий день, акт (-и) приймання виконаних робіт можуть бути передані замовнику в електронному вигляді в останній робочий день, який передує третьому календарному дню. Після погодження електронного варіанту акта (-ів) приймання-передачі виконаних робіт, підрядник передає оригінали акта (-ів) приймання виконаних робіт разом із рахунком на оплату та податковою накладною не пізніше 7 числа місця наступного за звітним. Оригінали мають співпадати з погодженим електронним варіантом - виправлення оригіналів не допускається.

З матеріалів справи вбачається, що акти виконаних робіт підписані сторонами без заперечень та зауважень, а саме сторонами за кожний період окремо погоджувались суми виконаних позивачем робіт, розмір штрафу та сума до оплати, що свідчить про те, що відповідач правом, наданим пунктом 3 додатку № 8 до договору на зменшення суми до сплати на суму нарахованого штрафу скористався при підписання вказаних актів приймання виконаних робіт. Наведене узгоджується із загальними засадами цивільного законодавства - добросовісності та розумності (ст. 3 Цивільного кодексу України). Так, у разі наявності зауважень до виконаних робіт позивач (підрядник) має можливість заперечити (надати обґрунтовані пояснення) проти таких зауважень. У протилежному випадку (за відсутності зауважень замовника), суд дійшов обґрунтованого висновку про прийняття виконаних робіт.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 853 Цивільного кодексу України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі. Замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки).

Замовник здійснює контроль і технічний нагляд за якістю, обсягами та вартістю виконаних робіт. При здійсненні контролю замовник має право одержувати від підрядник необхідну інформацію та допомогу (п. 4.2 договору).

За таких обставин, правомірним є висновок суду першої інстанції про те, що підписуючи вказані вище акти виконаних робіт, скаржник (замовник) будь-яких зауважень щодо робіт, прийнятих за актами, у останніх не висловив, що свідчить про необґрунтованість доводів відповідача про необхідність зменшення суми до сплати ще на суму штрафу у розмірі 707 901,14 грн. А тому і доводи скаржника у вказаній частині відхиляються судом аеляційної інстанції як необґрунтовані.

Посилання скаржника на те, що підрядник регулярно отримував від замовника ТМЦ, що оформлено відповідними накладними, однак позивачем частково використано отримані ТМЦ, що підтверджується відомостями використання матеріалів та обладнання. А підрядник отримані та не використані ТМЦ замовнику не повернув, в зв'язку з чим, листом № 515/04-11 від 20.09.2018 ТОВ «Бівер С» було повідомлено про те, що підрядником жодного разу протягом дії договору не були виконані обов'язки, що встановлені п. 4.10 договору щодо надання щомісячних актів звірок залишків ТМЦ та повідомлено про те, що станом на 17.09.2018 підрядником не повернуто ТМЦ на суму 883 227,69 грн є необґрунтованими з огляду на таке.

За приписами ст. 840 Цивільного кодексу України якщо робота виконується частково або в повному обсязі з матеріалу замовника, підрядник відповідає за неправильне використання цього матеріалу. Підрядник зобов'язаний надати замовникові звіт про використання матеріалу та повернути його залишок. Якщо робота виконується з матеріалу замовника, у договорі підряду мають бути встановлені норми витрат матеріалу, строки повернення його залишку та основних відходів, а також відповідальність підрядника за невиконання або неналежне виконання своїх обов'язків. Підрядник відповідає за невиконання або неналежне виконання роботи, спричинене недоліками матеріалу, наданого замовником, якщо не доведе, що ці недоліки не могли бути ним виявлені при належному прийманні матеріалу.

Так, сторони погодили, що замовник надає підряднику перелік матеріалів, які визначені у додатку № 5 до договору. Вартість інших матеріалів, які не включено у додаток до договору, але можуть бути використані підрядником для виконання робіт, включено у вартість робіт підрядника за договором та додатково не компенсуються замовником (п. 4.9 договору).

Згідно з п. 4.10, 4.11, 4.12 договору сторони зобов'язуються підписувати щоквартально акти звірок залишків ТМЦ в підзвіті, які готуються підрядником і надаються для перевірки замовнику в період з 5 по 7 число місця, наступного за звітним. Підписаний з боку замовника акт звірки передається підряднику протягом 10 календарних днів після його отримання. Підрядник в строк до одного тижня (після закінчення строку дії договору (або розірвання) зобов'язаний повернути підзвіт на склад. В разі неповернення, замовник має право суму підзвіту врахувати при взаєморозрахунках за надані послуги/виконані роботи. Порядок отримання/повернення ТМЦ наведено у додатку № 6 до договору.

Пунктом 2 додатку № 6 до договору сторонами узгоджено, що організація повернення, пакування та транспортування ТМЦ покладається на підрядника у визначені замовником та погоджені зі спеціалістом відділу логістики замовника строки та на зазначений спеціалістом відділу логістики замовника склад.

З матеріалів справи вбачається, що листом № 08/30-1 від 30.08.2018 позивач звертався до відповідача та просив повідомити строки та склад для повернення залишків ТМЦ.

Відповідач листом б/н від 09.10.2018 звернувся до позивача із вимогою про повернення товарно-матеріальних цінностей, не визначаючи при цьому ані строків повернення, ані складу повернення. Будь-яких доказів на підтвердження надання відповідачем відповіді та зазначення необхідних даних для повернення ТМЦ скаржником ані до суду першої інстанції, ані до апеляційної надано не було.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 613 Цивільного кодексу України, з якою кореспондуються положення ч. 1 ст. 221 Господарського кодексу України, кредитор вважається таким, що прострочив виконання господарського зобов'язання, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов'язку.

Прострочення боржника не настає, якщо зобов'язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора (ч. 4 ст. 612 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. 3 ст. 220 Господарського кодексу України боржник не вважається таким, що прострочив виконання зобов'язання, поки воно не може бути виконано внаслідок прострочення кредитора.

Суд першої інстанції на підставі ст. 612, 613 Цивільного кодексу України дійшов правомірного висновку про те, що невиконання кредитором свого зобов'язання за договором шляхом належного прийняття або неприйняття виконаного боржником зобов'язання за договором не може вважатися простроченням боржника до виконання кредитором свого обов'язку.

А тому, оскільки матеріали справи не містять доказів вчинення скаржником дій, спрямованих саме на отримання ТМЦ, вірним є висновок суду першої інстанції про те, що доводи скаржника про необхідність зменшення суми до сплати, на суму отриманих ТМЦ є необґрунтованими, а тому відхиляються судом апеляційної інстанції як необґрунтовані.

Відповідно до ст. 854 Цивільного кодексу України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Сторони погодили, що оплата виконаних робіт за договором проводиться щомісячно, на підставі підписаного сторонами акту приймання виконаних робіт, протягом тридцяти календарних днів з дати підписання сторонами акту приймання виконаних робіт (п. 3.3 договору).

З матеріалів справи вбачається, що відповідач за роботи, виконані позивачем у квітні не розрахувався, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість, яка згідно умов договору та актів виконаних робіт складається з погодженої сторонами суми до сплати у розмірі 426 898, 02 грн.

Посилання скаржника на те, що замовник має право не проводити остаточний розрахунок за підсумками договору до моменту надання виконавцем акту звірки залишків ТМЦ, в свою чергу, акт звірки взаєморозрахунків, що надісланий на адресу відповідача 28.08.2018 та на який посилається позивач, як на підставу власних вимог, не є тим актом, від отримання якого залежить виникнення у замовника обов'язку провести остаточний розрахунок за договором є необґрунтованими з огляду на таке.

Відповідно до п. 3.5 договору замовник має право не проводити остаточний розрахунок за підсумками договору до моменту надання підписаного з боку підрядника акту звірки.

Водночас, надане відповідачу вказаним пунктом договору право, не нівелює обов'язок відповідача, визначений п. 3.3 договору та строк його виконання, а лише свідчить про наявність права на затримку оплати, у разі наявності спору щодо фактичних розрахунків між сторонами.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач оплачував виконані позивачем роботи та будь-яких доказів наявності спору щодо здійснення розрахунків за попередні періоди, що б свідчило про необхідність складення акту звірки з метою визначення суми до сплати, скаржником не надано.

Первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію (ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»).

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи (ст. 9 вказаного Закону).

Тобто, акт звірки взаєморозрахунків не належить до первинних документів бухгалтерської звітності, сам по собі не породжує будь-яких прав та обов'язків сторін, у той час як зобов'язання сторін підтверджуються первинними документами (договором, актом-прийому передачі, накладними рахунками, виписками з рахунків тощо).

За таких обставин, враховуючи наведені приписи законодавства, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про те, що відповідач зобов'язаний здійснити оплату протягом тридцяти календарних днів з дати підписання сторонами акту приймання виконаних робіт, який є первинним документом, на відміну від акту звірки взаєморозрахунків, як це передбачено умовами договору.

До того ж, вірним є висновок суду про те, що одностороння відмова відповідача від договору, здійснена поза межами спірних періодів, жодним чином не впливає на обов'язок відповідача здійснити розрахунки та виконані позивачем роботи протягом строку дії договору та прийняті відповідачем роботи за актами.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, яка кореспондується зі ст. 525, 526 Цивільного кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договорів, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Приписами ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України встановлено, що в силу зобов'язання одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції, враховуючи приписи ст. 73, 74, 76, 77, 79, 86 ГПК України погоджується з висновком Господарського суду міста Києва про те, що позовні вимоги про стягнення заборгованості у розмірі 426 898, 02 грн за виконанні у квітні роботи є обґрунтованими та, відповідно, підлягають задоволенню.

Розмір штрафних санкцій відповідно до ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання, або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Пеню, як вид відповідальності, та її розмір визначено ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, ч. 6 ст. 231, ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом зокрема сплата неустойки.

Пунктом 11.7 договору сторони погодили, що якщо замовник не проводить платежі, як це визначено цим договором, то замовник виплачує підряднику виключну неустойку в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає правомірним висновок суду першої інстанції (яким здійснено перерахунок заявленого до стягнення розміру пені та 3 % річних), про обґрунтованість вимог в частині стягнення з відповідача пені у розмірі 43 391, 55 грн та 3% річних в розмірі 3 754, 36 грн за заявлені періоди.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.1994 Європейського суду з прав людини у справі «Руїс Торіха проти Іспанії»).

8. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Отже, Північний апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги ТОВ «Бівер С» до ПАТ «Фарлеп-Інвест» про стягнення заборгованості за виконанні роботи, пені та 3 % є обґрунтованими та такими, що правильно задоволені.

Таким чином, керуючись ст. 2, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276 ГПК України - суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність залишення апеляційної скарги у даній справі без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

9. Судові витрати

З урахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарги по суті, понесені судові витрати за розгляд справи в суді апеляційної інстанції (судовий збір) покладаються на скаржника в порядку ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 2, 129, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, 281 - 283 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Фарлеп-Інвест» на рішення Господарського суду міста Києва від 21.01.2019 у справі №910/12337/18 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 21.01.2019 у справі №910/12337/18 - залишити без змін.

3. Судові витрати, понесені у зв'язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, покласти на Приватне акціонерне товариство «Фарлеп-Інвест».

4. Матеріали справи № 910/12337/18 повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку, передбаченому ст. 286 - 291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено - 23.04.2019

Головуючий суддя О.М. Коротун

Судді В.В. Сулім

Є.Ю. Пономаренко