ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2019 року Справа №902/633/18

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючий суддя Дужич С.П.,

суддя Коломис В.В.,

суддя Миханюк М.В.

при секретарі судового засідання Ільчук Н.О.

за участю представників сторін:

позивача: не зявився;

- у господарському суді Вінницької області:

відповідача ОСОБА_1 (посвідчення №153 від 05.02.2017р.);

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з господарським судом Вінницької області апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінниця-Млин" на рішення господарського суду Вінницької області від 21 січня 2019 року, суддя Нешик О.С., м. Вінниця, повний текст складено 01 лютого 2019 року, у справі

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Княжа Вієнна ОСОБА_2"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінниця-Млин"

про відшкодування шкоди в порядку регресу в сумі 50 000 грн.

Судом розяснено представнику відповідача права та обовязки, передбачені ст. ст. 42, 46 ГПК України. Заяв про відвід суддів не заявлялось.

ВСТАНОВИВ:

01 жовтня 2018 року, ПАТ "УСК "Княжа Вієнна ОСОБА_2" звернулось до господарського суду Вінницької області із позовом до ТОВ "Вінниця-Млин" про стягнення в порядку регресу 50 000,00 грн. - збитків, у звязку з тим, що відповідач не відшкодував завдані його працівником збитки у результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 30 жовтня 2015 року. (а.с.3-5)

21 січня 2019 року, рішенням господарського суду Вінницької області даний позов було задоволено та стягнуто з відповідача на користь позивача 50 000,00 грн. - відшкодування шкоди в порядку регресу.

ТОВ "Вінниця-Млин" у своїй апеляційній скарзі просить рішення скасувати та постановити нове, яким у задоволенні позову відмовити, вважаючи, що прийняті судом висновки не відповідають обставинам справи, а також порушено норми матеріального і процесуального права, оскільки у ПАТ "УСК "Княжа Вієнна ОСОБА_2" відсутнє право на звернення з даним позовом через відсутність у матеріалах справи документа, який би міг встановити, що причиною ДТП є невідповідність ТЗ технічному стану. Таким документом могла би слугувати постанова про адміністративне правопорушення за ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в якій було б посилання на пп.31.4 Правил дорожнього руху та проведена відповідна технічна експертиза.

Вважає, що відсутність у постанові про адміністративне правопорушення, на яку посилається позивач як на підставу позовних вимог, відомостей про порушення водієм п.31.4 Правил дорожнього руху, виключає можливість її застосування для стягнення страхового відшкодування з страхувальника з підстав зазначення причини ДТП невідповідність транспортного засобу технічному стану.

Також, зазначає, що суд одночасно застосував до спірних правовідносин приписи, що регулюють відшкодування у порядку регресу (ст. 1191 ЦК України), а також у правовідносинах суброгації (ст. 993 ЦК України), що є протилежними за своїм змістом, що суперечить підходу до такого роду справ, вказаному у листі Верховного Суду України від 19 липня 2011 року.

ПАТ "УСК "Княжа Вієнна ОСОБА_2" у своєму відзиві на апеляційну скаргу вважає дане рішення таким, що прийняте у відповідності до норм матеріального та процесуального права, а апеляційну скаргу - необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, оскільки вина водія ТОВ "Вінниця-Млин" підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 №194399 від 30 жовтня 2015 року, схемою місця ДТП, письмовими поясненнями правопорушника та свідка ОСОБА_3, постановою Літинського районного суду Вінницької області від 14 грудня 2015 року /справа №137/2111/15-п/, якою водія ТОВ "Вінниця-Млин" визнано винним у настанні ДТП тому, що він порушив п.31.1 Правил дорожнього руху України.

З приводу невідповідності висновків суду першої інстанції при застосуванні норм матеріального права, зазначає, що правовідносини між сторонами у даному спорі виникли щодо страхування відповідальності страхувальника (п.3 ч.1 ст. 980 ЦК України), а не щодо майнового страхування (п.2 ч.1 ст. 980 ЦК України), і, відповідно, страховиком виплачене страхове відшкодування потерпілим особам (третім особам), з огляду на що вказані правовідносини є предметом правового регулювання Закону України "Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", зокрема ст. 38, якою передбачено перелік умов, за яких страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, зокрема, якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху.

12 і 25 березня 2019 року, ухвалами Північно-західного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ТОВ "Вінниця-Млин" було прийнято до провадження та призначено її розгляд на 03 квітня 2019 року в режимі відеоконференції з господарським судом Вінницької області.

У судовому засіданні представник відповідача надав свої пояснення відносно доводів та вимог апеляційної скарги, просить її задоволити, а рішення суду першої інстанції скасувати, як таке, що прийняте всупереч вимогам матеріального і процесуального права, прийнявши нове судове рішення, яким у задоволенні позову - відмовити.

Представники позивача у судове засідання не прибув, хоча і був завчасно повідомлений про час і місце судового розгляду, на що вказує повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення. Заяв про відкладення судового засідання не надходило.

Враховуючи вимоги ст. ст. 269, 273 ГПК України про межі та строки перегляду справи в апеляційній інстанції, а також те, що сторони по справі належним чином повідомлені про час і місце розгляду апеляційної скарги, суд вважає за можливе провести судове засідання за відсутності представника позивача.

Колегія суддів, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевіривши повноту з'ясування та доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, дослідивши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права встановила, що:

22 липня 2016 року, Вінницькою обласною дирекцією ПрАТ УСК "Княжа Вієнна ОСОБА_2" страхувальнику ПАТ "Вінниця-Млин" було надано Поліс №АІ/8340660 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на цивільно-правову відповідальність транспортного засобу марки DAF (державний реєстраційний номер НОМЕР_1) на строк з 23 липня 2015 року по 22 липня 2016 року. (а.с.52)

14 грудня 2015 року, постановою Літинського районного суду Вінницької області (справа №137/2111/15-п) ОСОБА_4 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та притягнуто його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 грн. (а.с.53)

Даною постановою встановлено, що 30 жовтня 2015 року на автодорозі м-12 (Стрий-Тернопіль-Кіровоград-Знам'янка) 482 км. + 250 м., водій ОСОБА_4 керував автомобілем DAF /державний реєстраційний номер АВ 4603ВХ/ з напівпричіпом /державний реєстраційний номер НОМЕР_2/, перевозячи зерно, порушив вимоги п.31.1 та п. 2.3 Правил дорожнього руху України, в результаті чого, під час руху відлетіло колесо з середньої осі напівпричепа та покотилося на смугу зустрічного руху, де зіткнулося з автомобілем Шевроле, державний реєстраційний номер АВ 7106СА, під керуванням ОСОБА_3, що спричинило пошкодження даного транспортного засобу.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль з державним реєстраційним номером АВ 4603ВХ та напівпричіп АВ2542ХР належать ПАТ "Вінниця-Млин". (а.с.64)

03 листопада 2015 року, ОСОБА_5 - власник пошкодженого автомобіля звернувся до ПрАТ УСК "Княжа Вієнна ОСОБА_2" із заявою про виплату відшкодування матеріальних збитків, згідно Полісу цивільно-правової відповідальності АІ/8340660 від 22 липня 2015 року. (а.с.56)

Відповідно до Звіту №15/468 про визначення матеріального збитку завданого власнику в результаті пошкодження його автомобіля - Chevrolet Lacetti, державний реєстраційний номер АВ106СА, при ДТП. Станом на 07 листопада 2015 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 142 179,41 грн.; матеріальний збиток заподіяний власнику автомобіля становить 123 966,38 грн. Вартість автомобіля, без врахування пошкоджень, що виникли внаслідок ДТП, становить 123 966,38 грн. (а.с.65-86)

13 січня 2016 року, ПрАТ УСК "Княжа Вієнна ОСОБА_2", на підставі страхового акту №26 від 04 січня 2016 та розрахунку суми страхового відшкодування платіжним дорученням №ЗР001133 здійснило виплату в розмірі 50 000,00 грн. ОСОБА_5 (а.с.87)

24 квітня 2018 року, після виплати ПрАТ УСК "Княжа Вієнна ОСОБА_2" страхового відшкодування, останнє звернулося до ТОВ "Вінниця-Млин", як до власника транспортного засобу, з вимогою №12065/УБК про перерахування 50 000,00 грн. страховій компанії на підставі п.38.1.1 ч.38.1 ст. 38 Закону України "Про страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

01 жовтня 2018 року, у зв'язку з тим, що зазначена вимога була залишена відповідачем без реагування, ПАТ "УСК "Княжа Вієнна ОСОБА_2" звернулось до господарського суду Вінницької області із позовом до ТОВ "Вінниця-Млин" про стягнення в порядку регресу 50 000,00 грн. - збитків. (а.с.3-5)

31 січня 2019 року, рішенням господарського суду Вінницької області даний позов було задоволено та стягнуто з відповідача на користь позивача 50 000,00 грн. - відшкодування шкоди в порядку регресу. (а.с.162-168)

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступне.

Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання іншою особою.

Захист свого особистого немайнового або майнового права та інтересу в суді кожна особа вправі здійснювати шляхом звернення з позовом, предмет якого або кореспондує із способами захисту, визначеними у ст. 16 ЦК України, договором або іншим законом.

Відповідно до ч.1 ст. 16 Закону України "Про страхування", договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Як вбачачається з матеріалів справи, Вінницькою обласною дирекцією ПрАТ УСК "Княжа Вієнна ОСОБА_2" страхувальнику ПАТ "Вінниця-Млин" було надано Поліс №АІ/8340660 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на цивільно-правову відповідальність транспортного засобу марки (державний реєстраційний номер НОМЕР_1) на строк з 23 липня 2015 року по 22 липня 2016 року.

Згідно ст. 979 ЦК України, визначено, що за договором страхування страховик зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

30 жовтня 2015 року відбувся страховий випадок. На автодорозі м-12 (Стрий-Тернопіль-Кіровоград-Знам'янка) 482 км. + 250 м., в автомобілі DAF державний реєстраційний номер АВ 4603ВХ з напівпричіпом АВ2542ХР, який належать ПАТ "Вінниця-Млин", під керуванням водія ОСОБА_4, під час руху відлетіло колесо з середньої осі напівпричепа, покотилося на смугу зустрічного руху, де зіткнулося з автомобілем Шевроле, державний реєстраційний номер АВ 7106СА, що спричинило пошкодження даного транспортного засобу.

14 грудня 2015 року, постановою Літинського районного суду Вінницької області (справа №137/2111/15-п) ОСОБА_4, оскільки він порушив вимоги п.31.1 та п. 2.3 Правил дорожнього руху України, було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та притягнуто його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн.

Відповідно до п.6 ст. 75 ГПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

За п.31.1. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року, технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Згідно з п.3 ч.1 ст. 20 Закону України "Про страхування", страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Суб'єктом оціночної діяльності сума матеріального збитку постраждалої особи оцінена в розмірі 123 966,38 грн.

13 січня 2016, ПрАТ УСК "Княжа Вієнна ОСОБА_2", на підставі страхового акту №26 від 04 січня 2016 та розрахунку суми страхового відшкодування платіжним дорученням №ЗР001133 здійснило виплату в розмірі 50 000,00 грн. власнику автомобіля ОСОБА_5 Шевроле, державний реєстраційний номер АВ 7106СА.

Згідно ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування" передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Дані права і обовязки визначені у правовідносинах суброгації відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов'язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди, таким чином, страховик виступає замість потерпілого у деліктному зобов'язанні.

Відповідно, страхувальник, який зазнав майнової шкоди в деліктному правовідношенні, набув право вимоги відшкодування до заподіювача шкоди, а після виплати йому страхового відшкодування страховиком до останнього перейшло право вимоги (права кредитора, яким у деліктному зобов'язанні є потерпілий) стягнення коштів до заподіювача шкоди, у межах здійснених фактичних виплат.

В той час, як відповідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Регрес характеризується тим, що правовідношення, за яким відповідальна особа здійснила відшкодування, припинилося, у зв'язку з чим і виникло нове пов'язане саме з регресною вимогою.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що до спірних правовідносин слід застосовувати ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування", а не ст. 1191 ЦК України.

Відповідач, згідно копії наказу №10 від 20 лютого 2009 року про прийняття ОСОБА_4 на посаду водія, подорожного листа вантажного автомобіля на 21-31 жовтня 2015 року та наказу №3/1 від 03 січня 2015 року, є відповідальною особою за завдані збитки власнику автомобіля, пошкодженого у ДТП.

Місцевим господарським судом було правомірно встановлено, що позивачем було надано відповідачу страховий поліс обовязкового страхування власників наземних транспортних засобів. Під час дії даного полісу відбувся страховий випадок, який є наслідком невідповідності технічного стану транспортного засобу відповідача існуючим вимогам Правил дорожнього руху України. Страхова компанія відшкодувало потерпілій стороні шкоду завдану відповідачем у розмірі 50 000,00 грн., а тому позивач набув право вимагати від позивача стягнення на свою користь сплачених ним, вказаної суми коштів потерпілій стороні в погашення завданої відповідачем їй шкоди.

Посилання відповідача на те, що постанова про адміністративне правопорушення не містить відомостей про порушення водієм п.31.4 Правил дорожнього руху України, що виключає можливість для стягнення страхового відшкодування з страхувальника з підстав зазначення причини ДТП невідповідність транспортного засобу технічному стану, колегією суддів оцінюються критично та відхиляються як безпідставні, оскільки в п.31.4 Правил дорожнього руху України наводить причини, при наявності яких заборонена експлуатація транспортних засобів.

Інші заперечення, викладені у апеляційній скарзі, також не знайшли свого підтвердження під час її розгляду, а тому відхиляються як необґрунтовані.

Згідно ст.ст. 74, 77 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що рішення господарського суду першої інстанції прийняте у відповідності до норм ст. 236 ГПК України з всебічним, повним та об'єктивним дослідженням матеріалів справи в їх сукупності та вірним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для його скасування та задоволення вимог апеляційної скарги.

Судові витрати за подачу апеляційної скарги, на підставі ст.ст. 129, 282 ГПК України, у зв'язку з відмовою в її задоволенні, покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 129, 269-276, 281-284 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Вінницької області від 21 січня 2019 року у справі №902/633/18 - залишити без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінниця-Млин" - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.

Справу №902/633/18 повернути господарському суду Вінницької області.

Головуючий суддя Дужич С.П.

Суддя Коломис В.В.

Суддя Миханюк М.В.