ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" квітня 2019 р. Справа№ 910/11198/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пашкіної С.А.

суддів: Буравльова С.І.

Власова Ю.Л.

За участю секретаря судового засідання : Кулачок О.А.

представників сторін:

від позивача - не з'явився;

від відповідача - Новік В.М. ( довір. №19/3-02/280 від 28.12.2018);

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укртелеком"

на рішення Господарського суду міста Києва від 11.12.2018

у справі № 910/11198/18 (суддя Шкурдова Л.М.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Укртелеком"

до Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України"

про визнання договору купівлі - продажу цінних паперів недійсним

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 11.12.2018 у справі №910/1198/18 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Рішення місцевого господарського суду ґрунтується на тому, що:

- рішенням наглядової ради ПАТ «Укртелеком» від 03 вересня 2015 надано попередній дозвіл на укладення між ПАТ «Укртелком» та АТ «Ощадбанк» договору, згідно яким ПАТ «Укртелком»» зобов'язався придбати у АТ «Ощадбанк» облігації, емітовані ТОВ «ЕСУ», та уповноважено посадових осіб ПАТ «Укртелеком» на його укладення; на виконання цього рішення, 15.09.2015 між ПАТ «Укртелеком» та АТ «Ощадбанк» укладено оспорюваний договір; предметом договору є облігації, емітовані ТОВ «ЕСУ» вартістю 1 000 000 000 грн.;

- вказана вартість не перевищує 25% активів ПАТ «Укртелеком» за даними останньої фінансової звітності;

- у наглядової ради позивача були наявні повноваження на укладення оспорюваного договору, вказаний правочин був укладений в рамках чинного законодавства;

- Меморандум, укладений 15.09.2015 між ПАТ «Укртелеком», АТ «Укрексімбанк», АТ «Ощадбанк» не є правочином та не породжує юридичних наслідків для його сторін.

Не погоджуючись з рішенням, позивач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 11.12.2018 по справі № 910/11198/18, ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

В апеляційній скарзі позивач зазначає про те, що:

- 15.09.2015 між ПАТ «Укртелеком», ТОВ «ЕСУ», ПАТ «Укрексімбанк» та ПАТ «Ощадбанк» підписано меморандум, відповідно до умов якого сторони узгодили, що АТ «Укрексімбанк» та ПАТ «Ощадбанк» мають замір здійснити продаж належних їм облігацій серії «С», які випущені ТОВ «ЕСУ», а ПАТ «Укртелеком» має намір купити такі облігації, отже оспорюваний договір є взаємопов'язаним з договором купівлі-продажем цінних паперів №266-ДД/2015 від 15.09.2015, укладеним між ПАТ «Укртелеком» (покупець) та АТ «Укрексімбанк» (продавець), предметом договору за яким є цінні папери - облігації серії «С», емітентом яких є ТОВ «ЕСУ», в кількості 1млн шт., загальною номінальною вартістю 1 000 000 000 грн.;

- вартість майна за оспорюваним договором, з урахуванням ціни договору застави пакету акцій ПАТ «Укртелеком» перевищує більш ніж у 2,69 рази суму значного правочину, який може бути вчинений товариством за рішенням Наглядової Ради.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.01.2019 справа № 910/11198/18 ( за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Укртелеком") передана на розгляд колегії суддів у складі: Пашкіна С.А. (головуючий), судді Зубець Л.П., Буравльов С.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.02.2019 у колегії суддів у складі головуючого судді Пашкіної С.А., судді Зубець Л.П., Буравльов С.І. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" на рішення Господарського суду міста Києва від 11.12.2018 у справі № 910/11198/18, розгляд справи призначено на 28.02.2019.

26.02.2019 від Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" надійшла заява про відвід судді Північного апеляційного господарського суду Пашкіної С.А. від розгляду справи №910/11198/18, у зв'язку з тим, що у АТ "Ощадбанк" існують обґрунтовані сумніви в неупередженому ставленні судді Північного апеляційного господарського суду Пашкіної С.А. до розгляду справи , можливості всебічно та законно здійснити її розгляд.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.03.2019р. заяву Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" про відвід судді Північного апеляційного господарського суду Пашкіної С.А. передана на розгляд колегії суддів у складі: Грека Б.М. (головуючий), судді: Верховець А.А., Дідиченко М.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.03.2019 відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" про відвід головуючого судді Пашкіної С.А. від розгляду справи №910/11198/18, справу повернуто колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: Пашкіної С.А. (головуючий суддя), судді - Буравльов С.І., Власов Ю.Л.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.03.2019 поновлено апеляційне провадження у справі № 910/11198/18 за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Укртелеком". Розгляд апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" призначено на 16.04.2019.

Від відповідача (22.02.2019) надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 11.12.2018 залишити без змін.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач зазначає про те, що:

- рішенням наглядової ради позивача від 03.09.2015 надано попередній дозвіл на укладення між ПАТ «Укртелеком» та АТ «Ощадбанк» договору, згідно з яким ПАТ «Укртелеком» зобов'язався придбати у АТ «Ощадбанк» облігації, емітовані ТОВ «ЕСУ»;

- на виконання вказаного рішення 15.09.2015 між ПАТ «Укртелеком» та АТ «Ощадбанк» було укладено оспорюваний договір;

- у наглядової ради позивача були наявні повноваження на укладення договору, отже договір укладено в рамках чинного законодавства;

- договір застави не збільшує фінансових зобов'язань для позивача, а лише забезпечує існуючу вимогу АТ «Ощадбанк» за договором.

Від відповідача (16.04.2019) надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи копії постанови Північного апеляційного господарського суду у справі №910/13249/17 від 18.02.2019. Судова колегія залучає до матеріалів справи надану постанову у справі №910/13249/17 від 18.02.2019 та разом з іншими доказами досліджує при прийнятті рішення.

В судове засідання апеляційного господарського суду 16.04.2019 не з'явився позивач.

Враховуючи те, що позивач про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (ухвали Північного апеляційного господарського суду від 21.03.2019 про поновлення апеляційного провадження та призначення справи до розгляду на 16.04.2019), явка учасників судового процесу не визнана обов'язковою, про причини неявки позивач судову колегію не повідомив, з урахуванням думки представника відповідача, судова колегія ухвалила розгляд апеляційної скарги у відсутності представника позивача.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали справи та заслухавши пояснення представника відповідача судовою колегією встановлено.

15 вересня 2015 року між Публічним акціонерним товариством "Державний ощадний банк України", як продавцем, в особі директора казначейства Ісакова Володимира Вячеславовича, який діє на підставі довіреності від 17.12.2014р., посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Івановою С.М. та зареєстрованою в реєстрі за № 1785, з однієї сторони, та Публічним акціонерним товариством "Укртелеком", як покупцем, в особі Директора Курмаза Юрія Павловича та Фінансового директора Коцюмбаса Любомира Йосифовича, які діють на підставі Статуту, з іншої сторони, укладено договір купівлі-продажу цінних паперів № 6026-ДД/2015, відповідно до п.1.1 якого продавець зобов'язується передати у власність покупця, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити цінні папери (надалі за текстом -ЦП), а саме: облігації іменні відсоткові звичайні (незабезпечені); повне найменування емітента ЦП - Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕСУ"; форма існування ЦП - без документарна; код за ЄДРПОУ емітента 33940565; серія- "С"; міжнародний ідентифікаційний номер цінних паперів (ISIN) - UA; номінальна вартість одного ЦП - 1 000 грн.; кількість ЦП - 1000 000 штук; загальна вартість ЦП (сума) - визначається відповідно до п. 2.1. договору; ринок, місце виконання договору - вторинна, поза фондовою біржею.

Відповідно до п.2.1 договору загальна вартість цінних паперів за цим договором визначається множенням кількості ЦП, що визначені в п.1.1. цього Договору, та ціни одного ЦП. Ціна одного ЦП складається з його номінальної вартості, зазначеної в п.1.1. цього Договору, та накопиченого відсоткового доходу на номінальну вартість одного ЦП станом на день оплати ЦП, розрахованого з точністю до однієї копійки відповідно до Проспекту емісії облігацій Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕСУ", який був зареєстрований Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку 12.04.2013 року із змінами, зареєстрованими Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку 28.04.2015 року.

Пунктом 1.3. договору встановлено, що виконання зобов'язань покупця за цим договором щодо повної оплати ним загальної вартості ЦП, визначеної відповідно до п.2.1. цього договору, а також зобов'язання покупця щодо відшкодування продавцеві збитків, завданих простроченням виконання, сплати трьох процентів річних від простроченої суми за весь час прострочення виконання та сплати неустойки (штрафу, пені) забезпечується заставою належних Товариству з обмеженою відповідальністю "ЕСУ" (далі - ТОВ "ЕСУ") простих іменних акцій ПАТ "Укртелеком" (єдиного пакету акцій кількістю 17 376 189 488 штук загальною номінальною вартістю 4 344 047 372 гривні) шляхом укладення між ТОВ "ЕСУ", продавцем та АТ "Укрексімбанк" (у разі укладення між останнім та покупцем аналогічного договору купівлі-продажу цінних паперів) відповідного договору застави акцій.

15 вересня 2015 року між ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" (скорочено - АТ "Укрексімбанк") (заставодержатель-1), з однієї сторони, та Публічним акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" (скорочено - АТ "ОЩАДБАНК") (заставодержателъ-2), з другої сторони, що далі разом іменуються заставодержателі, та ТОВ "ЕСУ" (заставодавець), з третьої сторони, укладено договір застави №18315Z1 (далі - Договір застави), згідно з п.п.1.1.2. якого, заставою за цим договором забезпечуються, зокрема, вимоги заставодержателя-2, що випливають з укладеного між заставодержателем-2 (продавець) та боржником договору купівлі-продажу цінних паперів від 15.09.2015 № 6026-ДД/2015, зі всіма змінами та доповненнями, які укладені та будуть укладені до нього.

Предметом застави за цим договором є прості іменні акції ПАТ "Укртелеком" кількістю 8 штук номінальною вартістю НОМЕР_1 грн. (п. 1.2. договору застави).

Звертаючись з позовом, позивач посилається на те, що відповідно до Звіту про фінансовий стан ПАТ "Укртелеком" за 2014 рік вартість активів позивача складала 7 920 452 000 грн. Сума значного правочину, відповідно до положень ст. 70 Закону України "Про акціонерні товариства", який міг бути вчинений ПАТ "Укртелеком" за рішенням наглядової ради складає 1980113 000 грн. Розмір значного правочину за оспорюваним договором слід визначати з урахуванням вартості переданого в заставу пакету акцій ПАТ "Укртелеком" за договором застави, оскільки ці договори є взаємопов'язаними.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.11 ЦК України Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч.1, п.2 ч.2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання правочину недійсним.

Відповідно до ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно зі ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.70 Закону України "Про акціонерні товариства" ( в редакції, чинній на момент укладення Договору) рішення про вчинення значного правочину, якщо ринкова вартість майна або послуг, що є його предметом, становить від 10 до 25 відсотків вартості активів за даними останньої річної фінансової звітності акціонерного товариства, приймається наглядовою радою. Статутом акціонерного товариства можуть бути визначені додаткові критерії для віднесення правочину до значного правочину. Якщо ринкова вартість майна або послуг, що є предметом значного правочину, перевищує 25 відсотків вартості активів за даними останньої річної фінансової звітності акціонерного товариства, рішення про вчинення такого правочину приймається загальними зборами за поданням наглядової ради.

Відповідно до пункту 28.2.18.9 статті 28 Статуту ПАТ "Укртелеком", в редакції, чинній на момент укладення договору, до компетенції Наглядової Ради належить вчинення значного правочину, якщо вартість майна, робіт та послуг, що є його предметом, становить від 10 (десяти) до 25 (двадцяти п'яти) відсотків вартості активів товариства за даними останньої річної фінансової звітності товариства.

Згідно пункту 16.3.22 статті 16 Статуту ПАТ "Укртелеком", в редакції, чинній на момент укладення Договору, до виключної компетенції Загальних Зборів належить прийняття рішення про вчинення значного правочину, якщо ринкова вартість майна, робіт або послуг, що є предметом такого правочину, перевищує 25 відсотків вартості активів Товариства за даними останньої річної фінансової звітності.

Відповідно до Звіту про фінансовий стан ПАТ "Укртелеком" за 2014 рік вартість активів позивача складала 7 920 452 000,00грн.

Керуючись положеннями ст.70 Закону України "Про акціонерні товариства" сума значного правочину, який міг на той час бути вчинений ПАТ "Укртелеком" за рішенням наглядової ради складає 1 980 113 000,00грн.

Рішенням наглядової ради ПАТ "Укртелеком" від 03 вересня 2015 (Протокол №361) було надано попередній дозвіл на укладення між ПАТ "Укртелеком" та АТ "Ощадбанк" договору, згідно з яким ПАТ "Укртелеком" зобов'язався придбати у АТ "Ощадбанк" облігації, емітовані ТОВ "ЕСУ", та уповноважено посадових осіб ПАТ "Укртелеком" на його укладення.

Відповідно до п.34.16 Статуту, в редакції, чинній на момент укладення договору, директор товариства зобов'язаний виконувати рішення та доручення загальних зборів товариства, наглядової ради товариства, прийняті в межах та компетенції, встановлених Статутом.

На виконання вказаного рішення наглядової ради 15.09.2015 між ПАТ "Укртелеком" в особі директора Курмаза Ю.П. та фінансового директора Коцюмбаса Л.Й. та АТ "Ощадбанк" й було укладено оспорюваний договір.

Предметом договору є облігації, емітовані ТОВ "ЕСУ" вартістю грн.

Вказана вартість не перевищує 25% активів ПАТ "Укртелеком" за даними останньої річної фінансової звітності, тому у наглядової ради позивача були наявні повноваження на укладення оспорюваного договору, а отже вказаний правочин був вчинений в рамках чинного законодавства.

Доводи позивача в апеляційній скарзі стосовно пов'язаності оспорюваного договору купівлі-продажу з договором застави не можуть бути покладені в основу рішення з огляду на таке.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про заставу", застава - це спосіб забезпечення зобов'язань, якщо інше не встановлено законом. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами.

Предметом Договору застави є акції, емітовані ПАТ "Укртелеком", заставодавцем (власником) яких виступає ТОВ"ЕСУ".

Укладаючи договір застави, заставодавець бере на себе всі ризики, пов'язані з невиконанням зобов'язання боржником у межах вартості предмета застави.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.92 Цивільного кодексу України юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов'язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.

Орган юридичної особи у випадку укладення договору діє як її представник, зокрема в силу ч.3 ст.237 ЦК України, яка передбачає, що представництво виникає на підставі, зокрема, закону, акта органу юридичної особи (таким актом може вважатись рішення зборів акціонерів про призначення особи на посаду у виконавчому органі товариства).

Укладення договору застави можливо було лише за волевиявленням власника предмета застави (ТОВ "ЕСУ"), відтак повноваження на укладення вказаного договору застави підтверджувались саме документами ТОВ "ЕСУ" та його представників, а не документами чи рішеннями позивача.

Зважаючи на те, що позивач та заставодавець (ТОВ "ЕСУ") є різними юридичними особами, які кожен окремо уклали різні за своєю правовою природою та предметом договори, місцевий господарський суд обґрунтовано зазначає про те, що помилковим є враховувати вартість предмету договору застави при визначенні вартості договору купівлі-продажу, оскільки це суперечитиме вимогам законодавства, в тому числі ч.5 ст.70 Закону України "Про акціонерні товариства", яка встановлює обмеження щодо укладення правочинів безпосередньо самим акціонерним товариством.

Договір застави не збільшує фінансових зобов'язань для позивача, а лише забезпечує існуючу вимогу АТ "Ощадбанк" за договором.

Позивачем документально не підтверджено та належним чином не обґрунтовано, на яких підставах, при визначенні розміру значного правочину, згоду на укладення якого має надавати наглядова рада чи загальні збори акціонерного товариства, вартість предмету основного договору слід пов'язувати з вартістю переданого в заставу майна на забезпечення такого договору.

Щодо доводів позивача в апеляційній скарзі про пов'язаність оспорюваного договору купівлі-продажу з договором купівлі продажу №266-ДД/2015 від 15.09.2015 судовою колегією встановлено наступне.

Позивач посилається на меморандум, укладений 15.09.2015 між ПАТ "Укртелеком", АТ "Укрексімбанк", АТ "Ощадбанк" та ТОВ "ЕСУ" та зазначає, що при визначенні вартості значного правочину, слід враховувати вартість предмету договором купівлі продажу №266-ДД/2015 від 15.09.2015.

Так, предметом даного спору є визнання недійсним договору купівлі-продажу цінних паперів № 6026-ДД/2015 від 15.09.2015, укладеного між АТ "Ощадбанк" та ПАТ "Укртелеком, який є іншим правочином з самостійним суб'єктним складом, предметом, ціною, тощо.

Господарським судом міста Києва встановлено, що наглядовою радою позивача приймались окремі рішення щодо укладення правочинів з АТ "Ощадбанк" та АТ "Укрексімбанк", які оформлені окремими протоколами (протокол №361 від 03.09.2015 року та протокол № 362 ), що свідчить про те, що вказані правочини є окремими для позивача.

Верховним Судом у постанові від 17 липня 2018 року по справі № 910/13249/17 зазначено, що підписаний 15.09.2015 між ТОВ "ЕСУ", ПАТ "Укртелеком",АТ "Укрексімбанк" та АТ "Ощадбанк" Меморандум не є ні попереднім договором, ні правочином в розумінні статті 626 ЦК України та статті 182 Господарського кодексу України, який породжує юридичні наслідки, оскільки не містить волевиявлення сторін щодо надання йому сили попереднього договору, не містить положень, які б свідчили про набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків його сторін в результаті його підписання.

Таким чином, меморандум не є правочином та не породжує юридичних наслідків для його сторін, а отже безпідставними є доводи позивача, що для цілей визначення вартості предмета одного з правочинів, можливість укладення якого передбачена меморандумом, слід приймати до уваги вартість інших, згаданих в ньому договорів, які планувались до укладення з іншими контрагентами. Доводи позивача про спрямованість договорів купівлі-продажу цінних паперів на досягнення спільної господарської мети, не обґрунтовують на яких підставах ціну двох окремих договорів, вчинених з різними контрагентами, слід визначати як вартість одного правочину.

Водночас, стаття 70 Закону України "Про акціонерні товариства" чітко визначає, що для віднесення правочину до категорії значного, береться до уваги ринкова вартість майна або послуг, що є предметом цього правочину, а не сукупна вартість майна за різними правочинами.

Враховуючи викладене, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення Господарського суду міста Києва від 11.12.2019 не підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 273-279, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 11.12.2018 у справі № 910/11198/18 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 910/11198/18 повернути до Господарського суду міста Києва.

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

В разі проголошення вступної та резолютивної частини постанови суду апеляційної інстанції зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено та підписано 22.04.2019

Головуючий суддя С.А. Пашкіна

Судді С.І. Буравльов

Ю.Л. Власов