ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

17 квітня 2019 року, м. Черкаси справа № 14/5026/1020/2011

Вх.суду № 11724/19 від 15.04.2019

Господарський суд Черкаської області

у складі головуючого судді Хабазні Ю.А.,

розглянувши без виклику учасників справи у м. Черкаси у приміщенні суду заяву представника ОСОБА_1 від 10.04.2019 про відвід судді Хабазні Ю.А., яку подано під час розгляду заяви

заявника, боржника у особі ліквідатора банкрута,

про витребування майна з чужого незаконного володіння

у справі за заявою

ініціюючого кредитора, Управління Пенсійного фонду України в м. Черкаси,

до боржника, Закритого акціонерного товариства "Рось",

про визнання банкрутом,

УСТАНОВИВ:

1.Представник ОСОБА_1, адвокат Василишин С.А., подав заяву від 10 квітня 2019 року (вх.суду №11724/19 від 15.04.2019) про відвід судді Хабазні Ю.А. (справа розглядається суддею одноособово, далі - Заява про відвід), у якій заявлений відвід мотивував тим,

що ухвалою суду від 06.06.2013, постановленою цим суддею, заяву боржника в особі ліквідатора банкрута від 25.04.2013 №01-34/37 задоволено повністю та визнано недійсним договір купівлі-продажу майна цілісного майнового комплексу ЗАТ "Рось" від 27.04.2010 №780, укладений між ЗАТ "Рось" та ТОВ "Техносоюз-Д", і стягнуто з ТОВ "Техносоюз-Д" на користь ЗАТ "Рось" майно цілісного майнового комплексу, яке знаходиться по вул. 2-го Українського фронту, буд. 1, у м. Корсунь-Шевченківський;

що постановою Київського апеляційного господарського суду від 02.10.2013 вищеназвану ухвалу суду від 06.03.2013 скасовано. а справу направлено на новий розгляд;

що ухвалою суду від 09.10.2014, постановленою цим суддею, заявлено самовідвід у повторному розгляді заяви від 25.04.2013 №01-34/37;

що оскільки суддя вже брав участь у розгляді заяви арбітражного керуючого ЗАТ "Рось про витребування майна ЦМК на користь боржника, то він "обмежений доводами, які були ним зроблені при постановленні ухвали від 06.06.2013… і відповідно не повинен надавати оцінку обставинам витребування майна";

що про підстави відводу заявнику стало відомо лише 10.04.2019 при роботі із відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень, тому вважає заяву поданою у межах установленого законом строку.

2.Дослідивши наявні у справі матеріали вважаю, що Заява про відвід задоволенню не підлягає.

3.Згідно з матеріалами справи, боржником у особі його ліквідатора, арбітражного керуючого Левченка В.М., подано заяву від 25.04.2013 №01-34/37 про визнання недійсним договору купівлі-продажу майна цілісного майнового комплексу підприємства-банкрута ЗАТ «Рось» від 27.04.2010 №780, укладеного між ЗАТ "Рось" та ТОВ "Техносоюз-Д" і посвідченого 27.04.2010 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Виходцевим І.А., та повернення сторонам усього одержаного на виконання цього правочину.

Ухвалою суду від 06.06.2013 у складі судді Хабазні Ю.А. заяву ЗАТ "Рось" від 25.04.2013 №01-34/37 задоволено повністю, визнано недійсним договір від 27.04.2010 №780, стягнуто з ТОВ «Техносоюз-Д» на користь ЗАТ «Рось» майно цілісного майнового комплексу, яке знаходиться по вул. 2-го Українського фронту, буд.1, у м.Корсунь-Шевченківський та судовий збір у розмірі 1147 грн., визнано ТОВ «Техносоюз-Д» поточним кредитором боржника на суму 701424,48 грн., які підлягають погашенню у четверту чергу.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 02.10.2013 ухвалу суду від 06.06.2013 скасовано з тих підстав, "що спірна угода може бути визнана недійсною лише в межах позовного провадження за нормами Цивільного кодексу України, що регламентують недійсність правочинів", та "що в даному випадку місцевий суд не з'ясував чи в межах санації боржника подавалася заява про визнання спірної угоди недійсною, оскільки сама заява до суду підписана ліквідатором боржника (а.с.8 т.13)". При цьому суд апеляційної інстанції зазначив, що ухвала суду першої інстанції підлягає "скасуванню з направленням справи для подальшого розгляду до господарського суду Черкаської області під час якого місцевому суду необхідно звернути увагу на викладені вище обставини і розглянути спір відповідно до вимог чинного законодавства". Резолютивна частина містить рішення про скасування ухвали суду від 06.06.2013 та про скерування справи для подальшого розгляду до господарського суду Черкаської області.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 09.12.2013 касаційну скаргу ліквідатора банкрута повернуто скаржнику у зв'язку з її відкликанням, матеріали справ повернено до Господарського суду Черкаської області та передано судді Хабазні Ю.А.

У зв'язку з цим, ухвалою суду від 09.01.2014 суддя Хабазня Ю.А. задовольнив свою заяву про самовідвід у повторному розгляді заяви від 25.04.2013 №01-34/37 (вх. суду № 8647/13 від 25.04.2013) у справі №14/5026/1020/2011 та передав справу для розподілу між суддями для розгляду заяви ліквідатора банкрута в установленому порядку. Ухвалу мотивовано тим, що судом апеляційної інстанції скасовано прийняте судове рішення, однак рішення по суті поданої заяви не прийнято, що в ухвалі суду від 06.06.2013 вказано й інші мотиви прийняття судового рішення, які не розглянуті у постанові суду апеляційної інстанції, що судом першої інстанції має здійснюватись новий (повторний) розгляд спору по суті заяви ліквідатора банкрута від 25.04.2013 №01-34/37 про визнання договору недійсним і прийнято нове судове рішення з урахуванням зауважень суду вищої інстанції.

Справа в частині розгляду заяви 25.04.2013 №01-34/37 суддями Господарського суду Черкаської області розглядалася неодноразово.

Ухвалою суду від 06.02.2017 (суддя Довгань К.І.) у задоволенні заяви ліквідатора ЗАТ "Рось" про визнання недійсним договору відмовлено повністю. Постановою Київського апеляційного господарського суду від 11.04.2017 ухвалу суду від 06.02.2017 скасовано і прийнято нове рішення - визнано недійсним договір купівлі-продажу майна цілісного майнового комплексу підприємства-банкрута ЗАТ "Рось" від 27.04.2010 №780, укладений між ЗАТ "Рось" та ТОВ "Техносоюз-Д" і посвідчений 27.04.2010 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Виходцевим І.А. та стягнуто судовий збір з учасників справи. Як вбачається із цієї постанови у ході нового розгляду справи ліквідатор банкрута подав заяву від 19.11.2015, в якій уточнив заявлені вимоги і просив суд лише визнати недійсним договір купівлі-продажу, відмовившись від первісно заявленої вимоги про витребування від ТОВ «Техносоюз-Д» майна цілісного майнового комплексу.

02.01.2019 ліквідатором банкрута подано заяву від 27.12.2018 №02-01/14298/1020-2011 з вимогою витребувати у ОСОБА_1 та повернути ЗАТ "Рось" в особі його ліквідатора, арбітражного керуючого Юдицького О.В., цілісний майновий комплекс ЗАТ "Рось", розташований за адресою: Черкаська область, м.Корсунь-Шевченківський, вул.2-го Українського фронту, буд.1.

Ухвалою суду від 11.01.2019 №2 заяву призначено до розгляду.

ОСОБА_1 ухвалу суду від 11.01.2019 №2 отримала 15.01.2019 (т.27 а.с.172-173). 05.02.2019 у судове засідання з'явився адвокат Василишин С.А. (т.27 а.с.166).

4.Відповідно до ст.35 ГПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді.

Відповідно до ст.36 ГПК України не допускається повторна участь судді у розгляді справи. Так, суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження в справі.

Відповідно до ч.3 ст. 38 ГПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

5.З огляду на установлені факти вважаю, що ОСОБА_1 стало відомо про вказані у заяві про відвід підстави для відводу не пізніше 15.01.2019 (день отримання ухвали суду від 11.01.2019 №2), а адвокату Василишину С.А. - не пізніше 04.02.2019 (день складення ордеру на представництво її інтересів, т.27 а.с.147); що Василишин С.А. користується Єдиним державним реєстром судових рішень, а тому знаючи про розгляд справи судом повинен був і міг ознайомитись з прийнятими у справі судовими рішеннями з дати вступу у справу; що з 05.02.2019 Василишин С.А. (протягом двох місяців) мав можливість особисто ознайомитись з матеріалами справи у суді.

6.Подання Заяви про відвід після спливу установленого законом строку є підставою для відмови у її задоволенні.

7.Крім того, представником ОСОБА_1 адвокатом Василишиним С.А. умисно створено підстави для затягування судового процесу шляхом заявлення відводу судді, у зв'язку з чим приходжу до висновку про зловживання ним своїми процесуальними правами.

8.Що ж стосується суті заявленого відводу, то:

1) ухвалу суду від 06.06.2013, постановлену за участю судді Хабазні Ю.А., скасовано в частині стягнення майна цілісного майнового комплексу з ТОВ «Техносоюз-Д» - особою ж, у якої витребовується майно ЦМК на даний час, є ОСОБА_1 Отже вимогу пред'явлено до іншої особи;

2) заява ліквідатора банкрута від 25.04.2013 №01-34/37 вже вирішена по суті постановою Київського апеляційного господарського суду від 11.04.2017 - на даний час у справі розглядається заява ліквідатора банкрута від 27.12.2018 №02-01/14298/1020-2011. Отже судом у складі судді Хабазні Ю.А. розглядається інша заява;

3) підставою вимог у заяві ліквідатора банкрута від 25.04.2013 №01-34/37 була обставина недійсності договору, а предметом вимог було застосування реституції - у заяві ж від 27.12.2018 №02-01/14298/1020-2011 підставою вимог є обставина незаконного перебування майна у особи, яка не є стороною недійсного договору, а предметом є витребування майна з чужого незаконного володіння;

4) самовідвід суддею заявлено саме у повторному розгляді заяви ліквідатора банкрута від 25.04.2013 №01-34/37 - заява ж від 27.12.2018 №02-01/14298/1020-2011 розглядається вперше і судових рішень за результатами її розгляду по суті судом постановлено не було;

5) у суду не буде потреби повертатися до доводів, які були викладені в ухвалі суду від 06.06.2013, та надавати оцінку обставинам, які були встановлені у постанові Київського апеляційного господарського суду від 11.04.2017, оскільки вже установлені обставини не потребують повторного доказування і оцінки.

9.Відповідно до ст.39 ГПК України: питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу; суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість; якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу

10.Оскільки вважаю заявлений мені відвід необґрунтованим, то вирішення питання про відвід судді Хабазні Ю.А. має бути здійснено суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу.

11.Провадження у справі про банкрутство не може бути зупинено, оскільки одночасно із заявою ліквідатора банкрута у справі можуть розглядатися і розглядаються інші заяви учасників справи.

Керуючись ст. 32, 35-39, 228, 229, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Питання про відвід судді Хабазні Ю.А. у справі №14/5026/1020/2011 за заявою представника ОСОБА_1, адвоката Василишина С.А., від 10 квітня 2019 року передати на розгляд іншому судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу, якого буде визначено у порядку, встановленому частиною першою статті 32 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала суду набрала законної сили з моменту її підписання 17.04.2019 і оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.А. Хабазня

10