ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"22" квітня 2019 р.

м. Одеса

Справа № 916/2350/17

Господарський суд Одеської області у складі: суддя Волков Р.В.,

розглянувши заяву про забезпечення позову вх.№2-534/19 від 04.02.2019

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БІОТРЕЙД"; (вул.Берегова,135,Дніпро,49021)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ГОРЯЦ-Т" (вул.Балківська,143,Одеса,Одеська область,65005)

про стягнення 118346,14 грн.;

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «БІОТРЕЙД» звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «ГОРЯЦ-Т» про стягнення 118346,14 грн.

20.08.2018р. Приватним підприємством «Техпромсервіс» до господарського суду Одеської області було подано позовну заяву, як третьої особою, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору у справі №916/2350/17, у якій заявник просив суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ГОРЯЦ-Т» на користь Приватного підприємства «Техпромсервіс» заборгованість за Договором поставки №714/11-2 від 01.06.2011р. в сумі 98341,14 грн. Ухвалою господарського суду Одеської області від 23.08.2018 (суддя Д’яченко Т.Г.) повернуто позовну заяву Приватного підприємства «Техпромсервіс» від 20.08.2018 вх.№1891/18. Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 21.11.2018 апеляційну скаргу Приватного підприємства «Техпромсервіс» м. Одеса залишено без задоволення, а ухвалу господарського суду Одеської області від 23.08.2018 залишено без змін. Розпорядженням керівника апарату суду від 03.12.2018 №736, у зв’язку із перебуванням судді Д’яченко Т.Г. на тривалому лікарняному, призначено повторний автоматичний розподіл справи №916/2350/17, за результатами якого розгляд клопотання доручено судді господарського суду Одеської області Волкову Р.В.

Ухвалою від 10.12.2018 господарським судом Одеської області у складі судді Волкова Р.В. прийнято справу до провадження та призначено розгляд справи на 09.01.2019 о 10:00.

19.12.2018 подано касаційну скаргу Приватним підприємством «Техпромсервіс» на Постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 21.11.2018. Ухвалою від 19.12.2018 зупинено провадження у справі до перегляду постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 21.11.2018 в порядку касаційного провадження та повернення матеріалів справи до господарського суду Одеської області.

18.04.2019 було поновлено провадження у справі, призначено підготовче судове засідання на 20.05.2019.

04.02.2019 о 17:53 до суду поштою надійшла заява ТОВ «БІОТРЕЙД» про забезпечення позову по справі №916/2350/17 (вх.№2-534). Листом від 05.02.2019 Товариству з обмеженою відповідальністю «БІОТРЕЙД» повідомлено про те, що заяву про забезпечення позову по справі №916/2350/17 (вх.№2-534) буде розглянуто після повернення матеріалів справи до господарського суду Одеської області та поновлення провадження у справі.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач вказує, що рішення суду у цій справі до цього часу не прийнято через зловживання відповідачем своїх прав з метою затягування провадження у справі: подано зустрічний позов з порушенням статті 60 ГПК України (в редакції до 15.12.2017), з метою оскарження відмови в його прийнятті в апеляційні та касаційній інстанціях.

Крім того, позивач вказує, що Приватним підприємством «Техпромсервіс» подано позовну заяву третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги, яку було повернуто. Вважає, що вказану позовну заяву подано з метою винесення ухвали, яку можливо оскаржувати протягом тривалого часу.

Також, в обґрунтування необхідності забезпечення зазначає, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Горяц-Т» систематично порушує взяті на себе зобов’язання, що тягне за собою існування заборгованості перед різними контрагентами, позивачем надано номери справ, в яких Товариство з обмеженою відповідальністю «Горяц-Т» також є відповідачем.

Зазначає, що відповідачем в апеляційному порядку оскаржуються рішення господарського суду Одеської області про стягнення заборгованості з Товариства з обмеженою відповідальністю «Горяц-Т».

Позивач вважає, що вказане вище свідчить про систематичне порушення відповідачем виконання договірних зобов’язань та низьку платоспроможність відповідача.

Просить застосувати захід забезпечення позову – арешт грошових коштів відповідача, що знаходяться (обліковуються) на усіх банківських рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю «Горяц-Т», у тому числі на рахунку №1, відкритому в ПАТ КБ «Центр» у м. Києва (код банку 380742) та усе належне відповідачу майно в межах ціни позову 118346,14 грн.

Щодо зустрічного забезпечення зазначає, що застосування вищевказаних заходів забезпечення істотно не порушує прав та охоронюваних законом інтересів відповідача чи інших осіб.

Розглянувши матеріали заяви про забезпечення позову, суд встановив наступне.

Положеннями ст.136 ГПК України визначено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред’явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За приписами ст.137 ГПК України визначено перелік заходів забезпечення позову, а також регламентовано, що суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову.

У відповідності до п.1 ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Статтею 140 ГПК України встановлено, що залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Види забезпечення позову повинні бути співвідносними із заявленими позивачем вимогами.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

-розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову

-забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

-наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

-імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

-запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу (пункт 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №16).

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам (пункт 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 №9).

Зі змісту заяви вбачається, що позивач припускає можливість ускладнення або унеможливлення виконання рішення суду з даного спору у разі задоволення позову, оскільки відповідач може не мати коштів на рахунку у достатньому обсязі та (або) не мати достатнього майна, яке забезпечить виконання рішення суду та відшкодування судових витрат, у зв’язку з чим не відбудеться фактичного поновлення прав позивача або таке поновлення буде відкладатись у часі.

Між тим, на думку суду, наведені позивачем обставини не є достатньою підставою вважати імовірним утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття судом запропонованих заявником заходів.

Наразі заявником не надано жодних доказів на підтвердження свого припущення щодо можливості вчинення відповідачем дій, що істотно ускладнять або унеможливлять виконання рішення суду у даній справі у разі задоволення заявленого позову.

Суд зазначає, що саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування, підтвердженого належними доказами, не є достатньою підставою для задоволення заяви.

Відповідно до ст.ст. 7, 13 ГПК України, правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин; рівності всіх фізичних осіб незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного і соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак; рівності фізичних та юридичних осіб незалежно від будь-яких ознак чи обставин. Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно зі ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі ст.78 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст.79 ГПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

При цьому, суд зазначає, що достатньо обґрунтованою для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову.

Так, про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо).

Отже, саме лише посилання заявника в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

За таких обставин суд зазначає, що визначені заявником обставини щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, як то: наявність інших судових спорів про стягнення заборгованості з відповідача, оскарження відповідачем судових рішень у даній справі в апеляційному та касаційному порядку, - не можуть свідчити про зменшення кількості майна у боржника та вчинення ним дій направлених на витрачання коштів не для здійснення розрахунків з заявником

Здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог щодо забезпечення позову, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову, оскільки остання не містить обґрунтованих мотивів та посилань на докази, на підставі яких суд міг би дійти висновку про неможливість або утруднення виконання рішення суду у майбутньому у разі невжиття таких заходів

Керуючись ст.ст.136, ст.137, 140, 234 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «БІОТРЕЙД» (вх.№2-534/19 від 04.02.2019) про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набрала чинності 22.04.19 та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня набрання законної сили ухвали Господарського суду Одеської області.

Суддя Р.В. Волков