ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" квітня 2019 р.м. ХарківСправа № 922/247/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Прохорова С.А.

при секретарі судового засідання Яковенко Ю.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовомТовариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Партнер", 61003, м. Харків, пров. Університетський, 1, код 32564195
доКомунального підприємства "Харківське міське бюро технічної інвентаризації" Харківської міської ради, 61003, м. Харків, м-н Павлівський, 4, код 03355057 третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - громадянин ОСОБА_2, ІН НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, АДРЕСА_1
провизнання незаконними дій
за участю представників:

представник позивача - Куценко О.В., ордер №000016 від 18.01.2019

представник відповідача - Фатій Н.І., довіреність №2 від 05.10.2018

3-ї особи - не з"явився

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "Компанія "Партнер" звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до КП "Харківське МБТІ" в якому просить суд визнати незаконними дії Комунального підприємства "Харківське міське бюро технічної інвентаризації" Харківської міської ради щодо заміни реєстраційного номеру об'єкта нерухомого майна з 21926894 на 33475928 під час здійснення 20.04.2011 року державної реєстрації права власності ТОВ "Компанія "Партнер" на нежитлові приміщення підвалу № 1,1-го поверху № 1, 2, 3, За, 4, 4а, 6, 6а, 8, 8а, 9, 9а, 11,12,12а, 126, 2 поверху № 14-17, 19-23 в літ. "А-3" загальною площею 340,8 кв. м. за адресою: м. Харків, вул. Громадянська, 5. Судові витрати просить стягнути з відповідача.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.01.2019, для розгляду справи було визначено суддю Прохорова С.А.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 30.01.2019було прийнято позов до розгляду, відкрито провадження у справі №922/247/19, призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 25.02.2019.

Відповідачем надано до суду відзив на позовну заяву (вх. № 4562 від 20.02.2019) в якому відповідач заперечує проти вимог позивача.

Враховуючи, що відзив подано відповідачем у встановлені судом строки, суд долучив його до матеріалів справи.

Також, відповідачем було подано :

- клопотання (вх. № 4801 від 25.02.2019) в якому останній просить суд зупинити провадження по справі №922/247/19 до набрання законної сили судовим рішенням по справі 640/18410/15-ц, яке було прийнято судом до розгляду,

- та заяву (вх. № 4799 від 25.02.2019) про застосування до вимог позивача наслідків пропуску строків позовної давності, яку прийнято до розгляду та долучено судом до матеріалів справи.

Позивачем надані до суду заперечення на відзив відповідача на позовну заяву (вх. № 4796 від 25.02.2019).

Враховуючи, що заперечення на відзив подано у встановлені судом строки, суд долучив їх до матеріалів справи.

Судом було оголошено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 04.03.2019 для надання позивачу та третій особі часу викласти свої пояснення щодо заявленого відповідачем клопотання про зупинення провадження по справі.

Позивачем 01.03.2019 були надані до суду заперечення вх. № 5383 та 5377) щодо заяви відповідача про застосування строків позовної давності та клопотання про зупинення провадження по справі, які досліджені судом та долучені до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 04.03.2019 в задоволенні клопотання КП "Харківське МБТІ" ХМР (вх. №4801 від 25.02.2019) про зупинення провадження у справі №922/247/19 було відмовлено.

Судом було оголошено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 25.03.2019 в порядку задоволення клопотання позивача про направлення запиту до адресного бюро стосовно місця реєстрації третьої особи.

05.03.2019 судом було направлено на адресу Департаменту реєстрації ХМР запит про надання інформації щодо місця реєстрації проживання або перебування громадянина ОСОБА_2, необхідної для розгляду справи № 922/247/19.

Крім того, 20.03.2019 громадянин ОСОБА_2 за телефонним номером НОМЕР_2 прийняв телефонограму з повідомленням про розгляд справи та час та місце проведення підготовчого засідання.

Ухвалою суду від 25.03.2019 суд продовжив строки проведення підготовчого провадження по справі до 29.04.2019.

Ухвалою суду від 25.03.2019 було закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до розгляду по суті на 17.04.2019.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Також, позивач подав до суду заяву про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в сумі 3500 грн. (вх. 3 9276 від 16.04.2019).

Згідно із ст.129 Конституції України однією з засад судочинства є змагальність.

За змістом ст. 13 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, яка набула чинності 15.12.2017р.) встановлений такий принцип господарського судочинства як змагальність сторін, згідно з яким судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів.

За приписом ст. 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Тобто, змагальність полягає в тому, що сторони у процесуальній формі доводять перед судом свою правоту, за допомогою доказів переконують суд у правильності своєї правової позиції. Викладене вимагає від сторін ініціативи та активності в реалізації їхніх процесуальних прав.

Відповідач проти позову заперечував.

Третя особа правом на участь представника у судовому засіданні не скористався, пояснень щодо обставин спору не надав.

В силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Згідно із ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

В ході розгляду даної справи господарським судом Харківської області, у відповідності до п.4 ч.5 ст.13 ГПК України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строків, встановлених ГПК України.

В ході розгляду даної справи судом було в повному обсязі досліджено письмові докази у справі, пояснення учасників справи, викладені в заявах по суті справи - у відповідності до приписів ч. 1 ст. 210 ГПК України, а також з урахуванням положень ч. 2 цієї норми, якою встановлено, що докази, які не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення.

Присутні в судовому засіданні представники сторін погодилися з тим, що судом досліджено всі докази, які надано сторонами у відповідності до ст. 74 ГПК України.

Враховуючи положення ст.ст. 13, 74 ГПК України якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав, а тому вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній матеріалами і документами без явки в судове засідання третьої особи.

Відповідно до ст. 219 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 17.04.2018 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, всебічно та повно дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне.

На підставі Акту № 17827287 про реалізацію предмета іпотеки, затвердженого 27.01.2011 року Підрозділом примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області, ТОВ «Компанія «Партнер» набуло право власності на нежитлові приміщення підвалу № 1, 1-го поверху № 1, 2, 3, 3а, 4, 4а, 6, 6а, 8, 8а, 9, 9а, 11, 12, 12а, 12б, 2 поверху № 14-17, 19-23 в літ. «А-3» загальною площею 340,8кв. м. за адресою: м. Харків, вул. Громадянська, 5 (далі Обєкт нерухомого майна) реєстраційний номер 21926894, про що державний нотаріус Першої Харківської державної нотаріальної контори Грошева О.Ю. 31.01.2011 року видала Позивачу Свідоцтво про право власності, яке було зареєстроване в реєстрі за № 5-236.

20.04.2011 року КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» здійснило державну реєстрацію права власності ТОВ «Компанія «Партнер» на Обєкт нерухомого майна, про що Позивачу було видано Витяг про державну реєстрацію прав № 29738290. Під час проведення вказаної реєстрації, нежитловим приміщенням підвалу № 1, 1-го поверху № 1, 2, 3, 3а, 4, 4а, 6, 6а, 8, 8а, 9, 9а, 11, 12, 12а, 12б, 2 поверху № 14-17, 19-23 в літ. «А-3» загальною площею 340,8кв. м. за адресою: м. Харків, вул. Громадянська, 5, КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» було присвоєно реєстраційний номер - 33475928.

Таким чином суд приходить до висновку, що під час проведення Відповідачем реєстрації права власності Позивача, нежитловим приміщенням підвалу № 1; 1-го поверху №1, 2, 3, 3а, 4, 4а, 6, 6а, 8, 8а, 9, 9а, 9б, 11, 12, 12а, 12б; 2-го поверху № 14-:-17, 19-:-23 в літ. «А-3» загальною площею 340,8кв. м. за адресою: м. Харків, вул. Громадянська, 5 було присвоєно новий реєстраційний номер 33475928, замість попереднього 21926894.

Твердження Відповідача про те, що реєстратором БТІ не проводилась заміна реєстраційного номеру з 21926894 на 33475928, а реєстратор здійснив первинну реєстрацію права власності на нежитлові приміщення підвалу № 1, 1-го поверху №1, 2, 3, 3а, 4, 4а, 6, 6а, 8, 8а, 9, 9а, 9б, 11, 12, 12а, 12б; 2-го поверху №14-:-17, 19-:-23 в літ. «А-3» за адресою: м. Харків, вул. Громадянська, 5, внаслідок чого даному Об'єкту нерухомого майна був присвоєний відповідний реєстраційний номер, суд відхиляє з огляду на наступне.

Згідно з Порядком ведення Реєстру прав власності на нерухоме майно, що затверджений Наказом Міністерства юстиції України N 7/5 від 28.01.2003 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 12.10.2010 N 2480/5), реєстраційний номер об'єкта, права щодо якого підлягають державній реєстрації (далі - реєстраційний номер об'єкта) - індивідуальний номер у Реєстрі прав, який присвоюється кожному окремо визначеному об'єкту, права щодо якого підлягають державній реєстрації, при внесенні запису до Реєстру прав та який не повторюється на всій території України і залишається незмінним протягом усього часу існування такого об'єкта. Реєстраційний номер об'єкта складається з унікальної послідовності цифр, що утворюють числа натурального ряду, та формується автоматично за допомогою програмного забезпечення Реєстру прав при внесенні запису до Реєстру прав.

Згідно з п. 2.1 Порядку ведення Реєстру прав, реєстратор БТІ зобов'язаний здійснити пошук інформації в Реєстрі прав перед внесенням до Реєстру прав запису про об'єкт, права щодо якого підлягають державній реєстрації (перевірка відсутності запису про об'єкт, права щодо якого підлягають державній реєстрації, у тому числі про об'єкт незавершеного будівництва);

Згідно з п. 3.2 Порядку ведення Реєстру, на кожний об'єкт, права щодо якого підлягають державній реєстрації та право власності на який заявлено вперше, реєстратором БТІ відкривається відповідний розділ Реєстру прав.

Згідно з п. 6.2 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 N 7/5 (в редакції від 28.07.2010) (далі Тимчасове Положення), на кожний об'єкт, права щодо якого підлягають державній реєстрації та право власності на який заявлено вперше, реєстратором БТІ відкриваються відповідний розділ Реєстру прав та реєстраційна справа.

Як встановлено судом, правовстановлюючий документ (Свідоцтво про право власності № 5-236 від 31.01.2011р.), що був поданий Позивачем для реєстрації права власності на Обєкт нерухомого майна, містив усі необхідні дані, що підтверджували наявність відкритого у Реєстрі прав власності на нерухоме майно відповідного розділу, який містив визначені законодавством відомості щодо Обєкта нерухомого майна, в тому числі присвоєний Обєкту реєстраційний номер - 29738290.

Таким чином, суд приходить до висновку, що у реєстратора Відповідача під час проведення державної реєстрації права власності, були відсутні будь-які підстави для відкриття нового розділу на Обєкт нерухомого майна у Реєстрі прав, та присвоєння даному Обєкту нерухомого майна нового реєстраційного номеру.

Згідно Витягу про державну реєстрацію прав від 20.04.2011 року № 29738290, даний Витяг виготовлений на бланку КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації», підписаний реєстратором Кобиляцькою А.А., директором КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» ОСОБА_11 та скріплений печаткою КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації». Крім того, у відповідності до п. 3 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в редакції від 11.02.2010 року, до 1 січня 2012 року державна реєстрація права власності та права користування (сервітут) на об'єкти нерухомого майна, проводилася реєстраторами бюро технічної інвентаризації, створеними до набрання чинності цим Законом та підключеними до Реєстру прав власності на нерухоме майно.

Виходячи з наведеного вище, суд встановив, що на момент державної реєстрації права власності Позивача, реєстратор Кобиляцька А.А. діяла як реєстратор КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації». Твердження Відповідача щодо того, що державну реєстрацію права власності ТОВ «Компанія «Партнер» на Обєкт нерухомого майна здійснювала не посадова особа Відповідача, а «державний реєстратор», який діє самостійно, і відповідає за свої дії самостійно, суд вважає недоведеним та таким, що суперечить фактичним обставинам справи.

Відповідач у заяві від 22.02.2019 року заявив про застосування наслідків спливу позовної давності.

Розглянувши дану заяву та заперечення на неї Позивача, суд встановив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 Цивільного кодексу України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Як підтверджується матеріалами справи, Позивач звернувся до Відповідача за державною реєстрацією права власності на нерухомість, і Відповідач здійснив державну реєстрацію права на Обєкт нерухомого майна 20.04.2011 року, про що Позивачу був наданий Витяг про державну реєстрацію прав від 20.04.2011 року № 29738290.

Присвоєння Відповідачем Обєкту нерухомого майна нового реєстраційного номеру, враховуючи те, що державна реєстрація відбулася, само по собі не вплинуло на наявність та обсяг прав Позивача як власника та володільця нерухомості. Проте, наведені дії Відповідача призвели до того, що відносно одного об'єкту нерухомого майна, в Реєстрі прав власності на нерухоме майно було відкрито два розділи, у зв'язку із чим такий об'єкт отримав два реєстраційні номери. При цьому, оскільки доступ до відомостей з Реєстру прав власності на нерухоме майно не був відкритим та публічним, Позивач не мав можливості встановити факт подвійної реєстрації належного йому Обєкта нерухомого майна у Реєстрі прав власності на нерухоме майно.

Як встановлено рішенням Київського районного суду м. Харкова від 01.03.2017 року по справі № 640/18410/15-ц, сторонами в якої були, в тому числі, ТОВ «Компанія «Партнер» та КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації», на момент реєстрації за Позивачем права власності на Обєкт нерухомого майна, з реєстраційним номером 33475928, на цей же Обєкт в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, але з реєстраційним номером 21926894, було зареєстровано право власності іншої особи - ПАТ Банк «Меркурій». Після відчуження ПАТ Банк «Меркурій» належного йому об'єкта нерухомого майна з реєстраційним номером 21926894, новий власник об'єкту - третя особа ОСОБА_2 - звернувся до Позивача з позовом, за наслідками розгляду якого Київським районним судом м. Харкова 01.03.2017 року винесене рішення по справі № 640/18410/15-ц. В межах розгляду даної цивільної справи представник Позивача 09.03.2016 року звернувся з запитом до Відповідача щодо надання інформації стосовно державної реєстрації 20.04.2011р. права власності Позивача на Обєкт нерухомого майна із зміною реєстраційного номеру 21926894 на 33475928. Саме з відповіді Відповідача від 09.03.2016р. на вказаний запит, Позивач дізнався, що реєстратор Відповідача, під час проведення 20.04.2011р. державної реєстрації права власності Позивача на Обєкт нерухомого майна, здійснив заміну реєстраційного номеру вказаного Обєкта з 21926894 на 33475928.

Таким чином, матеріалами справи встановлено, що Позивач дізнався про факт подвійної реєстрації права власності на належний Позивачу Обєкт нерухомого майна - 09.03.2016р. Отже, встановлений ст. 257 Цивільного кодексу України строк загальної позовної давності щодо можливості звернення Позивача із позовними вимогами, що ґрунтуються на факті подвійної реєстрації належного Позивачу Обєкт нерухомого майна, спливає 09.03.2019р.

Одночасно, як підтверджується матеріалами справи, Позивач звернувся із позовною заявою до господарського суду Харківської області 28.01.2019р., у зв'язку із чим суд доходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви Відповідача про застосування наслідків спливу позовної давності.

Відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Відповідно до ч. ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції від 11.02.2010 року) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до п.п.2, 3 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" та інших законодавчих актів України" №1878-VI від 11.02.2010р., державна реєстрація прав на нерухоме майно в порядку, визначеному цим Законом, здійснюється з 1 січня 2012 року.

До 1 січня 2012 року державна реєстрація права власності та права користування (сервітут) на об'єкти нерухомого майна, проводиться реєстраторами бюро технічної інвентаризації, створеними до набрання чинності цим Законом та підключеними до Реєстру прав власності на нерухоме майно.

У відповідності до цього, станом на 20.04.2011р. КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» при проведенні державної реєстрації прав здійснювало владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи, у вересні 2016 року Позивач звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова із адміністративним позовом про визнання протиправними дій КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» щодо заміни реєстраційного номеру об'єкта нерухомого майна з 21926894 на 33475928 під час здійснення 20.04.2011р. державної реєстрації права власності ТОВ «Компанія «Партнер» на Обєкт нерухомого майна. Відповідно до постанови Дзержинського районного суду м. Харкова від 23.03.2017р. по справі № 638/14660/16-а, позов задоволений у повному обсязі.

Відповідно до ухвали Харківського апеляційного адміністративного суду від 29.05.2017р. по справі № 638/14660/16-а, залишеною без змін постановою Великої Палати Верховного суду від 12.12.2018р. по справі, провадження по справі закрите з тих підстав, що наведений спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

У відповідності до Правових висновків Великої палати Верховного суду по справі №755/10947/17 від 30.01.2019р., у випадку, якщо справа відноситься до спорів щодо права цивільного, вона має розглядатися судами господарської або цивільної юрисдикції залежно від суб'єктного складу сторін спору. При цьому, Велика Палата Верховного Суду зазначає, що незалежно від того чи перераховані усі постанови, у яких викладена правова позиція, від якої відступила Велика Палата Верховного Суду, суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Великої Палати Верховного Суду.

Виходячи з наведеного вище, суд вважає, що даний спір відноситься до спору щодо права цивільного, і, враховуючи суб'єктний склад сторін спору, має розглядатися судом господарської юрисдикції.

Щодо інших аргументів сторін, суд зазначає, що вони були досліджені у судовому засіданні та не наводяться у рішенні, позаяк не покладаються судом в його основу, тоді як Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», рішення від 10.02.2010). Крім того, аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 26.06.2018 у справі № 127/3429/16-ц.

Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених норм, а також враховуючи, що відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем не спростував, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Також суд має вирішити питання розподілу та стягнення судових витрат.

Згідно з ч. 1 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Судовий збір, відповідно приписів ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається судом на відповідача пропорційно задоволеним вимогам в сумі 1 921,00 грн.

Також, позивач подав заяву про стягнення з Відповідача витрат на професійну правничу допомогу, та надав докази про розмір таких витрат в сумі 3500 гривень.

Суд визнає витрати ТОВ «Компанія «Партнер» на професійну правничу допомогу співмірними зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг, значенням справи для сторони, та таким що доведені належними доказами.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 1, 4, 5, 20, 73, 74, 76-79, 86, 126, 129, 130, 185, ст. ст. 236-239, Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Партнер" до Комунального підприємства "Харківське міське бюро технічної інвентаризації" Харківської міської ради задовольнити повністю.

Визнати незаконними дії Комунального підприємства "Харківське міське бюро технічної інвентаризації" Харківської міської ради (Код , 61003, м. Харків, Майдан Павлівський, 4) щодо заміни реєстраційного номеру об'єкта нерухомого майна з 21926894 на 33475928 під час здійснення 20.04.2011 року державної реєстрації права власності ТОВ "Компанія "Партнер" (, 61003, м. Харків, пров. Університетський, 1) на нежитлові приміщення підвалу № 1, 1-го поверху № 1, 2, 3, 3а, 4, 4а, 6, 6а, 8, 8а, 9, 9а, 11, 12, 12а, 12б, 2 поверху № 14-17, 19-23 в літ. "А-3" загальною площею 340,8 кв. м. за адресою: м. Харків, вул. Громадянська, 5.

Судові витрати покласти на відповідача - Комунальне підприємство "Харківське міське бюро технічної інвентаризації" Харківської міської ради.

Стягнути з Комунального підприємства "Харківське міське бюро технічної інвентаризації" Харківської міської ради (Код , 61003, м. Харків, Майдан Павлівський, 4) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Партнер" (, 61003, м. Харків, пров. Університетський, 1) судовий збір у розмірі 1921,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3500,00 грн.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Згідно із ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Харківської області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

УЧАСНИКИ СПРАВИ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Партнер" (Код ЄДРПОУ 003, м. Харків, пров. Університетський, 1).

Відповідач - Комунальне підприємство "Харківське міське бюро технічної інвентаризації" Харківської міської ради (КП "БТІ") (Код ЄДРПОУ 003, Харківська область, місто Харків, МАЙДАН ПАВЛІВСЬКИЙ, будинок 4).

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні першого відповідача ОСОБА_2 Ідентифікаційний номер НОМЕР_1 Дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1. Останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1, Тел. НОМЕР_2).

Повне рішення складено "22" квітня 2019 р.

Суддя С.А. Прохоров