ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Чернівці

17 квітня 2019 року Справа № 926/23/19

Господарський суд Чернівецької області у складі головуючого судді Желіка Б.Є. за участю секретаря судового засідання Чепишка Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні загального позовного провадження справу №926/23/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Буковина Геліос, м. Чернівці

до Магальської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області

про визнання незаконним та скасування рішення сільської ради, визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити дії

представники:

від позивача адвокат ОСОБА_1, ордер від 14.12.2018 № 14696;

від відповідача адвокат ОСОБА_2, ордер від 01.02.2019 № 35308;

СУТЬ СПОРУ: Ухвалою від 21 січня 2019р. Господарським судом Чернівецької області прийнято до розгляду позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю (надалі ТОВ) «Буковина Геліос» м.Чернівці до Магальської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області; відкрито загальне позовне провадження у справі №926/13/19 та призначено підготовче засідання на 14.02.2019р. (а.с. 103).

У своїй позовній заяві ТОВ «Буковина Геліос» просить суд:

- визнати незаконними та скасувати рішення Магальської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області № 7-13/18 та № 13-13/18, прийняті 13 сесією VІІ скликання 13 грудня 2018р.;

- визнати протиправною бездіяльність Магальської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області, що полягає у нерозгляді по суті в межах місячного строку заяви ТОВ Буковина Геліос вих. № 09 від 07.05.2018р. про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою для викупу земельної ділянки, надання дозволу на проведення експертної грошової оцінки та визначення розміру авансового внеску в рахунок оплати ціни земельної ділянки;

- зобовязати Магальську сільську раду Новоселицького району Чернівецької області не пізніше місячного строку з часу набрання рішенням суду законної сили прийняти рішення: про надання дозволу на проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки загальною площею 2,6990 га по вул. Тваринників, 15 в селі Остриця Новоселицького району Чернівецької області, кадастровий номер :03:003:0215 для викупу ТОВ Буковина Геліос та про визначення розміру авансового внеску в рахунок оплати ціни земельної ділянки та повідомлення ТОВ Буковина Геліос про реквізити банківського рахунку, на який перерахувати авансовий внесок.

Обґрунтовуючи позовні вимоги у справі, ТОВ «Буковина Геліос» посилається на наступні обставини і докази.

На підставі свідоцтва про права власності від 28.02.2015р., зазначається у позові, ТОВ «Буковина Геліос» є власником нерухомого майна у складі нежитлової будівлі складу з приміщеннями охорони (літ.А) загальною площею 52,90 кв.м, фундаменту (літ.Б) площею забудови 89,90 кв.м, вигрібу (№ № 1, 2 ,3 ,4), огорожі (№ № 5, 6 , 7), трансформатора (тр-р), змощення (I, II, III, IV) на вул. Тваринників в селі Остриця Новоселицького району Чернівецької області, що також підтверджується судовими рішеннями.

Зазначене нерухоме майно, продовжує позивач, розміщене на земельній ділянці площею 2,6690 га (кадастровий номер :03:003:0215), що належить до земель комунальної власності територіальної громади Магальської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області.

08.05.2018р., зазначається далі у позовній заяві, ТОВ «Буковина Геліос» звернулося до Магальської сільської ради із заявою про надання йому дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для викупу Товариством, на проведення експертної оцінки земельної ділянки, визначення розміру авансового платежу в рахунок оплати ціни земельної ділянки і таке інше.

Магальська сільська рада 13.12.2018р., стверджує позивач, прийняла рішення за №7-13/18, яким вирішила надати дозвіл сільській раді на виготовлення технічної документації щодо поділу земельної ділянки площею 2,6690 га (кадастровий номер земельної ділянки :03:003:0215) на земельні ділянки площею 0,7144 га та 1,9846 га; затвердити технічну документацію із землеустрою на наступній сесії сільської ради; присвоїти адресні частини земельним ділянкам, а саме: площею 0,7144 га вул. Тваринників, 15 в с. Остриця Новоселицького району Чернівецької області, площею 1,9846 га вул. Тваринників, 15-А в с. Остриця Новоселицького району Чернівецької області, а згідно з рішенням № 13-13/18 від цієї ж дати 13 сесія 7 скликання Магальської сільської ради вирішила заяву ТОВ «Буковина Геліос» розглянути після проведення розподілу земельної ділянки.

Наведені вище рішення Магальської сільської ради, у тому числі №7-13/18 та №13-13/18 від 13.12.2018р., позивач вважає протиправними та такими, що суперечать чинному земельному законодавству, зокрема, ст.120 Земельного кодексу України та ст.377 Цивільного кодексу України, відповідно до яких, зазначається у позові, до особи, яка набула право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Відповідно до частини 3 ст.128 Земельного кодексу України, продовжує позивач, орган державної влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим або орган місцевого самоврядування у місячний строк розглядає заяву (клопотання) і приймає рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (якщо такий проект відсутній) та/або про проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки (крім земельних ділянок площею понад 50 гектарів для розміщення відкритих спортивних і фізкультурно-оздоровчих споруд) чи про відмову в продажу із зазначенням обґрунтованих причин відмови.

Протиправна бездіяльність відповідача полягає у неприйнятті ним жодного з тих рішень, які передбачені ч.3 ст.128 Земельного кодексу України, у визначений законом строк, за результатами розгляду заяви ТОВ «Буковина Геліос» вих. № 09 від 07.05.2018р.

Спірна у справі земельна ділянка площею 2,6990 га (кадастровий номер :03:003:0215) у селі Остриця Новоселицького району Чернівецької області на вул.Тваринників, 15 є сформованим обєктом нерухомості, зазначає позивач, право власності на який зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, при цьому ТОВ «Буковина Геліос» не ставить питання про зміну розміру та конфігурацію земельної ділянки, а хоче реалізувати своє право на її викуп з тими характеристиками щодо яких є відомості у Реєстрі.

Від Магальської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області, відповідача, до суду надійшли заява про закриття провадження у справі в звязку з тим, що даний спір, який носить публічно-правовий характер, не підлягає розгляду господарськими судами (а.с.115-118) та відзив на позовну заяву, у якому відповідач просить суд відмовити ТОВ «Буковина Геліос» у задоволенні позову в повному обємі за безпідставністю (а.с.148-150).

Зокрема, відповідач у своєму відзиві посилається на те, що земельна ділянка, яка надавалася для розташування складських приміщень комерційного використання, готелю та офісних приміщень, з моменту передачі майна позивачу ним не використовувалась, плата за землю не проводилася, а все майно відповідача, що знаходиться на земельній ділянці, займає площу у розмірі 0,7144 га, інша частина площею 1,9846 га не зайнята будівлями або спорудами.

Згідно із ч.2 ст.79-1 Земельного кодексу України, продовжує відповідач, формування земельних ділянок здійснюється в порядку відведення земельних ділянок із земель державного та комунальної власності шляхом поділу чи обєднання раніше сформованих земельних ділянок.

З огляду на наведену норму закону, повноваження територіальних громад щодо земельних відносин та враховуючи висновки земельної комісії ради, зазначає далі відповідач, сесією сільської ради вирішено провести поділ земельної ділянки площею 2,6990 га (кадастровий номер земельної ділянки :03:003:0215) на 2 ділянки (0,7144 га та 1,9846 га), оскільки позивачем використовується лише частина земельної ділянки у розмірі 0,7144 га, що відповідає вимогам ст.79-1 Земельного кодексу України, відповідно до частини 2 якої формування земельних ділянок здійснюється у тому числі у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи обєднання раніше сформованих земельних ділянок.

Підготовче засідання у даній справі декілька разів відкладалося з підстав, наведених в ухвалах (а.с.130, 133, 145).

Ухвалою від 19.03.2019р. підготовче провадження у справі № 926/23/19 закрито, справу призначено на 28.03.2019р. до розгляду по суті (а.с.145).

У судовому засіданні від 28.03.2019р. суд оголосив перерву до 10 год. 00 хв. 17 квітня 2019р., про що є запис у протоколі судового засідання від 28.03.2019р., та розписка представників сторін, які брали участь у судовому засіданні (а.с.154, 155).

17.04.2019р. розгляд справи по суті продовжився за участю представників сторін, які підтримали позовні вимоги та заперечення на них, викладені відповідно у позовній заяві та у відзиві на позов.

Заслухавши усні пояснення сторін, дослідивши матеріали і обставини справи, надавши їм належну правову оцінку, суд встановив наступне.

06.08.2010р. між Магальською сільською радою (орендодавець) та ОСОБА_3 (орендар) було укладено договір оренди земельної ділянки, що підтверджується з постанови Вищого господарського суду України від 01.11.2017р. у справі № 926/4689/16.

Відповідно до п.8 договору, останній укладено на 10 років.

З акта прийому-передачі земельної ділянки від 06.08.2010р. вбачається, що ОСОБА_3 прийняв в строкове платне користування на умовах оренди земельну ділянку площею 2,699 га для будівництва і обслуговування складських приміщень по вул. Тваринників, 15, с. Остриця, Новоселицький р-н.

11.08.2010р. рішенням виконавчого комітету Магальської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області № 241 надано ОСОБА_3 дозвіл на виготовлення проектної документації на будівництво складських приміщень, готелю та офісних приміщень по вул. Тваринників, 15, с. Остриця, Новоселицький район.

Рішенням виконавчого комітету Магальської сільської ради № 98 від 06.06.2011р. оформлено право приватної власності ОСОБА_3 на нежитлову будівлю складу з приміщенням охорони та допоміжними спорудами.

14.02.2015р. на виконання рішення загальних зборів засновників Товариства з обмеженою відповідальністю «Буковина Геліос» від 27.11.2014р. та відповідно до акта прийому-передачі майна до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Буковина Геліос», ОСОБА_3, як засновник товариства передав належне йому на праві власності нерухоме майно як внесок в статутний капітал позивача.

Із акта приймання-передачі майна до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Буковина Геліос» та плану поділу земельної ділянки (кадастровий номер земельної ділянки :03:003:0215) вбачається, що нерухоме майно складається з наступних будівель і споруд: нежитлова будівля складу з приміщенням охорони (літера А), загальною площею 52,90 кв.м; фундамент (літера Б), площею забудови 89,90 кв.м; вигріб, (№ 1, № 2, № 3, № 4); огорожа, (№ 5, № 6, № 7); трансформатор, (Тр-р); замощення, (I, II, III, IV) та розташоване на частині земельної ділянки, загальною площею 0,7144 га.

28.02.2015р. на нерухоме майно Товариства з обмеженою відповідальністю «Буковина Геліос» Державною реєстраційною службою Новоселицькою РУЮ видане свідоцтво про право власності.

Як вбачається з матеріалів справи, зазначене нерухоме майно розміщене на земельній ділянці площею 2,6690 га (кадастровий номер :03:003:0215), що належить до земель комунальної власності територіальної громади Магальської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області.

Рішенням Магальської сільської ради № 15 від 05.07.2015р. розірвано договір оренди землі від 06.08.2010р., укладений між ОСОБА_3 та Магальською сільською радою на земельну ділянку площею 2,6990 га та зобовязано ОСОБА_3 зареєструвати припинення права користування земельною ділянкою в державній реєстраційній службі Новоселицького РУЮ.

21.05.2015р. ОСОБА_3, відповідно до акта прийому-передачі земельної ділянки, повернув Магальській сільській раді земельну ділянку площею 2,6990 га.

08.05.2018р. ТОВ «Буковина Геліос» звернулося до Магальської сільської ради із заявою про надання йому дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для викупу Товариством, на проведення експертної оцінки земельної ділянки, визначення розміру авансового платежу в рахунок оплати ціни земельної ділянки і таке інше.

13.12.2018р. 13 сесія 7 скликання Магальської сільської ради прийняла рішення:

- №7-13/18, яким надано дозвіл сільській раді на виготовлення технічної документації щодо поділу земельної ділянки площею 2,6690 га (кадастровий номер земельної ділянки :03:003:0215) на земельні ділянки площею 0,7144 га та 1,9846 га; технічну документацію із землеустрою затвердити на наступній сесії сільської ради; присвоїти адресні частини земельним ділянкам, а саме: площею 0,7144 га вул. Тваринників, 15 в с. Остриця Новоселицького району Чернівецької області, площею 1,9846 га вул. Тваринників, 15-А в с. Остриця Новоселицького району Чернівецької області,

- № 13-13/18, яким вирішила заяву ТОВ «Буковина Геліос» розглянути після проведення розподілу земельної ділянки.

Згідно ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

У відповідності до частини 1, 2 статті 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

З огляду на наведені приписи ст.120 Земельного кодексу України та виходячи з обставин, встановлених у справі № 926/4689/16, на ТОВ «Буковина Геліос» як нового власника нерухомості поширюється норми ст.120 Земельного кодексу України в частині виникнення у нього права користування земельною ділянкою у с. Остриця Новоселицького району Чернівецької області на вул. Тваринників, 15 загальною площею 2,6990 га, визначеною у договорі оренди землі від 06.08.2010р.

При цьому, виходячи зі змісту ч.2 ст.120 Земельного кодексу України та враховуючи, що земельна ділянка площею 2,6990 га на вул. Тваринників, 15 в селі Остриця Новоселицького району Чернівецької області у попереднього власника перебувала у користуванні на підставі договору оренди, до набувача в особі ТОВ «Буковина Геліос» перейшло право користування спірною земельною ділянкою на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього власника майна.

Суд відхиляє посилання відповідача на те, що частина спірної земельної ділянки позивачем не використовується та нерухомістю не зайнята виходячи з наступного.

Як вбачається з плану поділу земельної ділянки та свідоцтва на право власності, нерухоме майно позивача, хоча і знаходиться на частині земельної ділянки площею 0,7144 га., однак решта частини земельної ділянки площею 1,9846 га, яка вільна від забудови, не оформлена в якості окремої земельної ділянки, а залишається частиною єдиної земельної ділянки з відповідним кадастровим номером, відтак її використання позивачем є невід'ємним від одночасного використання земельної ділянки, на якій розташована нерухомість.

У порушення права ТОВ «Буковина Геліос» на земельну ділянку у тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача, тобто загальною площею у розмірі 2,6990 га, 13 сесія 7 скликання Магальської сільської ради прийняла рішення за № 7-13/18 від 13.12.2018р. про виготовлення технічної документації щодо поділу земельної ділянки площею 2,6990 га (кадастровий номер :03:003:0215) на 2 земельні ділянки площею 0,7144 га і 1,9846 га та про присвоєння адреси кожній із земельних ділянок (а.с.108), що також свідчить про те, що рішення 13 сесії 7 скликання Магальської сільської ради від 13.12.2018р. суперечить чинному земельному законодавству.

Відповідно до ст. 127 Земельного кодексу України органи державної влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, здійснюють продаж земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них (оренди, суперфіцію, емфітевзису) громадянам, юридичним особам та іноземним державам на підставах та в порядку, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ст. 128 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи, зацікавлені у придбанні земельних ділянок у власність, подають заяву (клопотання) до відповідного органу виконавчої влади або сільської, селищної, міської ради чи державного органу приватизації.

Пунктом 1 частини 2 ст. 134 Земельного кодексу України перебачено, що не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них у разі розташування на земельних ділянках об'єктів нерухомого майна (будівель, споруд), що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб.

Таким чином, враховуючи, що п.1 ч.2 ст.134 Земельного кодексу України не обумовлює можливості викупу земельної ділянки лише випадками повної її забудови, а вимагає лише розташування на земельній ділянці об'єктів нерухомого майна, суд вважає, що у даному випадку позивач має право претендувати на набуття усієї спірної земельної ділянки площею 2,6990 га шляхом викупу.

Дану позицію висловлено в постанові Вищого господарського суду України від 01.11.2017 року у справі №926/4689/16, предметом якої був аналогічний спір між даними сторонами.

Відповідно до статті 19 Конституції України та статті 24 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України.

Згідно з частиною 1 статті 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Підставами для визнання акта незаконним (недійсним) є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов'язковою умовою визнання акта незаконним є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача у справі.

Згідно з частинами першою та четвертою статті 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. Згідно з пунктом 10 частини другої статті 16 ЦК України цивільні права та інтереси суд може захистити в спосіб визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Згідно з частиною 1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а відповідно до приписів ч.1 ст.215 ЦК України недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу є підставою його недійсності.

За наведених підстав та згідно з вимогами статей 203, 215 ЦК України рішення 13 сесії 7 скликання Магальської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області від 13.12.2018р. № 7-13/18 «Про поділ земельної ділянки» є незаконним і підлягає скасуванню, а позовні вимоги ТОВ «Буковина Геліос» в цій частині задоволенню судом, оскільки прийнято з порушенням приписів статті 120 ЗК України та ст. 377 ЦК України і спрямовано на унеможливлення захисту позивачем свого права на майно, тому що внаслідок протиправного поділу спірної земельної ділянки та створення нової земельної ділянки з іншою площею та іншою адресою був розірваний формально-правовий зв'язок між позивачем та об'єктом його права, а спірна земельна ділянка втратила такі суттєві ознаки як площу та межі.

Задоволенню судом підлягають позовні вимоги і в частині визнання недійсним рішення № 13-13/18 (а.с.28), прийнятого у той же день і на тій же сесії Магальської сільської ради щодо розгляду заяви позивача про надання йому дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення спірної у справі земельної ділянки, оскільки перенесення розгляду зазначеної заяви на період після проведення її (земельної ділянки) поділу порушує встановлене ч.2 ст.120 Земельного кодексу України цивільне право позивача як нового землекористувача у звязку з придбанням ним у власність нерухомості, розташованій на цій земельній ділянці.

Що стосується позовних вимог про зобовязання Магальської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області не пізніше місячного строку з часу набрання рішенням суду законної сили прийняти рішення: про надання дозволу на проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки загальною площею 2,6990 га по вул. Тваринників, 15 в селі Остриця Новоселицького району Чернівецької області, кадастровий номер :03:003:0215 для викупу ТОВ Буковина Геліос та про визначення розміру авансового внеску в рахунок оплати ціни земельної ділянки та повідомлення ТОВ Буковина Геліос про реквізити банківського рахунку, на який перерахувати авансовий внесок, то суд дійшов висновку, що дані вимоги задоволенню не підлягають як такі, що відносяться до виключної компетенції органів місцевого самоврядування.

Даний висновок кореспондується з абзацом 2 підпункту 2.14 розділу 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011р. № 6 «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин», у якому, зокрема, зазначається, що суд не вправі приймати рішення з питань, віднесених до виключної компетенції цих (органів виконавчої влади, місцевих органів самоврядування) органів.

Крім того, суд зазначає, що наведені вимоги не стосуються предмету спору, в якому йдеться про визнання незаконним рішення сільської ради про поділ земельної ділянки, а не про відмову у передачі земельної ділянки у власність чи в користування, у продажу земельної ділянки, у наданні дозволу і вимог на розроблення проекту відведення земельної ділянки тощо, при розгляді яких відповідно до першого абзацу пункту 2.14 розділу 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011р. № 6 «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин» господарський суд залежно від характеру спору може зобов'язати орган місцевого самоврядування виконати певні дії, як цього вимагають приписи чинного законодавства, зокрема розглянути в установленому для даного органу порядку питання, яке стосується предмета спору.

Суд відхиляє доводи відповідача щодо закриття провадження у всій справі як такої, що не підлягає розгляду в порядку господарського судочинства виходячи з наступного.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності й спеціалізації та визначається законом.

За вимогами частини першої статті 18 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Важливість визначення юрисдикції підтверджується як закріпленням у Конституції України принципу верховенства права, окремими елементами якого є законність, правова визначеність та доступ до правосуддя, так і прецедентною практикою Європейського суду з прав людини.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб'єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до ст.20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у звязку із здійсненням господарської діяльності, та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобовязання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи підприємці; справи у спорах щодо оскарження актів (рішень) субєктів господарювання та їх органів, посадових та службових осіб у сфері організації та здійснення господарської діяльності, крім актів (рішень) субєктів владних повноважень, прийнятих на виконання їхніх владних управлінських функцій, та спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем; й інші справи у спорах між субєктами господарювання.

Згідно із ст.19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних та юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

З аналізу наведених процесуальних норм вбачається, що до адміністративної юрисдикції відноситься справа, яка виникає зі спору в публічно-правових відносинах, що стосується цих відносин, коли один з його учасників - суб'єкт владних повноважень, здійснює владні управлінські функції, в цьому процесі або за його результатами владно впливає на фізичну чи юридичну особу та порушує їх права, свободи чи інтереси в межах публічно-правових відносин.

Визначальні ознаки приватноправових відносин - це юридична рівність та майнова самостійність їх учасників, наявність майнового чи немайнового, особистого інтересу суб'єкта. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням приватного права (як правило майнового) певного суб'єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права призвели владні управлінські дії суб'єкта владних повноважень.

При визначенні предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Вимоги про визнання рішення незаконним мають розглядатися в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо за результатами реалізації рішення у фізичної чи юридичної особи виникло право цивільне й спірні правовідносини, на яких ґрунтується позов, мають приватноправовий характер.

У такому разі вимога про визнання рішення незаконним може розглядатися як спосіб захисту порушеного цивільного права за статтею 16 Цивільного кодексу України та пред'являтися до суду для розгляду в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо фактично підґрунтям і метою пред'явлення позовної вимоги про визнання рішення незаконним є оспорювання цивільного речового права особи (наприклад, права власності на землю), що виникло в результаті та після реалізації рішення суб'єкта владних повноважень.

Якщо ж особа звертається до відповідних органів із заявами для отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, за результатами розгляду яких ці органи приймають відповідні рішення, і оскаржує саме порушення порядку (процедури) розгляду заяви (клопотання), то в цих правовідносинах позивач реалізує право на звернення до уповноваженого органу, а відповідач реалізує свої контрольні функції у сфері управління діяльністю, що підпадає під юрисдикцію адміністративного суду.

Розгляду адміністративними судами підлягають спори, що мають в основі публічно-правовий характер, тобто випливають із владно-розпорядчих функцій або виконавчо-розпорядчої діяльності публічних органів. Якщо в результаті прийняття рішення особа набуває речового права на земельну ділянку, то спір стосується приватноправових відносин і підлягає розгляду в порядку цивільного чи господарського судочинства залежно від суб'єктного складу сторін спору.

Дана позиція висловлена в постанові ОСОБА_4 Верховного Суду від 13.02.2019 року у справі №461/2659/16-ц.

Як встановлено судовим слуханням, звертаючись з даним позовом до суду в частині визнання незаконними рішень відповідача та зобовязання його вчинити певні дії, позивач посилається на те, що у звязку з наявністю на спірній землі його нерухомого майна у ТОВ «Буковина Геліос» в порядку ст. 377 ЦК України та 120 ЗК України виникло речове (майнове) право на земельну ділянку, щодо якої відповідачем ухвалено незаконні рішення.

Відтак, спір в цій частині є приватно-правовим, тож підлягає вирішенню господарськими судами України.

У свою чергу, з огляду на наведені норми Господарського процесуального кодексу України та Кодексу адміністративного судочинства України вимоги позивача про визнання протиправною бездіяльності Магальської сільської ради мотивовані порушенням строків розгляду заяви про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, а тому носять публічно-правовий характер, відтак провадження в цій частині позову підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.231 ГПК України.

Судом не надається оцінка іншим аргументам та доводам, які наводяться учасниками справи у звязку з тим, що їх оцінка не має значення для прийняття рішення суду у даній справі.

Такий підхід до обґрунтованості рішень суду співпадає з позицією Європейського Суду з прав людини, який у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010р. (набуло статусу остаточного 10.05.2011р.) зазначає, що згідно з усталеною практикою суду, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Відповідно до статті 129 ГПК України судовий збір покласти на сторони пропорційно задоволеним позовним вимогам, зокрема 3524 грн. судового збору слід стягнути відповідача, з вини якого виник спір у справі.

Ґрунтуючись на викладеного, матеріалах справи, керуючись ст.ст. 129, 231 (п.1 част.1), 232, 233, 236-241 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Буковина Геліос у справі задовольнити частково.

2. Визнати незаконним та скасувати рішення Магальської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області № 7-13/18, прийняте 13 сесією VІІ скликання 13 грудня 2018р.

3. Визнати незаконним та скасувати рішення Магальської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області № 13-13/18, прийняте 13 сесією VІІ скликання 13 грудня 2018р.

4. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Буковина Геліос» в частині позовних вимог про зобовязання Магальської сільської ради Новоселицького району Чернівецької не пізніше місячного строку з часу набрання рішенням суду законної сили прийняти рішення: про надання дозволу на проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки загальною площею 2,6990 га по вул. Тваринників, 15 в селі Остриця Новоселицького району Чернівецької області, кадастровий номер :03:003:0215 для викупу Товариством з обмеженою відповідальністю Буковина Геліос та про визначення розміру авансового внеску в рахунок оплати ціни земельної ділянки та повідомлення Товариства з обмеженою відповідальністю Буковина Геліос про реквізити банківського рахунку, на який перерахувати авансовий внесок.

5. Закрити провадження у справі № 926/23/19 в частині вимог про визнання протиправною бездіяльності Магальської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області, що полягає у нерозгляді по суті в межах місячного строку заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Буковина Геліос вих. № 09 від 07.05.2018р. про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою для викупу земельної ділянки, надання дозволу на проведення експертної грошової оцінки та визначення розміру авансового внеску в рахунок оплати ціни земельної ділянки.

6. Стягнути з Магальської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області (60313, Чернівецька обл., Новоселицький район, с. Магала, ідентифікаційний код 04417636) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Буковина Геліос (58018, м. Чернівці, вул. Комарова Володимира, 13 А, ідентифікаційний код 39526355) 3524 грн. судового збору.

Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст. 257 ГПК України).

Повний текст рішення складено та підписано 18 квітня 2019 року.

Суддя Б.Є. Желік