ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"15" квітня 2019 р. Справа № 924/1192/18

м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Виноградової В.В.,

за участю секретаря судового засідання Баськової Л.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Юрковецької сільської ради, с. Юрківці Чемеровецького району Хмельницької області

до Чемеровецького районного споживчого товариства, смт. Чемерівці Хмельницької області

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_1

про визнання незаконними та скасування рішень виконавчого комітету Юрковецької сільської ради від 30.04.2009 р. №6 та від 29.10.2009 р. №2

за участю представників:

позивача: ОСОБА_2 за довіреністю від 05.02.2018 р.

відповідача: ОСОБА_3 голова;

ОСОБА_4 згідно з ордером від 12.02.2019 р.

третьої особи: не зявився

Рішення ухвалюється 15.04.2019 р., оскільки у судовому засіданні оголошувалась перерва.

Відповідно до ст. 240 ГПК України в судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

встановив: Юрковецька сільська рада, с. Юрківці Чемеровецького району Хмельницької області звернулась до господарського суду Хмельницької області з позовом до Чемеровецького районного споживчого товариства, смт. Чемерівці Хмельницької області про визнання незаконними та скасування рішення №6 виконавчого комітету Юрковецької сільської ради Чемеровецького району Хмельницької області шостого скликання від 30.04.2009 року "Про оформлення права власності на нежитлову будівлю магазину у с.Теремківці вулиця Чкалова 26 в Чемеровецькому районному споживчому товариству" та №2 виконавчого комітету Юрковецької сільської ради Чемеровецького району Хмельницької області шостого скликання від 29.10.2009 року "Про оформлення права власності на об'єкт нерухомого майна - нежитлову будівлю магазину "Продовольчі товари" с. Юрківці вулиця Леніна 46, Чемеровецькому районному споживчому товариству".

Ухвалою суду від 14.01.2019 р. зазначену позовну заяву прийнято до розгляду, призначено підготовче засідання на 12.02.2019 р., яке було відкладене на 26.02.2019 р.

Ухвалою суду від 26.02.2019 р. підготовче засідання відкладено на 06.03.2019 р.

Ухвалою суду від 06.03.2019 р. було залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_5, продовжено строк підготовчого провадження у справі на тридцять днів, відкладено підготовче засідання у справі на 20.03.2019 р.

Ухвалою суду від 20.03.2019 р. підготовче засідання відкладено на 27.03.2019 р. Ухвалою суду від 27.03.2019 р. підготовче засідання закрито, справу призначено до судового розгляду по суті у судовому засіданні на 10.04.2019 р.

Позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги, зазначає, що оскільки первинна реєстрація відповідача відбулася у 1997 р., а до заяв про оформлення права власності за відповідачем у підтвердження права на нерухоме майно надано документи, датовані 1978 р., 1982 р., вважає, що виконавчий комітет Юрковецької сільської ради не вправі був визнавати та оформляти право власності на нерухомість за відповідачем. При цьому посилається на положення ст. 19 Конституції України, ст. ст. 16, 334 ЦК України, ст. ст. 4, 10, 16, 18-1, 20, 26, 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", ст. 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень", Тимчасове положення про реєстрацію прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України №7/5 від 07.02.2002 р.

Відповідач у відзиві (від 04.02.2019 р.) проти позову заперечив, вказуючи на те, що позивачем не доведено, що він є власником майна, не доведено порушення його прав та інтересів оспореними рішеннями. При цьому повідомив, що відповідно до постанови №1 конференції споживчої кооперації Чемеровецького району від 10.04.1997 р. "Про організацію райспоживспілки в районне споживче товариство" було реорганізовано Чемеровецьку районну спілку споживчих товариств (райспоживспілку) у районне споживче товариство (РайСТ) із передачею усього майна.

Відповідач у заяві (від 04.02.2019 р.) про застосування строку позовної давності стверджує, що позивачу було відомо про можливе порушення своїх прав в момент прийняття рішень виконавчим комітетом 30.04.2009 року та 29.10.2009 року та їх підпису сільським головою; в момент підпису свідоцтв про право власності на нерухоме майно 26.05.2009 р. та 25.12.2009 р. Враховуючи викладене, вважає, що строк позовної давності сплинув в травні та грудні 2012 року, а Юрковецька сільська рада звернулась з позовом лише в грудні 2018 року.

Позивач у відповіді на відзив (від 25.02.2019 р.) з посиланням, зокрема на ст. 8 Закону України Про споживчу кооперацію, ст. ст. 1, 23-25, 38, 39, 87, 87-1, 89, 94, 128 ЦК УРСР, ст. ст. 20, 21 Закону України Про власність, ст. 9 Закону України Про споживчі товариства, вважає, що відповідач на час прийняття оспорюваних рішень не надав достатніх допустимих та належних доказів належності йому спірного майна, заперечує проти права власності відповідача на будівлі.

У поясненнях (від 15.04.2019 р.) позивач, зокрема зазначив, що в даних правовідносинах має місце оспорювання цивільного права особи, яке виникло в результаті та після реалізації рішень суб'єктів владних повноважень.

Представник позивача позовні вимоги підтримала з підстав, зазначених у позові, відповіді на відзив, поясненнях.

Представники відповідача проти позовних вимог заперечили, посилаючись на мотиви, викладені у відзиві на позов, заяві про застосування позовної давності.

Третя особа у засідання не зявилась. У заяві (від 15.04.2019 р.) просить розгляд справи провести без її участі. У заяві (від 25.03.2019 р.) зазначила, що спірне приміщення придбала у відповідача та претензій до продавця не має.

Розглядом матеріалів справи встановлено:

Згідно з постановою №1 від 10.04.1997 р. "Про реорганізацію райспоживспілки в районне споживче товариство" конференція працівників споживчої кооперації району постановила, зокрема реорганізувати Чемеровецьку районну спілку споживчих товариств /райспоживспілку/ у районне споживче товариство /РайСТ/; на виконання рішення зборів дільничних і уповноважених пайовиків передати в Районне споживче товариство майно всіх підприємств споживчої кооперації Чемеровецького району.

У матеріалах справи наявна копія статуту Чемеровецького районного споживчого товариства, прийнятого на перших зборах уповноважених Чемеровецького РайСТ від 10.04.1997р., протокол №1 та зареєстрованого Чемеровецькою райдержадміністрацією 05.05.1997 р. за №0433.

Згідно з п. 1 статуту Чемеровецьке районне споживче товариство - це самостійна демократична організація громадян, які проживають або працюють в населених пунктах Чемеровецького району Хмельницької області та на основі добровільного членства і взаємодопомоги об'єдналися для спільного господарювання з метою поліпшення свого економічного і соціального стану. До складу районного споживчого товариства входять: підприємства по торгівлі продовольчими і непродовольчими товарами, які розташовані в населених пунктах району, торгово-роздрібне підприємство, комбінат громадського харчування, хлібокомбінат, коопзаготпром, автоколона, а також можуть входити інші кооперативні, державні та громадські організації, господарські товариства.

Районне споживче товариство вважається створеним, визначається юридичною особою і може здійснювати господарську та іншу, не заборонену чинним законодавством, діяльність з дня його державної реєстрації (п. 2 статуту).

У п. 43 статуту зазначено, що власність районного споживчого товариства є засоби виробництва, вироблена продукція та інше майно, що належить йому і необхідне для здійснення статутних завдань. Районному споживчому товариству можуть належати будинки, споруди, устаткування, транспортні засоби, машини, вироблена та заготовлена продукція, закуплені товари, кошти, цінні папери, а також інше майно відповідно до цілей його діяльності.

Районне споживче товариство має право: придбавати майно державних підприємств та підприємств, заснованих на інших формах власності, а також інше майно та майнові права; одержувати в установленому порядку земельні ділянки в володіння та користування (підпункти б), в) пункту 50 статуту).

Відповідно до наданого в матеріали справи листа Чемеровецького РСТ від 06.04.2009 р. №143, адресованого сільському голові с. Юрківці, правління Чемеровецького РСТ звернулось з проханням визнати право власності на нежитлову будівлю магазину с. Теремківці вул. Чкалова, 26в. загальною площею 181,7 кв.м. за Чемеровецьким РС, зазначивши в додатку наступні документи: свідоцтво про державну реєстрацію; довідка з єдиного державного реєстру підприємств та організацій України; технічний паспорт на будівлю; акт прийняття в експлуатацію державної приймальної комісії закінченого будівництва магазину с.Теремківці; розпорядження правління Хмельницької облспоживспілки №1883 від 30.12.1982 р.; рахунок на перерахування вартості магазину с. Теремківці №745 від 27.12.1982р.

Рішенням виконавчого комітету Юрковецької сільської ради "Про оформлення права приватної власності на нежитлову будівлю магазину с. Теремківці вул. Чкалова 26в Чемеровецькому районному сповжичому товариству" від 30.04.2009 р. №6, заслухавши та обговоривши заяву подання Чемеровецького районного споживчого товариства №143 від 06.04.2009 року про оформлення права власності на нежитлову будівлю магазину с. Теремківці вул. Чкалова 26в загальною площею 181.7 кв.м за Чемеровецьким районним споживчим товариством, розглянувши подані матеріали, керуючись ст. 30 п. 10б Закону України Про місцеве самоврядування в Україні, п. 4.1. Інструкції Держбуду України від 09.06.1998 року Про порядок державної реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб, вирішено оформити право власності на об'єкт нерухомого майна: приміщення магазину с. Теремківці по вул. Чкалова 26в загальною площею 181,7 в.м. за Чемеровецьким районним споживчим товариством; Чемеровецькому районному бюро технічної інвентаризації виготовити та зареєструвати свідоцтво про право власності на приміщення магазину с. Теремківці по вул. Чкалова 26в загальною площею 181,7 в.м. за Чемеровецьким районним споживчим товариством.

У листі від 06.10.2009 р. №363, адресованому сільському голові с. Юрківці, правління Чемеровецького РСТ просило визнати право власності на нежитлову будівлю магазину "Прордовольчі товари" с. Юрківці вул. Леніна 46 загальною площею 98,7 кв.м. за Чемеровецьким РСТ. У додатку до листа зазначені: свідоцтво про державну реєстрацію; довідка з єдиного державного реєстру підприємств та організацій України; технічний паспорт на будівлю; акт прийняття в експлуатацію державної приймальної комісії закінченого будівництва; розпорядження правління Хмельницької облспоживспілки №728 від 20.12.1978 р.; рахунок-фактура; договір від 20.05.1978 р., довідка про вартість будівлі магазину; довідка про перебування на балансі; статут районного споживчого товариства.

Рішенням виконавчого комітету Юрковецької сільської ради "Про оформлення права приватної власності на об'єкт нерухомого майна - нежитлову будівлю магазину Продовольчі товари с. Юрківці вул. Леніна, 46 Чемеровецькому районному споживчому товариству" від 29.10.2009 р. №2, заслухавши та обговоривши подання Чемеровецького районного споживчого товариства в особі голови правління РайСТ ОСОБА_3 №363 від 06.10.2009 року про оформлення права приватної власності на об'єкт нерухомого майна - нежитлову будівлю магазину Продовольчі товари с. Юрківці вул. Леніна, 46 загальною площею 98,7 кв.м. за Чемеровецьким районним споживчим товариством, розглянувши подані матеріали, керуючись розділом шостим Особливості оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна, ст. 6.1). п.а, п. 15 додатку №1 до п. 2.1 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, ст. 30 п. 10 (делеговані повноваження) Закону України Про місцеве самоврядування в Україні, вирішено оформити право власності на об'єкт нерухомого майна - нежитлову, будівлю магазину Продовольчі товари с. Юрківці вул. Леніна, 46 за Чемеровецьким районним споживчим товариством; Чемеровецькому районному бюро технічної інвентаризації виготовити та зареєструвати свідоцтво про право власності на об'єкт нерухомого майна нежитлову будівлю магазину Продовольчі товари с. Юрківці вул. Леніна, 46 за Чемеровецьким районним споживчим товариством.

У матеріалах справи наявна копія договору купівлі-продажу від 27.12.2012 р., укладеного між Чемеровецькиим районним споживчим товариством (продавець) та ОСОБА_5 (покупець), відповідно до якого продавець зобов'язується передати майно у власність покупцю, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього обговорену грошову суму (п. 1 догвоору).

У п. 2 наведеного договору зазначено, що у власність покупця переходить нежитлова будівля магазину "Продовольчі товари", що знаходиться за адресою: с. Юрківці Чемеровецького району Хмельницької області, вул. Леніна, 46, загальною площею 98,6 кв.м.

Ця нежитлова будівля магазину "Продовольчі товари", що відчужується за цим договором, належить продавцю на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконавчим комітетом Юрковецької сільської ради 25.12.2009 р. та зареєстрованого в реєстрі прав власності та нерухоме майно за реєстраційним №29324763 за номером запису 2-395 в книзі 2, згідно витягу про реєстрацію прав власності на нерухоме майно від 04.12.2012 р. №36529185 (п. 4 договору купівлі-продажу від 27.12.2012 р.).

Відповідач листом від 04.07.2017 р. №61 повідомив позивача про те, що на замовлення Чемеровецького сільпо у 80-ті роки двадцятого століття колгосп "Україна" с.Юрківці виконав будівельні роботи по нежитлових будівлях магазину "Продовольчі товари" с. Юрківці вул. Центральна, 46 (Леніна, 46) та магазину с.Теремківці вул. Чкалова, 26в. Дані об'єкти прийняті на баланс Чемеровецького сільпо згідно договорів, актів прийомки в експлуатацію та передачі замовнику. Право власності Чемеровецького РайСТ на дані нежитлові будівлі підтверджено: свідоцтво на право власності будівлі магазину "Продовольчі товари", с.Юрківці вул. Центральна, 46 (Леніна, 46) САВ 781179 від 25.12.2009 року на підставі даних бухгалтерського обліку РайСТ та рішення №2 від 29.10.2009 року виконавчого комітету Юрковецької сільської ради; свідоцтво на право власності будівлі магазину с. Теремківці вул. Чкалова 26в САВ 764692 від 26.05.2009 року на підставі даних бухгалтерської обліку РайСТ та рішення №6 від 30.04.2009 року виконавчого комітету Юрковецької сільської ради. Також у листі зазначив, що на підставі рішення сесії Юрковецької сільської ради від 6 липня 2011 р. №8 Чемеровецьке РайСТ одержало дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду для обслуговування даних магазинів Чемеровецького РайСТ. Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок Чемеровецького РайСТ затверджені на сесії Юрковецької сільської ради в 2014 році. На підставі вище згаданих документів Чемеровецьким РайСТ та Юрковецькою сільської радою заключені договора оренди землі на обслуговування об'єктів торгівлі. Магазин "Продовольчі товари" с. Юрківці вул. Центральна, 46 (Леніна, 46) відчужений 27.12.2012 року згідно рішення зборів уповноважених Чемеровецького РайСТ, повідомлено в сільську раду.

Рішенням Юрковецької сільської ради від 13.11.2017 р. №22 "Про повернення приміщень магазинів у власність громади" вирішено: 1. повернути у власність громади нежитлову будівлю магазину продовольчих товарів за адресою Чемеровецький район Хмельницька область с. Юрківці вул. Центральна, 46 та документально оформити свідоцтво про право власності; 2. повернути у власність громади нежитлову будівлю магазину за адресою Чемеровецький район Хмельницька область в с. Теремківці по вул. Чкалова, 26в та документально оформити свідоцтво про право власності.

У матеріали справи позивачем надано копії депутатських запитів депутатів Юрковецької сільської ради від 18.01.2017 р. № 8 та №9, листів виконавчого комітету Юрковецької сільської ради від 09.01.2018 р. №4 та №5, адресованих Чемеровецькому БТІ, щодо проведення технічної інвентаризації будівель магазинів по вул. Центральна, 46 в с. Юрківці та по вул. Чкалова, 26в в с. Теремківці.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 22.02.2018 р. №114993587, нежитлова будівля магазину "Продовольчі товари" загальною площею 98,6 кв.м. за адресою: Хмельницька область, Чемеровецький район, с. Юрківці, вул. Леніна, 46 була зареєстрована на праві приватної власності за Чемеровецьким РСТ на підставі свідоцтва про право власності САВ 781179 від 25.12.2009 р., виданого виконавчим комітетом Юрковецької сільської ради.

Відповідачем надано копію довідки від 30.01.2019 р. №16 про те, що в процесі реорганізації Чемеровецької райспоживспілки 1 квітня 1997 р. приміщення магазину с. Теремківці вул. Леніна, 46, с. Юрківці вул. Чкалова, 26в передані у власність Чемеровецького районного споживчого товариства.

Позивач, вважаючи неправомірним прийняття оспорених рішень та стверджуючи про порушення його прав, звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання незаконними та скасування рішення №6 виконавчого комітету Юрковецької сільської ради Чемеровецького району Хмельницької області шостого скликання від 30.04.2009 року "Про оформлення права власності на нежитлову будівлю магазину у с.Теремківці вулиця Чкалова 26 в Чемеровецькому районному споживчому товариству" та №2 виконавчого комітету Юрковецької сільської ради Чемеровецького району Хмельницької області шостого скликання від 29.10.2009 року "Про оформлення права власності на об'єкт нерухомого майна - нежитлову будівлю магазину "Продовольчі товари" с. Юрківці вулиця Леніна 46, Чемеровецькому районному споживчому товариству".

Аналізуючи подані докази, оцінюючи їх у сукупності, суд до уваги бере таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 15, ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення; кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання незаконним рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади , органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Аналогічні приписи містяться і у ст. 20 Господарського кодексу України.

Позивач звернувся до суду із позовом про визнання незаконними та скасування рішень виконавчого комітету Юрковецької сільської ради Чемеровецького району Хмельницької області шостого скликання №6 від 30.04.2009 року "Про оформлення права власності на нежитлову будівлю магазину у с.Теремківці вулиця Чкалова 26 в Чемеровецькому районному споживчому товариству" та №2 від 29.10.2009 року "Про оформлення права власності на об'єкт нерухомого майна - нежитлову будівлю магазину "Продовольчі товари" с. Юрківці вулиця Леніна 46, Чемеровецькому районному споживчому товариству". При цьому вказує, що рішення прийнятті з порушенням вимог закону та порушують право власності територіальної громади на об'єкти нерухомості.

Відповідно до положень частини третьої статті 140 Конституції України місцеве самоврядування в Україні здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи.

Частиною 1 статті 2 Закону України "Про місцеве самоврядування" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (далі - Закон) визначено, що місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об'єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

У ч. 2 цієї статті зазначається, що місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Відповідно до ст. 10 Закону сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Згідно зі ст. 11 Закону виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи. Виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам, а з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольними відповідним органам виконавчої влади.

У статті 51 Закону також зазначено, що виконавчим органом сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради є виконавчий комітет ради, який утворюється відповідною радою на строк її повноважень. Після закінчення повноважень ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної у місті ради її виконавчий комітет здійснює свої повноваження до сформування нового складу виконавчого комітету. Виконавчий комітет ради є підзвітним і підконтрольним раді, що його утворила, а з питань здійснення ним повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольним відповідним органам виконавчої влади.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 ст. 24 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" встановлено, що органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Відповідно до ч. 6 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради в межах своїх повноважень приймає рішення. Рішення виконавчого комітету приймаються на його засіданні більшістю голосів від загального складу виконавчого комітету і підписуються сільським, селищним, міським головою, головою районної у місті ради.

Згідно з пп. 10 п. б) ст. 30 Закону до делегованих повноважень виконкому віднесено облік та реєстрацію відповідно до закону об'єктів нерухомого майна незалежно від форм власності.

У п. 10 ст. 59 Закону визначено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Відповідно до ст. 21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий, зокрема, органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Підставами для визнання акту незаконним (недійсним) є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов'язковою умовою визнання акту незаконним є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акту прав та охоронюваних законом інтересів позивача у справі.

Як убачається з матеріалів справи, оспореними рішеннями виконавчого комітету Юрковецької сільської ради було вирішено оформити право власності на об'єкти нерухомого майна за відповідачем.

При цьому позивач стверджує, що оспорені рішення прийняті з порушенням, оскільки, зокрема первинна реєстрація відповідача відбулася у 1997 р., а до заяв про оформлення права власності за відповідачем у підтвердження права на нерухоме майно надано документи, датовані 1978 р., 1982 р.

Так, у заяві відповідача від 06.04.2009 р. зазначено про надання, зокрема розпорядження правління Хмельницької облспоживспілки №1883 від 30.12.1982 р. рахунку №745 від 27.12.1982 р., у заяві від 06.10.2009 р. - розпорядження правління Хмельницької облспоживспілки №728 від 20.12.1978 р., договору від 20.05.1978 р.

Разом з тим, з матеріалів справи, а саме: зі змісту постанови №1 конференції споживчої кооперації Чемеровецького району від 10.04.1997р. "Про організацію райспоживспілки в районне споживче товариство" слідує, що Чемеровецька районна спілка споживчих товариств (райспоживспілку) була реорганізована у районне споживче товариство (РайСТ). При цьому зазначено про передачу останньому майна всіх підприємств споживчої кооперації Чемеровецького району.

Враховуючи наведене, зазначення у заявах Чемеровецького РайСТ про визнання права власності на нерухоме майно документів, датованих 1978 р., 1982 р. та виданих Хмельницькою облспоживспілкою, в тому числі й щодо райспоживспілки, яка реорганізована у РайСТ, не може беззаперечно свідчити про неправомірність прийнятих за результатами розгляду таких заяв рішень.

Будь-яких інших обґрунтувань та відповідних доказів, які би спростовували підтвердження долученими відповідачем до заяв від 06.04.2009 р., 06.10.2009 р. документами прав останнього на нерухоме майно, позивачем не наведено та не надано.

З огляду на наведене, недоведеними є твердження позивача про прийняття оспорених рішень з порушенням законодавства та повноважень виконавчого комітету Юрковецької сільської ради, оскільки на підставі поданих відповідачем документів виконавчим комітетом прийняті відповідні рішення, що узгоджується з передбаченими ч. 6 ст. 59, пп. 10 п. б) ст. 30 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" повноваженнями.

Також судом враховується, що застосування судом певного способу судового захисту вимагає наявності в сукупності наступних умов: наявність у позивача певного суб'єктивного права/інтересу; порушення цього права/інтересу з боку відповідача; адекватність обраного способу судового захисту.

Особа, звертаючись до суду, повинна довести наявність суб'єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист якого подано позов.

Встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб'єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з'ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорювання і відповідно приймає рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.

Однак, порушення вимог Закону діями суб'єкта владних повноважень не є достатньою підставою для визнання їх протиправними, оскільки обов'язковою умовою визнання їх протиправними є доведеність позивачем порушених його прав та охоронюваних законом інтересів цими діями.

З огляду на зазначене, вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись у належності особі, яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу (чи є така особа належним позивачем у справі - наявність права на позов у матеріальному розумінні), встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення), а також визначити чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Тобто обов'язковою умовою задоволення позову є доведеність позивачем порушених саме його прав та охоронюваних законом інтересів з боку відповідача, зокрема наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб'єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов.

Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 79 ГПК України).

Однак позивачем в порушення вищенаведених положень не доведено порушення його прав та інтересів оспореними рішеннями, зокрема не надано доказів належності об'єктів нерухомого майна, право власності на які оформлено оспореними рішеннями, територіальній громаді на відповідній правовій підставі та віднесення відповідних об'єктів до комунальної власності.

Відповідно до частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з ч. 1 ст. 237 ГПК України при ухваленні рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Враховуючи вищенаведені законодавчі положення та обставини справи, суд доходить висновку, що позивачем не доведено наявності підстав для визнання оспорених рішень незаконними та їх скасування, а саме: не надано доказів у підтвердження невідповідності рішень вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції виконавчого комітету Юрковецької сільської ради і порушення у зв'язку з прийняттям рішень прав та охоронюваних законом інтересів позивача у справі.

Крім того, не доведено й порушення прав та охоронюваних законом інтересів позивача, за захистом яких звернувся позивач у визначений ним спосіб, саме відповідачем.

З огляду на зазначене, позовні вимоги про визнання незаконними та скасування рішення №6 виконавчого комітету Юрковецької сільської ради Чемеровецького району Хмельницької області шостого скликання від 30.04.2009 року "Про оформлення права власності на нежитлову будівлю магазину у с.Теремківці вулиця Чкалова 26 в Чемеровецькому районному споживчому товариству" та №2 виконавчого комітету Юрковецької сільської ради Чемеровецького району Хмельницької області шостого скликання від 29.10.2009 року "Про оформлення права власності на об'єкт нерухомого майна - нежитлову будівлю магазину "Продовольчі товари" с. Юрківці вулиця Леніна 46, Чемеровецькому районному споживчому товариству" заявлені неогбгрунтовано та задоволенню не підлягають.

При цьому судом зважається на те, що у рішенні Суду у справі Трофимчук проти України №4241/03 від 28.10.2010 року Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін.

З приводу заяви відповідача про застосування наслідків спливу позовної давності у цій справі, суд зазначає таке.

Стаття 256 ЦК України визначає позовну давність як строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Отже, позовна давність - це строк, протягом якого особа може реалізувати належне їй право на отримання судового захисту порушеного цивільного права чи інтересу шляхом пред'явлення в належному порядку нею чи іншою уповноваженою особою позову до суду.

Загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Статтею 267 ЦК України встановлено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові.

У п. 2.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 р. №10 „Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів " зазначено, що за змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

З огляду на зазначені положення та враховуючи висновок суду про відмову у позові з підстав його необґрунтованості, заявлена відповідачем позовна давність не підлягає застосуванню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України у зв'язку з відмовою у позові витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 74, 86, 129, 233, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

У позові Юрковецької сільської ради, с. Юрківці Чемеровецького району Хмельницької області до Чемеровецького районного споживчого товариства, смт. Чемерівці Хмельницької області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_1 про визнання незаконними та скасування рішення №6 виконавчого комітету Юрковецької сільської ради Чемеровецького району Хмельницької області шостого скликання від 30.04.2009 року "Про оформлення права власності на нежитлову будівлю магазину у с.Теремківці вулиця Чкалова 26в Чемеровецькому районному споживчому товариству" та №2 виконавчого комітету Юрковецької сільської ради Чемеровецького району Хмельницької області шостого скликання від 29.10.2009 року "Про оформлення права власності на об'єкт нерухомого майна - нежитлову будівлю магазину "Продовольчі товари" с. Юрківці вулиця Леніна 46, Чемеровецькому районному споживчому товариству" відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 256 ГПК України).

Апеляційна скарга подається в порядку, передбаченому ст. 257 ГПК України, з урахуванням п. 17.5 Розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України.

Повне рішення складено 19.04.2019 р.

Суддя В.В. Виноградова

Віддрук. 6 прим.: 1 - до справи, 2 - позивачу (31609, Хмельницька область, Чемеровецький район, с. Юрківці, вул. Центральна, 43А), 3 - представнику позивача ОСОБА_2 (32100, Хмельницька область, смт Ярмолинці, а/с №9), 4 - відповідачу (31600, Хмельницька область, смт. Чемерівці, вул. Центральна, 45), 5, 6 третій особі (вулиця Короленка 2, смт. Чемерівці Чемеровецького району Хмельницької області; с. Ленінське (с. Вишневе) Чемеровецького району Хмельницької області). Всім рек. з пов. про вруч.