ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" квітня 2019 р. Справа № 924/60/19

м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Музики М.В., секретаря судового засідання Комарніцької Н.П., розглянувши справу

за позовом комунального підприємства Нетішинської міської ради "Житлово-комунальне об'єднання", м. Нетішин Хмельницької області

до фізичної особи-підприємця Драчук Алли Богданівни, м. Нетішин Хмельницької області

про виселення із приміщення площею 52,70 кв.м., що знаходиться в гуртожитку №1 по вул. Набережна, 1 у м. Нетішині Хмельницької області у зв'язку з закінченням строку договору оренди,

за участю представників сторін:

позивача: не з'явився

відповідача: Бурець А.Я. - згідно ордера від 14.02.2019 року серія РН-466, №014;

ВСТАНОВИВ:

позивач звернувся із позовом до суду, в якому просить виселити фізичну особу - підприємця Драчук Аллу Богданівну із приміщення загальною площею 52,70 кв.м., що розташоване у будинку № 1 по вул. Набережній, 1. В обґрунтування позову посилається на те, що 01.02.2005р. між сторонами укладено договір оренди №421 приміщення площею 54,18кв.м. в гуртожитку №1, що знаходиться за адресою м. Нетішин, вул. Набережна,1. Позивачем 07.08.2014 року та 18.03.2015 року надсилалися відповідачу листи, якими повідомлено, що термін дії договору №421 від 01.03.3005 року закінчується 01.03.2015 року та його дія продовжуватись не буде. Проте, ФОП Драчук А.Б. ухиляється від виконання зобов'язань щодо повернення майна, а саме - приміщення площею 52,70 кв.м., що знаходиться у будинку №1 по вул. Набережній,1.

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 22.01.2019 року відкрито провадження у справі за позовом комунального підприємства Нетішинської міської ради "Житлово-комунальне об'єднання", м. Нетішин Хмельницької області до фізичної особи-підприємця Драчук Алли Богданівни, м. Нетішин Хмельницької області про виселення із приміщення площею 52,70 кв.м., що знаходиться в гуртожитку №1 по вул. Набережна, 1 у м. Нетішині Хмельницької області у зв'язку з закінченням строку договору оренди; призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 18.03.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач не скористався правом участі свого представника в судовому засіданні; 16.04.2019 року надіслав клопотання №01-09/341 від 15.04.2019 року з проханням здійснювати розгляд справи за відсутності представника позивача.

Представник відповідача під час судових розглядів спору та у наданому відзиві на позов від 20.02.2019 року вважає позовні вимоги необґрунтованими та просить суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

В обґрунтування заперечень наголошує, що фактично 01.07.2013 року між сторонами у справі укладено новий договір оренди, який базується на типовому договорі оренди, затвердженому рішенням Нетішинської міської ради №26/492 від 30.03.2012 року, та за яким передано відповідачу приміщення площею 52,70 кв.м. Строк дії такого договору відповідно до ст. 17 ЗУ «Про оренду державного та комунального майна» становить п'ять років, тобто, до 01.07.2018 року. Водночас, в проміжку часу від 01.07.2018 року по 01.08.2018 року жодна із сторін не заявила про припинення дії договору, як це передбачено п. 10.6. договору, тому вважає, що договір продовжив свою дію на той самий термін та на тих же умовах.

Позивач у відповіді на відзив №01-09/244 від 12.03.2019 року заперечує щодо укладення іншого договору оренди 01.07.2013 року, оскільки між сторонами було укладено лише додаткову угоду до договору №421 від 01.03.2005 року, а не новий договір, тому відповідач був повідомлений належним чином і у встановлені строки про припинення дії договору оренди.

Від відповідача 15.04.2019 року та повторно 16.04.2019 року надійшли пояснення від 12.04.2019 року та клопотання про долучення до матеріалів справи та прийняття до розгляду доказів, поданих стороною відповідача після завершення підготовчого провадження. У клопотанні відповідач зазначає, що ним отримано долучені до пояснення документи лише 08.04.2019 року після переданнях їх від адвокатського бюро, із яким початково позивач укладав договір на надання правової допомоги.

Судом приймається до уваги, що відповідно до ст. 17 ЗУ "Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

За змістом рішення Європейського суду з прав людини у справі "Кузнєцов та інші проти Російської Федерації", одним із завдань вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього, нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції. Така позиція є усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи "Серявін та інші проти України", "Проніна проти України") і з неї випливає, що ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З викладеного, враховуючи клопотання відповідача з обґрунтуванням пропущеного строку для подання доказів, судом приймаються пояснення відповідача з доданими доказами.

У поясненні від 12.04.2019 року відповідач додатково звертає увагу суду на відсутності доказів надіслання ФОП Драчук А.Б. повідомлень про припинення дії договору у строк протягом місяця після закінчення дії договору, а також на надісланні таких повідомлень на неналежну адресу відповідача.

Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Між КП Нетішинської міської ради „Житлово-комунальне об`єднання" (орендодавець) та ФОП Драчук А.Б. (орендар) 01 березня 2005 року укладено договір оренди №421 індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Нетішин (далі - договір), відповідно до п. 1.1 якого орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування окреме індивідуально визначене нерухоме майно - нежитлове приміщення площею 54,18 кв.м. за адресою м. Нетішин, вул. Набережна,1. Майно передається в оренду з метою використання під магазин „Дешеві речі".

У договорі сторони передбачили, що орендна плата відображається в розрахунку орендної плати, який є обов'язковою невід'ємною частиною цього договору. Орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати, затвердженої Нетішинською міською радою, і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку 323,07 грн. Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць (п.п. 3.2, 3.3 договору).

Орендна плата сплачується орендарем один раз в місяць не пізніше 12 числа наступного, за звітним місяцем, шляхом перерахування її на розрахунковий рахунок орендодавця. Наднормативна сума орендної плати, що надійшла орендодавцю, підлягає заліку на рахунок наступних платежів або поверненню орендарю в п'ятиденний термін від дня отримання письмової заяви орендаря з таким проханням. За користування об'єктом оренди орендар вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності (п.п. 3.4-3.6 договору).

Пунктом 12.1 договору визначено, що він укладений на 1 рік з дня підписання тексту договору. У разі відсутності заяви однієї зі сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору, він вважаться продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором (п. 12.4 договору).

У договорі сторони також передбачили, що внесення змін та доповнень до цього договору, а також його розірвання можуть здійснюватися лише за взаємною згодою сторін. Одностороння відмова від договору оренди не допускається. Пропозиції щодо змін та доповнень до договору розглядаються сторонами протягом одного місяця з дати їх подання на розгляд ініціюючою стороною. Реорганізація орендодавця або перехід права власності на орендоване майно інших осіб, не є підставою для зміни умов чи розірвання договору оренди. Договір зберігає чинність для нового власника орендованого майна (його правонаступників), за винятком випадку приватизації орендованого майна орендарем чи за участю орендаря (п.п. 12.5 - 12.6 договору).

Згідно п. 12.7 договору договір оренди припиняється в разі: а) закінчення строку, на який його було укладено; б) приватизації об'єкта оренди орендарем (за участю орендаря); в) банкрутства орендаря; г) загибелі об'єкта оренди; д) дострокового розірвання за погодженням сторін; є) прийняття господарським судом рішення про дострокове розірвання договору на вимогу однією із сторін в разі невиконання іншою стороною своїх зобов'язань та з інших підстав, передбачених законодавством України.

Договір підписано сторонами та скріплено печаткою позивача.

Тоді ж позивачем передано, а відповідачем прийнято орендоване за договором майно на підставі відповідного акту.

Додатковою угодою від 16.03.2007р. сторони внесли зміни до договору №421 від 01.03.2005р., виклавши пункти договору в наступній редакції, а саме: п.п.3.4. Орендна плата сплачується Орендарем один раз в місяць не пізніше 25 числа наступного, за звітним місяця, шляхом перерахування її на розрахунковий рахунок Орендодавця; п.п.3.7. Орендна плата, перерахована Орендарем несвоєчасно або не в повному обсязі підлягає індексації і стягується на користь Орендодавця, відповідно до чинного законодавства України з врахуванням пені в розмірі 0,2% від суми заборгованості, з урахуванням індексації, за кожний день прострочення, включаючи день оплати; п.п.5.2. г) після припинення дії договору оренди прийняти від Орендаря об'єкт оренди згідно акту приймання-передачі не пізніше п'ятнадцяти днів з дня втрати договором чинності; п.п.6.2. й) своєчасно, в повному обсязі і а порядку встановленому договором сплачувати орендну плату. В разі несплати платежів - на протязі 3-х місяців підряд звільнити орендоване приміщення в семиденний термін. Виселення орендаря з приміщення не звільняє його від обов'язку сплати заборгованості; п.п.6.2. к) щомісяця, до 30 числа місяця, наступного за звітним, надавати Орендодавцеві інформацію про перерахування орендної плати (копії платіжних доручень із відміткою обслуговуючого банку); п.п.5.1. є) виселити Орендаря з орендованого приміщення власними силами в разі несплати платежів на протязі 3-х місяців підряд згідно даного договору.

Додатковою угодою від 22.04.2008р. до договору оренди №421 від 01.03.2005р. сторони внесли зміни в договір у зв'язку із зміною назви позивача та його реквізитів.

В подальшому, 01 липня 2013 року комунальне підприємство Нетішинської міської ради «Житлово-комунальне об'єднання» та ПП Драчук А.Б. уклали додаткову угоду №4 до договору №421 від 01.03.2005 року, у якій позивач та відповідач дійшли згоди викласти договір №421 від 01.03.2005 року в новій редакції. Зокрема, сторони домовились, що орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування окреме індивідуально визначене майно - нежитлове приміщення в гуртожитку, площею 52,70 кв.м., розміщене за адресою: м. Нетішин, вул. Набережна, 1, на першому поверсі в гуртожитку, що знаходиться на балансі КП НМР «ЖКО».

Окрім того, у додатковій угоді №4 погоджено, що договір укладено строком на 1 рік, що діє з 01.03.2005 року до 01.03.2006 року включно. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну цього договору після закінчення строку його чинності протягом одного місяця, договір вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які передбачені цим договором.

Між КП НМР «ЖКО» та ФОП Драчук А.Б. укладено також додаткові угоди №№5 та 6 від 20.06.2014 року до договору №421 від 01.03.2005 року стосовно визначення вартості об'єкта оренди.

КП НМР "ЖКО" виставлялись ФОП Драчук А.Б. згідно договору №421 від 01.03.2005 року рахунки №133 від 04.02.2015 року на сплату орендної плати за лютий 2015 року; а також згідно наказу №01-04/73 від 26.03.3015 року рахунки №1556 від 31.03.2015 року на сплату неустойки за березень 2015 року; №2033 від 30.04.2015 року на сплату неустойки за квітень 2015 року; №2481 від 29.05.2015 року на сплату неустойки за травень 2015 року; №2956 від 30.06.2015 року на сплату неустойки за червень 2015 року; №3430 від 31.07.2015 року про сплату неустойки за липень 2015 року; №3895 від 31.08.2015 року про сплату неустойки за серпень 2015 року; №4364 від 30.09.2015 року про сплату неустойки за вересень 2015 року; №4743 від 30.10.2015 року про сплату неустойки за жовтень 2015 року; №5203 від 30.11.2015 року про сплату неустойки за листопад 2015 року; №5617 від 31.12.2015 року про сплату неустойки за грудень 2015 року; №826 від 28.02.2018 року про сплату неустойки за лютий 2018 року; №412 від 31.01.2018 року про сплату неустойки за січень 2018 року; №1191 від 31.03.2018 року за березень 2018 року; №1307 від 30.04.2018 року про сплату неустойки за квітень 2018 року; №2096 від 30.05.2018 року про сплату неустойки за травень 2018 року; №2096 від 30.06.2018 року про сплату неустойки за червень 2018 року; №2743 від 30.07.2018 року про сплату неустойки за липень 2018 року; №4003 від 31.10.2018 року про сплату неустойки за жовтень 2018 року№4090 від 30.11.2018 року про сплату неустойки за листопад 2018 року.

Позивач надіслав 15.08.2014 року відповідачу листа №01-09/1612 від 07.08.2014 року із повідомленням про те, що договір №421 від 01.03.2005 року не буде продовжуватись у зв'язку з необхідністю поліпшення житлових умов найбільш вразливих верств населення.

Окрім того, 21.04.2015 року аналогічне повідомлення надіслане ФОП Драчук А.Б. у листі №01-09/435 від 18.03.2015 року. У листах №01-09/1360 від 12.10.2016 року, №01-09/380 від 23.03.2017 року та №01-09/757 від 02.08.2017 року позивач вимагав у відповідача негайного звільнення орендованого за договором приміщення.

Працівниками позивача складено акти від 31.10.2016 року, від 24.03.2017 року, від 31.03.2017 року, від 08.08.2017 року, від 15.08.2017 року про те, що відповідач на з'явилась для передання позивачу орендованого за договором приміщення площею 52,70 в.м., за адресою: м. Нетішин, вул. Набережна, 1.

З вищевикладеного, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Частиною 1 ст.15 ЦК України закріплено право кожної особи на захист свого цивільного права у випадку його порушення, невизнання або оспорювання. Порушення права пов'язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликане поведінкою іншої особи.

Згідно з ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Отже, порушення, невизнання або оспорювання суб'єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

У відповідності до ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків. При цьому, ст.12 ЦК України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що господарські зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів і договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу; до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно із ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Матеріалами справи стверджується, що між сторонами 01.03.2005р. укладено договір №421 оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до комунальної власності, за яким орендодавець передав, а орендар прийняв у строкове платне користування нерухоме майно - нежитлове приміщення площею 54,18 кв.м. (в подальшому, 52,7 кв.м.) за адресою м. Нетішин, вул. Набережна,1. Вказаний договір за своєю правовою природою є договором найму (оренди) нерухомості.

Відповідно до ч.1 ст.759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Оскільки в оренду за вказаним вище договором передано комунальне майно, то правовідносини між сторонами, в даному випадку, регулюються також спеціальним Законом України «Про оренду державного та комунального майна» (далі - Закон).

Так, згідно з ч.1 ст.2 Закону орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Пунктом 2 частини 1 статті 4 Закону передбачено, що об'єктами оренди є нерухоме майно (будівлі, споруди, нежитлові приміщення) та інше окреме індивідуально визначене майно підприємств.

В силу вимог ч. 1 ст. 10 Закону термін, на який укладається договір оренди, є істотною умовою договору оренди.

Згідно зі ст.284 Господарського кодексу України строк договору оренди визначається за погодженням сторін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення строку дії договору він вважається продовженим на такий самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Відповідно до ст.764 Цивільного кодексу України, якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Аналогічно унормовує стаття 17 Закону, згідно якої термін договору оренди визначається за погодженням сторін. Термін договору оренди не може бути меншим, ніж п'ять років, якщо орендар не пропонує менший термін.

У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Укладений 01.03.2005 року між сторонами договір оренди (з врахуванням додаткової угоди №4 від 01.07.2013 року до договору оренди №421 від 01.03.2005 року, якою викладено договір оренди у новій редакції) також містить норму про його пролонгацію на тих же умовах та на той же строк у випадку відсутності заперечень позивача протягом місяця після закінчення дії договору (п. 10.6. договору в редакції від 01.07.2013 року).

Стосовно заперечень відповідача щодо того, що додаткова угода від 01.07.2013 року є новим договором оренди, термін дії якого не може бути меншим п'яти років, суд зауважує, що у вступній частині додаткової угоди сторони дійшли згоди викласти саме договір №421 від 01.03.2005 року у новій редакції, а не укласти новий договір; окрім того, додаткова угода №4 містить положення щодо розрахунку орендної плати за перший місяць - грудень 2004 року (п. 3.1. договору), а також строк дії договору - з 01.03.2005 року по 01.03.2006 року (п. 10.1. договору), що підтверджує неможливість укладення нового договору 01.07.2013 року із такими нормами.

Вказане, на думку суду, свідчить про волевиявлення сторін у справі укласти 01.07.2013 року саме додаткову угоду до договору оренди №421 від 01.03.2005 року, а не новий договір оренди приміщення. При цьому, зміна площі такого приміщення можлива і шляхом внесення змін в договір, а не обов'язково в спосіб укладення нового договору.

Як наголошувалось вище, стаття 17 Закону, як і п. 10.6. договору оренди, містять умову щодо його пролонгації у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору.

Норми ст. 17 Закону мають диспозитивний характер, оскільки не вказують на те, що відповідна вимога про припинення чи зміну договору оренди має називатися виключно заявою. Така заява може бути направлена однією із сторін у формі листа, телеграми, факсограми тощо. Істотне значення у даному випадку має зміст такої заяви, оскільки вона обов'язково повинна бути спрямована на припинення або зміну умов договору оренди, та факт її отримання іншою стороною. Такої ж правової позиції дотримується Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду в постанові від 12.06.2018 у справі №910/15387/17.

Оскільки термін дії договору оренди встановлено до 01 березня відповідного року, то заперечення щодо пролонгації договору повинні бути висловлені стороною договору протягом березня, як це передбачено ст. 284 ГК України, ст. 764 ГК України, ст. 17 ЗУ "Про оренду державного та комунального майна", а також п. 10.6. укладеного між сторонами договору оренди.

Позивачем на підтвердження повідомлення відповідача про припинення дії договору надано лист від 18.03.2015 року із повідомленням про необхідність передання орендованого приміщення у зв'язку з тим, що договір №421 від 01.03.2005 року пролонговуватись не буде.

Проте, як вбачається із поштового штемпеля на описі вкладення у цінний лист, таке повідомлення було надіслане ФОП Драчук А.Б. лише 21.04.2015 року, тобто, з пропуском строку повідомлення про припинення дії договору оренди.

В свою чергу, із наданого опису вкладення в цінний лист, із яким надсилалось відповідачу повідомлення №01-09/380 від 23.03.2017 року з вимогою звільнити та передати орендоване приміщення, не вбачається дати такого надіслання. Окрім того, такий лист надсилався ФОП Драчук А.Б. на адресу: АДРЕСА_1, тоді як місцезнаходженням суб'єкта господарювання, визначеним за даними ЄДРЮО, ФОП та ГФ, є м. Нетішин, вул. Лісова, 7А.

Також матеріали справи не містять жодного доказу отримання ФОП Драчук А.Б. повідомлень про припинення дії договору оренди, надісланих у березні місяці відповідного року.

Підстави припинення договорів оренди визначені в частині другій статті 291 Господарського кодексу України, згідно з якою договір оренди припиняється, зокрема, у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Приписами ч.1 ст.27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" встановлено, що у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Частиною 1 ст.785 Цивільного кодексу України передбачено, що у випадку припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Оскільки наведені позивачем підстави для припинення дії договору оренди та, відповідно, виселення відповідача не знайшли свого підтвердження у зв'язку з відсутністю доказів належного повідомлення відповідача про припинення дії договору у встановлені законодавством та договором строки, суд вважає безпідставними заявлені позивачем позовні вимоги та приходить до висновку про відмову в задоволенні позову про виселення ФОП Драчук А.Б. відповідача із приміщення площею 52,70 кв.м., що знаходиться в гуртожитку №1 за адресою: вул. Набережна, 1 у м. Нетішин Хмельницької області.

У зв'язку з відмовою в позові судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 20, 24, 73, 74, 129, 232, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

в задоволенні позову комунального підприємства Нетішинської міської ради "Житлово-комунальне об'єднання", м. Нетішин Хмельницької області до фізичної особи-підприємця Драчук Алли Богданівни, м. Нетішин Хмельницької області про виселення із приміщення площею 52,70 кв.м., що знаходиться в гуртожитку №1 по вул. Набережна, 1 у м. Нетішині Хмельницької області у зв'язку з закінченням строку договору оренди, відмовити.

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 17.04.2019 року.

Суддя М.В. Музика

Веб-адреса рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua/.

Віддрук. у 3 прим.: 1 - до справи; 2 - позивачу (30100, Хмельницька область, м. Нетішин, проспект Незалежності, 31) - рек. з пов. про вручення; 3 - відповідачу АДРЕСА_2 - рек. з пов. про вручення