ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"24" квітня 2019 р.м. Одеса Справа № 916/1168/19

Господарський суд Одеської області у складі судді Д'яченко Т.Г.

розглянувши заяву ОСОБА_1 (від 23.04.2019р. вх. № ГСОО 4-31/19) про забезпечення позову до подання

позову ОСОБА_1 (АДРЕСА_1; РНОКПП НОМЕР_1)

до відповідача: Публічного акціонерного товариства „Одеський припортовий завод" (65481, Одеська обл., м. Южне, вул. Заводська, 3; )

Встановив: ОСОБА_1 звернувся до господарського суду Одеської області із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, у якій просить суд заборонити загальним зборам Публічного акціонерного товариства „Одеський припортовий завод", проведення яких призначено на 25 квітня 2019 року, приймати рішення щодо зміни типу та найменування Публічного акціонерного товариства „Одеський припортовий завод" та внесення змін до Статуту Публічного акціонерного товариства „Одеський припортовий завод" шляхом викладення його в новій редакції.

В обґрунтування поданої заяви ОСОБА_1 було зазначено, що заявник - ОСОБА_1, є власником простих іменних акцій Публічного акціонерного товариства „Одеський припортовий завод" у кількості 765 шт., що складає 0,0001% статутного капіталу Публічного акціонерного товариства „Одеський припортовий завод", відповідно до виписки про стан рахунку в цінних паперах станом на 22.04.2019р., яка видана депозитарною установою АТ „Ощадбанк".

28.02.2019р. наглядовою радою Публічного акціонерного товариства „Одеський припортовий завод" було прийнято рішення, оформлене протоколом № 4/2019 засідання Наглядової ради Публічного акціонерного товариства „Одеський припортовий завод", зокрема, про проведення 25 квітня 2019 року річних Загальних зборів Публічного акціонерного товариства „Одеський припортовий завод" та затвердження проекту порядку денного цих річних Загальних зборів.

Відповідно до п. 8 першого питання порядку денного Протоколу №4/2019 засідання Наглядової ради Публічного акціонерного товариства „Одеський припортовий завод": прийняти рішення про зміну типу та найменування Товариства.

Згідно до п. 9 першого питання порядку денного Протоколу №4/2019 засідання Наглядової ради Публічного акціонерного товариства „Одеський припортовий завод": внести зміни до Статуту Товариства шляхом викладення його в новій редакції.

Заявник зазначає, що після отримання ним повідомлення про проведення 25 квітня 2019 року річних Загальних зборів Товариства та ознайомлення з порядком денним, зокрема винесенням на розгляд названих Загальних зборів питань прийняття рішення про зміну типу та найменування Товариства (з публічного на приватне, п.8) і внесення змін до Статуту Товариства шляхом викладення його в новій редакції (п. 9), він звернувся до корпоративного секретаря ОСОБА_2., який відповідно до отриманого повідомлення від ОСОБА_1 є відповідальним за порядок ознайомлення акціонерів з документами, необхідними для прийняття рішень з питань порядку денного, за місцем знаходження кабінету з роботи з акціонерами (Одеська обл., м. Южне, вул. Заводська, кім. 214, Відділ кадрів), з метою ознайомлення з проектом нової редакції статуту Товариства, ознайомлення з рішенням наглядової ради Товариства про залучення суб'єкта оціночної діяльності для визначення ринкової вартості акцій Товариства станом на останній робочий день, що передував дню розміщення в установленому порядку повідомлення про скликання загальних зборів Товариства, проведення яких призначено на 25 квітня 2019 року, ознайомлення зі звітом про таку оцінку залученим суб'єктом оціночної діяльності, ознайомлення з рішенням наглядової ради Товариства про затвердження ринкової вартості акцій Товариства за результатами розгляду відповідного звіту про оцінку, ознайомлення з проектом договору про викуп товариством акцій за відповідною затвердженою наглядовою радою ціною.

Заявник зазначає, що на його звернення було надано проект нової редакції статуту Товариства, яка пропонується до прийняття на загальних зборах 25.04.2019р.

Також ОСОБА_1 було зазначено, що листом №3 від 23.04.2019р. за підписом корпоративного секретаря Товариства ОСОБА_2. йому було повідомлено про неможливість надання іншої запитуваної інформації та документів у зв'язку з тим, що суб'єкт оціночної діяльності для визначення ринкової вартості акцій Товариства станом на останній робочий день, що передував дню розміщення в установленому порядку повідомлення про скликання загальних зборів Товариства, проведення яких призначено на 25 квітня 2019 року, не залучався, відповідна оцінка станом на запитувану дату не проводилася, проект договору про викуп товариством акцій наразі не розроблений.

ОСОБА_1 вважає даний факт грубим порушенням норм законодавства та його прав.

Заявник посилається на п. 1 ч. 1 ст. 68 Закону України „Про акціонерні товариства", згідно якого кожний акціонер - власник простих акцій товариства має право вимагати здійснення обов'язкового викупу акціонерним товариством належних йому простих акцій, якщо він зареєструвався для участі у загальних зборах та голосував проти прийняття загальними зборами рішення про: злиття, приєднання, поділ, перетворення, виділ, зміну типу товариства.

Також заявник посилається на ч. 1 ст. 69 Закону України „Про акціонерні товариства", де визначено, що ціна викупу акцій не може бути меншою за ринкову вартість, визначену відповідно до статті 8 цього Закону. Ринкова вартість акцій визначається станом на останній робочий день, що передує дню розміщення в установленому порядку повідомлення про скликання загальних зборів, на яких було прийнято рішення, яке стало підставою для вимоги обов'язкового викупу акцій. Ринкова вартість акцій визначається в порядку, встановленому статтею 8 цього Закону. Договір між акціонерним товариством та акціонером про обов'язковий викуп товариством належних йому акцій укладається в письмовій формі.

Заявником було зазначено, що абз. 2 ст. 36 Закону України „Про акціонерні товариства" визначено, що у разі якщо порядок денний загальних зборів передбачає голосування з питань, визначених статтею 68 цього Закону, акціонерне товариство повинно надати акціонерам можливість ознайомитися з проектом договору про викуп товариством акцій відповідно до порядку, передбаченого статтею 69 цього Закону. Умови такого договору (крім кількості і загальної вартості акцій) повинні бути єдиними для всіх акціонерів.

ОСОБА_1 було зазначено, що належне виконання Товариством обов'язку, встановленого ст. 36 Закону України „Про акціонерні товариства", передбачає сукупність послідовних дій: по перше - це виготовлення належного проекту договору, по друге - надання акціонеру фізичної можливості з ним ознайомитись.

ОСОБА_1 зазначається, що існують відповідні правові висновки щодо порушення норм Закону в разі незатвердження загальної вартості акцій і відсутності належного проекту договору про викуп акцій саме до проведення загальних зборів, що порушує права акціонера на отримання передбаченої Законом інформації саме до моменту його голосування на загальних зборах, яка (інформація) потрібна акціонеру саме на зборах для того, щоб приймати виважені рішення щодо результатів власного голосування по тих питаннях порядку денного, які визначені ст. 68 Закону (зокрема, щодо зміни типу Товариства).

Також ОСОБА_1 було зазначено, що ним буде пред'явлено до Публічного акціонерного товариства „Одеський припортовий завод" позов, предметом якого буде визнання протиправними дій відповідача, які полягають в незатвердженні вартості однієї простої іменної акції Товариства та загальної вартості іменних цінних акцій, що підлягають обов'язковому викупу, ненаданні акціонеру можливості володіти інформацією про загальну вартість простих іменних акцій, які підлягають обов'язковому викупу, та ненаданні проекту договору про викуп Товариством акцій; визнання недійсним рішення наглядової ради Товариства, яке оформлене протоколом засідання № 4/2019 від 28.02.2019р. в частині затвердження пунктів 8 та 9 проекту порядку денного зазначених річних Загальних зборів щодо прийняття рішення про зміну типу та найменування Товариства та внесення змін до Статуту Товариства шляхом викладення його в новій редакції.

ОСОБА_1 вказує, що необхідність таких заходів забезпечення позову обґрунтовується тим, що в разі їх невжиття ефективний захист його прав та інтересів, за захистом яких він має намір звернутися до суду, буде істотно ускладнений, навіть в разі задоволення пред'явленого позову, яким буде визнано неправомірним внесення до порядку денного загальних зборів, призначених на 25.04.2019р, питань щодо зміни типу та найменування Товариства та пов'язаних з цим змін до Статуту Товариства шляхом викладення його в новій редакції, такі питання фактично вже будуть вирішені (з порушенням його права володіти передбаченою Законом інформацією, від якої залежить його волевиявлення при голосуванні), що зумовить необхідність подання нового позову про оскарження рішення вже загальних зборів Товариства.

Також заявником було зазначено, що заходи забезпечення позову, про вжиття яких він просить, є співмірними із позовними вимогами, які він має намір заявити, мають на меті запобігання порушенню корпоративних прав заявника та не матимуть наслідком припинення господарської діяльності Товариства або погіршення стану належного йому майна чи зниженні його вартості, забезпечуючи збалансованість інтересів сторін. Також вказано, що вимоги будуть мати немайновий характер, у зв'язку з чим заявником не зазначено ціни позову. Заявник вважає, що відсутні передбачені ст. 141 ГПК України підстави для застосування зустрічного забезпечення.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства „Одеський припортовий завод" , суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст.136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Тобто, за приписами чинного господарського процесуального законодавства таку процесуальну дію, як забезпечення позову, може бути вчинено як до пред'являння позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч.1 ст.137 ГПК України, позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов'язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об'єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Таким чином, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. При цьому види забезпечення позову повинні бути співвідносними із заявленими позивачем вимогами.

Пунктом 7 ч.1 ст.139 ГПК України передбачено, що заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до ч.6 ст.140 ГПК України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Як вказано в абз.2 п.1 та абз.2 п.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" від 26.12.2011 р. № 16 (із змінами), особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу (пункт 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 16).

Заявником - ОСОБА_1 заявлено до суду вимогу про вжиття заходу забезпечення позову у вигляді заборони загальним зборам Публічного акціонерного товариства „Одеський припортовий завод", проведення яких призначено на 25 квітня 2019 року, приймати рішення щодо зміни типу та найменування Публічного акціонерного товариства „Одеський припортовий завод" та внесення змін до Статуту Публічного акціонерного товариства „Одеський припортовий завод" шляхом викладення його в новій редакції.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 Закону України „Про акціонерні товариства", ціна викупу акцій не може бути меншою за ринкову вартість, визначену відповідно до статті 8 цього Закону. Ринкова вартість акцій визначається станом на останній робочий день, що передує дню розміщення в установленому порядку повідомлення про скликання загальних зборів, на яких було прийнято рішення, яке стало підставою для вимоги обов'язкового викупу акцій. Ринкова вартість акцій визначається в порядку, встановленому статтею 8 цього Закону. Договір між акціонерним товариством та акціонером про обов'язковий викуп товариством належних йому акцій укладається в письмовій формі.

Відповідно до ст. 36 Закону України „Про акціонерні товариства", від дати надіслання повідомлення про проведення загальних зборів до дати проведення загальних зборів акціонерне товариство повинно надати акціонерам можливість ознайомитися з документами, необхідними для прийняття рішень з питань порядку денного, за місцезнаходженням товариства у робочі дні, робочий час та в доступному місці, а в день проведення загальних зборів - також у місці їх проведення. У повідомленні про проведення загальних зборів вказуються конкретно визначене місце для ознайомлення (номер кімнати, офісу тощо) та посадова особа товариства, відповідальна за порядок ознайомлення акціонерів з документами.

У разі якщо порядок денний загальних зборів передбачає голосування з питань, визначених статтею 68 цього Закону, акціонерне товариство повинно надати акціонерам можливість ознайомитися з проектом договору про викуп товариством акцій відповідно до порядку, передбаченого статтею 69 цього Закону.

Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 137 ГПК України, не допускається забезпечення позову у спорах, що виникають з корпоративних відносин, шляхом заборони проводити загальні збори акціонерів або учасників господарського товариства та приймати ними рішення, крім заборони приймати конкретні визначені судом рішення, які прямо стосуються предмета спору.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Особа, яка подала заяву про забезпечення, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів із врахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної заяви, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно зі ст.76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст.77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно зі ст.78 ГПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст.79 ГПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Заявником в поданій до суду заяві зазначено, що ним буде подано позовну заяву до Публічного акціонерного товариства „Одеський припортовий завод", предметом якої буде: визнання протиправними дій відповідача, які полягають в незатвердженні вартості однієї простої іменної акції Товариства та загальної вартості іменних цінних акцій, що підлягають обов'язковому викупу, ненаданні акціонеру можливості володіти інформацією про загальну вартість простих іменних акцій, які підлягають обов'язковому викупу, та ненаданні проекту договору про викуп Товариством акцій; визнання недійсним рішення наглядової ради Товариства, яке оформлене протоколом засідання № 4/2019 від 28.02.2019р. в частині затвердження пунктів 8 та 9 проекту порядку денного зазначених річних Загальних зборів щодо прийняття рішення про зміну типу та найменування Товариства та внесення змін до Статуту Товариства шляхом викладення його в новій редакції.

На думку суду, обраний заявником захід забезпечення позову шляхом заборони загальним зборам Публічного акціонерного товариства „Одеський припортовий завод" приймати рішення щодо зміну типу та найменування Товариства, не відповідає вимогам, які зазначені у п. 1 ч. 5 ст. 137 ГПК України.

Так, проаналізувавши викладені доводи заявника, не можливо дійти до висновку, що невжиття заходів забезпечення позову у вигляді заборони загальним зборам Публічного акціонерного товариства „Одеський припортовий завод", проведення яких призначено на 25 квітня 2019 року, приймати рішення щодо зміни типу та найменування Публічного акціонерного товариства „Одеський припортовий завод" та внесення змін до Статуту Публічного акціонерного товариства „Одеський припортовий завод" шляхом викладення його в новій редакції, може унеможливити поновлення порушеного права заявника, про яке, як підставу для звернення до суду, зазначає заявник, і у разі якщо судом буде встановлено, що дійсно таке право є порушеним.

Суд зазначає, що наразі не встановлено жодної підстави того, що невжиття заходів забезпечення позову, які обрав та, відповідно, заявив до вжиття ОСОБА_1, дійсно може ускладнити виконання рішення суду, а вжиття обраних заявником заходів є належним для ефективного захисту прав та інтересів заявника, за захистом яких він має намір звернутись в подальшому з позовом.

За викладеними в поданій заяві обставинами, не можливо дійти до висновку про те, що заборона судом приймати конкретні визначені ОСОБА_1 в поданій заяві рішення на Загальних зборах є допустимою в розумінні вимог статті 137 ГПК України.

Господарський суд, проаналізувавши наведені норми процесуального права, зазначає, що за відсутності необхідних підстав та доказів в обґрунтування заяви про забезпечення позову її задоволення не допускається.

На підставі всього вищевикладеного, суд приходить до висновку про відмову ОСОБА_1 у задоволенні заяви про забезпечення позову у вигляді заборони загальним зборам Публічного акціонерного товариства „Одеський припортовий завод", проведення яких призначено на 25 квітня 2019 року, приймати рішення щодо зміни типу та найменування Публічного акціонерного товариства „Одеський припортовий завод" та внесення змін до Статуту Публічного акціонерного товариства „Одеський припортовий завод" шляхом викладення його в новій редакції.

Керуючись ст.ст.136-138,140,234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви (від 23.04.2019р. вх. № ГСОО 4-31/19) про забезпечення позову до подання позовної заяви ОСОБА_1 до відповідача: Публічного акціонерного товариства „Одеський припортовий завод".

Ухвала набирає чинності 24.04.2019р. та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня набрання нею законної сили.

Суддя Т.Г. Д'яченко