РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

19.04.2019Справа № 910/1995/19

Суддя Господарського суду міста Києва Ягічева Н.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін господарську справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Джет Десіжн" (вул.Миропільська,13-б, оф.29, м.Київ, 02192, )

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дельта Актив Груп" (пров.Лабораторний,1, блок 140, каб.138, м.Київ, 01133, )

про стягнення 278 614,89 грн.

обставини справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Джет Десіжн" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дельта Актив Груп" про стягнення 278 614,89 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за договором купівлі-продажу природного газу №27 від 26.04.2018, у зв'язку з чим у Товариства з обмеженою відповідальністю "Дельта Актив Груп" виникла заборгованість, яка складається з 23 013,70 грн. 3% річних, 99 765,57 грн. інфляційних, 155 835,62 грн. пені.

Разом з позовом 18.02.2019 позивач подав заяву про забезпечення позову.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.02.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.02.2019 відмовлено у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Джет Десіжн" про забезпечення позову.

06.03.2019 через відділ діловодства суду представник позивача подав заяву про надання додаткових доказів.

01.04.2019 через відділ діловодства суду представник позивача подав заяву про надання доказів про розмір судових витрат.

Про розгляд Господарським судом міста Києва справи №910/1995/19 відповідач повідомлявся належним чином за адресою, яка вказана у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (провулок Лабораторний, 1, блок 140, каб. 138), що підтверджується відміткою про вручення 22.02.2019 поштового відправлення.

Частиною 2 статті 178 ГПК України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 ГПК України та ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.02.2019, не подав до суду відзиву на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 ГПК України.

Будь яких заяв, клопотань або заперечень від сторін не надходило.

Згідно з частиною 4 статті 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Приписами статті 248 ГПК України передбачено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

26.04.2018 між ТОВ "Дельта Актив Груп" (далі - оптовий продавець, відповідач ) та ТОВ "Джет Десіжн" (далі - оптовий покупець, позивач) був укладений договір купівлі-продажу природного газу № 27 (далі - договір), відповідно до п. 1.1 якого оптовий продавець зобов'язується передати у власність оптового покупця природний газ, приведений до стандартних умов ((t) = 20 °C, тиск газу (Р) = 760 мм ртутного стовпчика (101,325 кПа)) (далі - газ), а оптовий покупець зобов'язується прийняти та оплатити газ, в порядку та на умовах, визначених в договорі.

Згідно з п. 2.2 договору обсяг газу, що підлягає передачі оптовим продавцем оптовому покупцеві за цим договором (далі - договірний обсяг), а також ціна за 1 (одну) тисячу м. куб. газу, визначається та узгоджується сторонами у додаткових угодах до договору.

Так, 26.04.2018 між сторонами укладено додаткову угоду № 1 до договору, за умовами якої оптовий продавець зобов'язався поставити в період з травня 2018 року 3 166 300 тис. м куб природного газу, загальною погодженою сторонами вартістю 27 467 779, 15 грн у період:

- до 04.05.2018 - 1 000, 000 тис. м куб;

- до 21.05.2018 - 1 000, 000 тис. м куб;

- до 31.05.2018 - 1 166, 300 тис. м куб;

Згідно з положеннями п. 4 додаткової угоди № 1 сторони домовилися, що оплата загальної вартості газу, що передається згідно п. 2 цієї додаткової угоди, проводиться шляхом перерахування грошових коштів в повному обсязі наступним чином:

- 13 012 560, 00 грн (з ПДВ) - до 26.04.2018 включно;

- 10 000 004, 88 грн (з ПДВ) - до 11.05.2018 включно;

- 4 455 214, 27 грн (з ПДВ) - до 18.05.2018 включно.

Пунктом 2.3.2 договору передбачено, що обсяги переданого газу у відповідному місяці передачі газу визначаються в актах приймання-передачі газу (обсяг газу).

Пунктом 6.3 договору встановлено, що у разі невиконання оптовим продавцем зобов'язань щодо передачі обсягів газу, за умови відсутності у оптового покупця заборгованості за цим договором, оптовий продавець зобов'язується повернути, у термін по 15 (п'ятнадцяте) число місяця наступного за місяцем передачі, на поточний рахунок оптового покупця, зазначений у розділі 11 даного договору, грошові кошти, сплачені оптовим покупцем на користь оптового продавця, за обсяг газу у відповідному місяці передачі.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 31.10.2018 у справі №910/10529/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Джет Десіжн" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дельта Актив Груп" позов про стягнення 2 000 000, 00 грн основного боргу, 440 000, 00 грн штрафних санкцій, 98 246,58 грн пені, 8 547, 95 грн 3 % річних задоволено повністю.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, обставини щодо обов'язку відповідача сплатити основний борг встановлені у рішенні Господарського суду міста Києва від 31.10.2018 у справі № 910/10529/18, яке набрало законної сили, та не потребує доказування при розгляді даної справи.

В даній справі з огляду на викладене, та те що рішення № 910/10529/18 суду не виконане, позивач просить суд стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 23 013,70 грн. та інфляційні втрати у розмірі 99 765,57 грн. за наступний період з 29.09.2018 по 15.02.2019. Також відповідно до умов п. 6.3 договору, позивачем заявлено до стягнення пеню у розмірі 155 835,62 грн. за період з 29.09.2018 по 16.12.2018, нарахованих на суму 2 000 000,00 грн.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно з частиною другою статті 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до частини пятої статті 11 ЦК України, у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду.

За змістом статей 598-609 Цивільного кодексу України рішення суду про стягнення боргу не є підставою для припинення грошового зобов'язання.

Відповідно до ст. 598 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Підстави припинення зобов'язань зазначені у ст.ст. 599 - 609 Цивільного кодексу України.

Зокрема, відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Таким чином, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє зобов'язальних правовідносин сторін договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України .

Право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору.

Частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Суд зазначає, що сплата трьох процентів від простроченої суми (якщо інший розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним утримуваними коштами, належними до сплати кредиторові.

Крім того, інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання.

Суд зазначає, що сплата 3% річних та інфляційних втрат на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України виникає у зв'язку з простроченням виконання будь-якого грошового зобов'язання незалежно від правової природи його виникнення.

За таких обставин, після перевірки правильності розрахунків суд, дійшов висновку про обгрунтованість вимог позивача та стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 23 013,70 грн. та інфляційні втрати у розмірі 99 765,57 грн. за період з 29.09.2018 по 15.02.2019 та пені у розмірі 155 835,62 грн. за період з 29.09.2018 по 16.12.2018.

Щодо відшкодування позивачу за рахунок відповідача судових витрат, на оплату послуг адвоката у розмірі 7 786,15 грн., що передбачено ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно зі ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

03.08.2018р. між позивачем (клієнт) та адвокатом Солошенко С.В. був укладений договір про надання правової допомоги №01-08/18, за умовами якого адвокат зобов'язується здійснювати захист, представництво інтересів клієнта та надавати інші види правової допомоги клієнту в обсязі на умовах і в порядку, що визначені цим договором, ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та іншими нормами чинного законодавства України, а клієнт зобов'язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, за цим договором.

15.03.2019р. клієнтом та Солошенко С.В. підписано звіт про надання правової (правничої) допомоги за договором про надання правничої допомоги № 01-08/18 від 03.08.2018, на суму 7 786,15 грн.

За змістом 126 ГПК України можливе покладення на сторони у справі як судових витрат тільки тих сум, які були сплачені стороною за отримання послуг саме адвоката (у розумінні п. 1 ст. 1 та ч. 1 ст. 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"), а не будь-якої особи, яка надавала правову допомогу стороні у справі.

Витрати сторін, пов'язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об'єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених 129 ГПК України.

Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от: угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригіналу ордера адвоката, виданого відповідним адвокатським об'єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.

Позивач сплатив на користь адвокатського бюро грошові кошти в загальному розмірі 7 786,15 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 219 від 29.03.2019 з призначенням платежу: "Оплата за адвокатські послуги зг.дог. № 01-08/18 від 03.08.2018р. ".

Підтвердженням того, що Солошенко С.В.. адвокат є свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ЧК № 000870 від 15.02.2018р.

Враховуючи відсутність клопотання відповідача про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, надані за договором про надання правової допомоги №01-08/18 від 03.08.2018р., суд задовольняє вимоги про стягнення витрат на послуги адвоката в розмірі 7 786,15 грн.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 ГПК України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 76-80, 129, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дельта Актив Груп" (пров.Лабораторний,1, блок 140, каб.138, м.Київ, 01133, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дельта Актив Груп" (пров.Лабораторний, буд.1, блок 140, каб.138, м.Київ, 01133, ) 155 835 (сто п'ятдесят п'ять тисяч вісімсот тридцять п'ять) грн. 62 коп. пені, 99 765 (дев'яносто дев'ять тисяч сімсот шістдесят п'ять) грн. 57 коп. інфляційних, 23 013 (двадцять три тисячі тринадцять) грн. 70 коп. 3% річних та 4 179 (чотири тисячі сто сімдесят дев'ять) грн. 23 коп. судового збору та 7 786 (сім тисяч сімсот вісімдесят шість) грн 15 коп. витрат на правничу допомогу.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене у строки та порядку, встановленому розділом ІV ГПК України.

Повне рішення складено 22.04.2019

Суддя Н.І. Ягічева