ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.2019 Справа №914/2255/18

За позовом: Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (01001, м.Київ, вул. Б.Хмельницького, 6; ідент.код 20077720)

до Відповідача: Львівського національного університету ветеринарної медицини та біотехнологій імені ОСОБА_1 (79010, м.Львів, вул. Пекарська, 50; ідент.код 00492990)

про стягнення грошових коштів у загальній сумі 862643,75грн.

Суддя: Стороженко О.Ф.

Секретар: Мазуркевич М.Р.

Представники:

Позивача: не зявився;

Відповідача: ОСОБА_2 Довіреність №2249-16 від 11.10.2018.

Процесуальні дії вчинено судом у приміщенні Господарського суду Львівської області: зал судового засідання №11.

Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» подано Позовну заяву з вимогами про стягнення з Львівського національного університету ветеринарної медицини та біотехнологій імені ОСОБА_1 грошових коштів у загальній сумі 862643,75грн, а саме:

-боргу у сумі 633900,45грн, що виник у звязку з порушенням Відповідачем грошових зобовязань (з оплати вартості природного газу), передбачених умовами Договору №00257/16-ТЕ(Т)-21 від 27.09.2016;

-пені у сумі 87872,20грн, нарахованої (за прострочення оплат) відповідно до умов п.8.2 Договору;

-трьох процентів річних (від прострочених платежів) у сумі 32680,89грн та інфляційних втрат у сумі 108190,21грн, нарахованих згідно з нормою ч.2 ст.625 ЦК України.

Відповідачем подано Клопотання із Уточненням, у якому зазначено про сплату суми основного боргу та обґрунтування необхідності зменшення розміру пені на 95%, оскільки відсутня вина Університету, а несвоєчасна сплата коштів зумовлена виключно недофінансуванням з Державного бюджету, що підтверджує Помісячний план використання бюджетних коштів на 2016 рік (затверджений Міністерством освіти і науки України).

Справу, згідно з нормами статей 12, 247 ГПК України, розглянуто за правилами загального позовного провадження.

У ході дослідження обставин спору та поданих доказів, - суд встановив:

27.09.2016 Сторонами укладено Договір №00257/16-ТЕ(Т)-21, згідно з умовами якого Позивачем, упродовж жовтня-грудня місяців 2016 року, здійснено постачання Відповідачу природного газу загальною вартістю 792746,21грн, що підтверджують двосторонні Акти приймання-передання від 31.10.2016, 30.11.2016 та 31.12.2016.

Відповідно до умов п.6.1 Договору, Університет зобовязався здійснювати повну оплату вартості отриманого газу у строк до 25 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Відповідачем, станом на час заявлення позову (05.12.2018), грошові зобовязання було виконано лише частково: у сумі 158845,76грн, що зумовило виникнення боргу у сумі 633900,45грн.

Зазначену суму боргу сплачено Відповідачем 10.12.2018, що підтверджує Платіжне доручення №576 від 07.12.2018.

Отже, згідно з нормою п.2 ч.1 ст.231 ГПК України, наявні підстави для закриття провадження у справі стосовно позовної вимоги про стягнення суми основного боргу, - у звязку з відсутністю предмету спору.

Позивачем, згідно з умовами п.8.2 Договору, нараховану Відповідачу пеню (від суми боргу) у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, сума якої складає 87872,20грн.

При цьому, важливо, що умовами п.10.3 Договору Сторони погодили 5-річний строк позовної давності.

Також, Позивачем, згідно з нормою ч.2 ст.625 ЦК України, нараховано Відповідачу:

-три проценти річних (від прострочених платежів) у сумі 32680,89грн;

-інфляційні втрати у сумі 108190,21грн.

Оскільки Відповідачем, виходячи з норм статей 193, 265 Господарського кодексу України, статей 509, 526, 530, 610, 612, 629, 712 Цивільного кодексу України, допущено порушення грошових зобовязань (з оплати вартості отриманого природного газу у погоджений Договором строк), тому, вимоги Позивача про стягнення (з Відповідача) сум пені, процентів річних й інфляційних втрат повністю обґрунтовані та відповідають нормам статей 173-175, 230-232, 343 ГК України, статей 546-551, 611, 625 ЦК України, а також умовам Договору.

Проте, нормами ст.233 ГК України та ст.551 (ч.3) ЦК України передбачено право суду на зменшення розміру неустойки за наявності обставин, які мають істотне значення.

Згідно з даними Помісячного плану використання бюджетних коштів на 2016 рік (затвердженого Міністерством освіти і науки України), Університету у вересні-грудні місяцях 2016 року не виділялось жодних коштів на оплату «комунальних послуг та енергоносіїв», що і зумовило виникнення боргу за отриманий (у жовтні-грудні місяцях 2016 року) природний газ.

Оскільки фінансування Університету з Державного бюджету зумовлює необхідність виключно цільового використання виділених коштів, тому, саме факт відсутності належного фінансування унеможливив своєчасне виконання грошових зобовязань за Договором.

Враховуючи зазначені обставини, наявні підстави для застосування судом норм ст.233 ГК України та 551 (ч.3) ЦК України і, відповідно, - зменшення спірної суми пені на 80000,00грн.

Отже, стягненню підлягає пеня у сумі 7872,20грн.

При цьому, важливо, що стягнення з Відповідача сум процентів річних, інфляційних втрат і пені у зменшеному розмірі забезпечить належний захист майнових прав та інтересів Позивача, так як, фактично, забезпечить:

-компенсацію за користування утримуваними коштами (належними до сплати);

-відшкодування втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів;

-отримання певної суми неустойки за прострочення оплати.

Враховуючи факт закриття провадження у справі стосовно стягнення суми основного боргу, наявні підстави для розподілу судових витрат у справі (судового збору) у розмірі, що припадає на решту спірної (та обґрунтованої) суми коштів: 228743,30грн.

Отже, згідно з нормою п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» та п.2 ч.1 ст.129 ГПК України, наявні підстави для покладення на Відповідача витрат на судовий збір (понесених Позивачем) у сумі 3431,15грн (1,5 відсотка від спірної суми 228743,30грн).

Виходячи з наведеного та керуючись нормами статей 2, 12-14, 73-81, 86, 91, 123, 129, 231 (п.2 ч.1), 232, 233, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, - суд

ВИРІШИВ:

1.Закрити провадження у справі №914/2255/18 стосовно позовної вимоги про стягнення з Львівського національного університету ветеринарної медицини та біотехнологій імені ОСОБА_1 (79010, м.Львів, вул. Пекарська, 50; ідент.код 00492990) боргу у сумі 633 900,45 грн.

2.Задоволити частково Клопотання Відповідача про зменшення розміру штрафної санкції.

3.Зменшити розмір пені, що підлягає стягненню з Відповідача, на 80000,00грн.

4.Позов, у частині позовних вимог стосовно стягнення сум додаткових нарахувань, задоволити частково (із врахуванням зменшення розміру пені).

5.Стягнути з Львівського національного університету ветеринарної медицини та біотехнологій імені ОСОБА_1 (79010, м.Львів, вул. Пекарська, 50; ідент.код 00492990) на користь Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (01001, м.Київ, вул. Б.Хмельницького, 6; ідент.код 20077720) пеню у сумі 7872,20грн., три проценти річних (від прострочених платежів) у сумі 32680,89грн. та інфляційні втрати у сумі 108190,21грн., а також витрати на судовий збір у сумі 3431,15 грн.

Дане Рішення набирає законної сили відповідно до норм статей 240, 241, 254, 256, 257 ГПК України, а саме:

- у випадку відсутності апеляційного оскарження після закінчення 20-денного строку, встановленого на подання апеляційної скарги (до Західного апеляційного господарського суду), який обчислюється з дня складення повного Рішення;

- у випадку апеляційного оскарження (у 20-денний строк) і відсутності факту скасування після ухвалення Західним апеляційним господарським судом відповідного судового рішення.

Повне Рішення складено 18.04.2019.

Суддя Стороженко О.Ф.