ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.2019 Справа № 917/1441/18

м. Полтава

За позовом Публічного акціонерного товариства акціонерного банку "Укргазбанк", вул. Єреванська, 1, м. Київ, 03087; адреса для листування: вул. Соборності, буд. 19, м. Полтава, 36020

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс Енерджі", вул. Шосе Харківське, буд. 4/15, м. Полтава, 36008;

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Логістік Енерджі Транс", вул. Італійська, буд 116-А, м. Маріуполь, 87515

3. ОСОБА_1, АДРЕСА_1

про стягнення грошових коштів.

Суддя Господарського суду Полтавської області Семчук О.С.

Секретар судового засідання Лепій О.В.

Представники сторін:

від позивача: не з'явився;

від відповідача (1): не з'явився;

від відповідача (2): не з'явився;

від відповідача (3): не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство акціонерний банк "Укргазбанк" (далі - позивач/ ПАТ АБ "Укргазбанк") звернувся з позовною заявою до Господарського суду Полтавської області про солідарне стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс Енерджі" (далі - відповідач-1/ ТОВ "Альянс Енерджі") та Товариства з обмеженою відповідальністю "Логістік Енерджі Транс" (далі - відповідач-2/ ТОВ "Логістік Енерджі Транс") 1452369,92 грн., в тому числі 1199490,56 грн. заборгованості за кредитом, 33586,87 грн. заборгованості по процентах за користування кредитом, 100,00 грн. комісії, 219192,49 грн. пені., а також про стягнення з солідарного боржника ОСОБА_1 (далі - відповідач-3/ ОСОБА_1.) 1452369,92 грн., в тому числі 1199490,56 грн. заборгованості за кредитом, 33586,87 грн. заборгованості по процентах за користування кредитом, 100,00 грн. комісії, 219192,49 грн. пені.

В обґрунтування позову позивач посилається на неналежне виконання відповідачем-1 умов договору про надання кредиту на умовах овердрафту № 40/2017-О-МСБ від 07.09.2017, а також на те, що згідно договорів поруки № 40/2017/1-О-МСБ від 07.09.2017 та № 40/2017-2-О-МСБ від 07.09.2017 відповідач-2 та відповідач-3 є поручителями перед позивачем за виконання відповідачем-1 зобов'язань за договором про надання кредиту на умовах овердрафту № 40/2017-О-МСБ від 07.09.2017.

06.12.2018 на виконання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху від 22.11.2018 від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог, відповідно до якої він просить суд стягнути солідарно з відповідачів 1452369,92 грн., в тому числі 1199490,56 грн. заборгованості по кредиту, 33586,87 грн. заборгованості по оплаті процентів, 100,00 грн. комісії, 219192,49 грн. пені.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 11.12.2018 позовну заяву з урахуванням уточнень прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження у справі, підготовче засідання призначено на 15.01.2019.

15.01.2019 від позивача надійшла заява про уточнення предмету позовних вимог (вх. № 327).

Суд встановив, що вказана заява позивача подана без додержання вимог частини першої статті 170 ГПК України. В зв'язку з цим, ухвалою від 15.01.2019 суд повернув її позивачу без розгляду. Тією ж ухвалою суд продовжив строк підготовчого провадження на 30 днів та за клопотанням позивача відклав підготовче засідання на 05.02.2019.

04.02.2019 від позивача надійшла заява про уточнення предмету позовних вимог, в якій позивач підтримав лише вимоги про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості по поверненню кредиту в сумі 1148463,13 грн. та вимоги про стягнення пені в сумі 216189,87 грн. Крім цього, у вказаній заяві позивач просить суд зазначити у рішенні, що стягнення заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом здійснюється з нарахуванням процентів за користування кредитом до моменту виконання рішення.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Оскільки заява про уточнення предмету позовних вимог (вх. № 987) надійшла до суду 04.02.2019, тобто до початку розгляду справи по суті, суд прийняв до розгляду вказану заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог.

У заяві від 27.03.2019 позивач повідомив суду, що ним не підтримується прохання про зазначення у рішенні, що стягнення заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом здійснюється з нарахуванням процентів за користування кредитом до моменту виконання рішення.

В зв'язку з цим, розглядається позов про стягнення солідарно з відповідачів заборгованості по поверненню кредиту в сумі 1148463,13 грн. та пені в сумі 216189,87 грн.

Ухвалою від 05.02.2019 суд відклав підготовче засідання на 26.02.2019.

05.02.2019 від представника ОСОБА_1 надійшло клопотання про призначення судово-економічної експертизи по справі.

26.02.2019 від представника ОСОБА_1 надійшло клопотання про залишення клопотання про призначення судової експертизи по справі без розгляду.

В зв'язку з цим, клопотання представника ОСОБА_1 про призначення судової експертизи по справі судом не розглядалося.

26.02.2019 від відповідача-3 ОСОБА_1 надійшла заява про визнання позову, в якій він, крім іншого, просить суд зменшити розмір стягуваної суми пені.

Також 26.02.2019 від відповідача-1 ТОВ "Альянс Еенерджі" надійшла заява про визнання позову, в якій він, крім іншого, просить суд зменшити розмір стягуваної суми пені.

Позивач у запереченнях (вх. № 2314) заперечує проти зменшення судом стягуваної суми пені.

Ухвалою від 26.02.2019 судом відкладено підготовче засідання на 12.03.2019.

Ухвалою від 12.03.2019 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 26.03.2019.

26.03.2019 суд за клопотанням позивача відклав розгляд справи на 10.04.2019.

В судове засідання 10.04.2019 представники сторін не з'явилися. Позивач та відповідач-1 копію ухвали суду від 26.03.2019 отримали, що підтверджується відповідними поштовими повідомленнями.

Копії ухвали суду від 26.03.2019, які були направлені на адреси відповідача-2 та відповідача-3 повернулися до суду не врученими з відмітками поштових відділень "інші причини, що не дали змоги виконати обов'язок щодо пересилання поштового відправлення" та "за закінченням встановленого строку зберігання" відповідно. Вказані копії ухвали суду були направлені за адресами місцезнаходження сторін, вказаними у позовній заяві.

Крім цього, судом також враховано, що за приписами ч. 1 ст. 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України «Про доступ до судових рішень» для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що сторони не були позбавлені права та можливості ознайомитись, зокрема, з ухвалою від 26.03.2019 по справі № 917/1441/18 про відкладення розгляду справи на 10.04.2019 у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Згідно із ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідачі відзивів на позов не надали.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

В зв'язку з цим спір вирішується за наявними матеріалами справи.

Рішення приймається в порядку ч. 4, 5 ст. 240 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, суд, -

ВСТАНОВИВ:

07.09.2017 позивачем (Банк за договором) та ТОВ "Альянс Енерджі" (позичальник за договором) був укладений договір за № 40/2017-0-МСБ про надання кредиту на умовах овердрафту (далі - Кредитний договір) з сумою дозволеного ліміту овердрафту 1300000,00 (один мільйон триста тисяч) гривень на строк з 7 вересня 2017 по 6 вересня 2018 року із сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 19,0% процентів річних.

На виконання своїх зобов'язань за договором позивачем встановлений дозволений ліміт овердрафту в сумі 1300000,00 гривень за поточним рахунком відповідача № НОМЕР_2 відкритим в Полтавській обласній дирекції АБ «УКРГАЗБАНК» (довідка про рух коштів по поточному рахунку № НОМЕР_2 за період з 07.09.2017 по 09.11.2018 з залишками на кінець операційного дня - в матеріалах справи).

У відповідності до пп. 4.2.4.4. Кредитного договору Банк має право відмовитися від надання позичальнику кредитних коштів, скасувати ліміт овердрафту, а також вимагати дострокового повного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим Договором, включаючи нараховані проценти за користування кредитним коштами, комісії та, в разі наявності, штрафні санкції, якщо відбулася та триває хоча б одна з наступних подій, зокрема погіршився фінансовий стан позичальника (наявність збиткової діяльності за даними фінансової звітності, зменшення надходжень коштів на поточні рахунки більш як на 50 відсотків у порівнянні з попереднім кварталом, наявні інші фактори погіршення фінансового стану).

За період IV кварталу 2017 року та І кварталу 2018 року надходження на поточний рахунок позичальника склали відповідно 37,6 мільйонів гривень та 43,4 мільйонів гривень, що в середньому склало 40,5 мільйонів гривень щомісяця, що підтверджується довідкою про щомісячні обороти по поточному рахунку № НОМЕР_2 за період з 07.09.2017 по 09.11.2018. Проте в квітні 2018 року надходження зменшились до 3,1 мільйона гривень, а в травні 2018 року надходження на поточний рахунок фактично припинились.

У зв'язку з зазначеною обставиною рішенням кредитної комісії АБ «УКРГАЗБАНК» протокол № 44/5 від 15.05.2018 (в матеріалах справи) прийняте рішення про скасування ліміту дозволеного овердрафту позичальнику ТОВ «Альянс Еенерджі».

У відповідності до п. 1.2.3. Кредитного договору у разі прийняття банком рішення про скасування ліміту овердрафту, ліміт овердрафту є скасованим (встановлюється у розмірі фактичної заборгованості за основним боргом за овердрафтом на дату скасування ліміту овердрафту) з дня прийняття банком відповідного рішення. При цьому заборгованість за основним боргом за овердрафтом має бути погашена позичальником протягом 5-ти календарних днів з дати відправлення/вручення банком позичальнику відповідного повідомлення про скасування ліміту овердрафту (включаючи день відправлення/вручення повідомлення).

Зазначене повідомлення № 172/7416/2018 від 21.05.2018 направлене банком позичальнику 22.05.2018 у зв'язку з чим у позичальника виник обов'язок повернути по 28.05.2018 (включно) суму отриманого кредиту, яка на дату повернення складала 1300000,00 грн. (докази направлення відповідачу-1 повідомлення про встановлення 0-ліміту - в матеріалах справи).

Зазначене зобов'язання позичальником виконане не було.

Станом на 04.02.2019 (дата подачі заяви про уточнення позовних вимог) заборгованість позичальника перед позивачем по поверненню отриманого кредиту становить суму 1148463,13 грн.

Також позивач зазначає, що відповідачем-1 несвоєчасно погашалися відсотки за користування кредитом та банківські комісії.

Відповідно до п. 5.3. Кредитного договору за порушення визначених у цьому Договорі строків (термінів) повернення овердрафту та/або сплати процентів за користування овердрафтом та/або комісій позичальник зобов'язаний сплатити банку неустойку (пеню), яка обчислюється від суми простроченого (неповернутого в строки, визначені цим договором) платежу, в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період за який сплачується пеня.

Враховуючи вказаний пункт Кредитного договору позивач нарахував 212921,74 грн. пені за несвоєчасне погашення відповідачем-1 тіла кредиту, 3204,93 грн. пені за несвоєчасне погашення відсотків за користування кредитом та 63,20 грн. пені за несвоєчасне погашення комісії. Всього нараховано пеню в сумі 216189,87 грн. (розрахунок суми пені - в матеріалах справи).

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між Банком, позичальником та поручителем громадянином України ОСОБА_1 був укладений договір поруки № 40/2017/1-0-МСБ від 07.09.2017.

Також в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між Банком, позичальником та поручителем ТОВ «ЛОГІСТІК ЕНЕРДЖІ ТРАНС» був укладений договір поруки № 40/2017/2-0-МСБ від 07.09.2017.

За умовами пункту 1.1 вказаних договорів поруки поручитель, зобов'язався перед Банком відповідати за виконання позичальником зобов'язань по Кредитному договору, укладеному кредитором з позичальником, а саме: за повернення суми отриманого кредиту; сплату процентів за користування кредитом; сплату процентів за користування кредитом не повернутим в строк визначений договором; сплату комісій визначених договором; сплату неустойки визначеної кредитним договором.

Поручитель несе солідарну відповідальність з позичальником перед кредитором за невиконання зобов'язань по кредитному договору (п. 1.2. договорів поруки).

Відповідно до п. 1.3. договорів поруки, поручитель відповідає за повернення заборгованості за кредитним договором в тому ж обсязі, що і позичальник.

Враховуючи викладене, позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів 1148463,13 грн. суми простроченого кредиту та 216189,87 грн. пені.

Позивач-1 та позивач-3 позов визнали.

Відповідно до ст. 191 ГПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв'язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Судом встановлено, що від імені відповідача-1 ТОВ "Альянс Енерджі" заяву про визнання позовних вимог підписано його представником Шевчиком Олександром Сергійовичем, який відповідно до довіреності виданої ТОВ "Альянс Енерджі" від 01.02.2019 має повноваження визнавати позовні вимоги повністю або частково. Заяву відповідача-3 ОСОБА_1 (до того ж керівник відповідача-1) про визнання позову підписано особисто ОСОБА_1 Таким чином, судом встановлено, що особи, які підписали вказані заяви, не обмежені у повноваженнях на їх вчинення. Також дії представника відповідача-1 Шевчика О.С. не суперечать інтересам особи, яку він представляє. Крім цього, суд роз'яснює сторонам наслідки визнання ними позову. Так, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд приймає визнання відповідачем-1 та відповідачем-2 позову, проте, враховуючи подання позивачем позову солідарно відразу щодо трьох відповідачем, вважає за необхідне розглядати позов по суті.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

За змістом ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), ст. 173 Господарського кодексу України (далі - ГК України) зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За приписами ст.ст. 11, 509 ЦК України зобов'язання виникають, зокрема, з договору.

Згідно зі ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем-1 було укладено кредитний договір.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України).

Статтею 1056-1 ЦК України визначено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Матеріалами справи (виписками з рахунку відповідача) підтверджується належне виконання позивачем свого обов'язку за договором щодо надання позичальнику ліміту овердрафту в сумі 1300000,00 грн.

За даних обставин, у відповідача-1 виник обов'язок повернути кредит та сплатити проценти.

Враховуючи те, що в квітні 2018 року надходження на поточний рахунок позичальника суттєво зменшились, а в травні 2018 року - фактично припинились, позивачем відповідно до пп. 4.2.4.4 Кредитного договору правомірно прийнято рішення про скасування ліміту дозволеного овердрафту позичальнику.

Відповідно до п. 1.2.3. Кредитного договору у разі прийняття банком рішення про скасування ліміту овердрафту, ліміт овердрафту є скасованим (встановлюється у розмірі фактичної заборгованості за основним боргом за овердрафтом на дату скасування ліміту овердрафту) з дня прийняття банком відповідного рішення. При цьому заборгованість за основним боргом за овердрафтом має бути погашена позичальником протягом 5-ти календарних днів з дати відправлення/вручення банком позичальнику відповідного повідомлення про скасування ліміту овердрафту (включаючи день відправлення/вручення повідомлення).

Оскільки повідомлення № 172/7416/2018 від 21.05.2018 направлене банком позичальнику 22.05.2018, відповідач-1 повинен був повернути суму отриманого кредиту включно по 28.05.2018.

Однак, як встановлено судом, відповідач-1 належним чином не виконав взяті на себе зобов'язання за договором, у зв'язку з чим у останнього виникла заборгованість за наданим кредитом в сумі 1148463,13 грн.

Вказане підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, визнається відповідачем-1 та відповідачем-3 та не спростовується відповідачем-2.

Згідно із ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Таким чином, приймаючи до уваги належне виконання позивачем своїх зобов'язань з надання кредитних коштів, та враховуючи, що відповідачем-1 підтверджено факт порушення взятих на себе обов'язків за кредитним договором, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення з відповідача-1 1148463,13 грн. заборгованості за наданим кредитом.

Крім того позивачем заявлено вимогу про стягнення 212921,74 грн. пені за несвоєчасне погашення відповідачем-1 тіла кредиту, 3204,93 грн. пені за несвоєчасне погашення відсотків за користування кредитом та 63,20 грн. пені за несвоєчасне погашення комісії. Всього нараховано пеню в сумі 216189,87 грн.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

За змістом ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, зміна умов зобов'язання та сплата неустойки.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Частиною 1 статті 230 ГК України визначено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

За змістом частин 1 та 3 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 6 ст. 231 ГК України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до п. 5.3. Кредитного договору за порушення визначених у цьому Договорі строків (термінів) повернення овердрафту та/або сплати процентів за користування овердрафтом та/або комісій позичальник зобов'язаний сплатити банку неустойку (пеню), яка обчислюється від суми простроченого (неповернутого в строки, визначені цим договором) платежу, в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період за який сплачується пеня.

Враховуючи вказаний пункт Договору позивач правомірно нарахував пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за порушення визначених у Договорі строків погашення тіла кредиту, відсотків за користування кредитом та комісії.

Судом перевірено надані позивачем розрахунки пені та встановлено їхню правильність.

Як зазначалося вище, в забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором між Банком, позичальником та поручителем громадянином України ОСОБА_1 був укладений договір поруки № 40/2017/1-0-МСБ від 07.09.2017 (далі - Договір поруки-1).

Також в забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором між Банком, позичальником та поручителем ТОВ «ЛОГІСТІК ЕНЕРДЖІ ТРАНС» був укладений договір поруки № 40/2017/2-0-МСБ від 07.09.2017 (далі - Договір поруки-2).

Предметом вказаних договорів поруки згідно п. 1.1 є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання зобов'язань ТОВ "Альянс Енерджі" за Кредитним договором.

Цивільним законодавством визначено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі (ч. ч. 1, 2 ст. 553 ЦК України).

У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ч. ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України).

У разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов'язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі (ч. ч. 1, 2 ст. 543 ЦК України).

У відповідності до ч.1 ст.193 ГК України, суб'єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Положеннями ст.ст. 525, 526, 629 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Враховуючи викладене, суд визнає, що вимоги Банку про стягнення в солідарному порядку з відповідача-1, як боржника за кредитним договором, відповідача-2 та відповідача-3, як поручителів за виконання боржником зобов'язань за кредитним договором, заборгованості з повернення кредитних коштів та пені у зазначених вище сумах - є обґрунтованими.

Проте, відповідач-1 та відповідач-3 у відповідних заявах просять суд зменшити розмір стягуваної суми пені.

Так, ОСОБА_1 у клопотанні зазначає, що належне виконання умов кредитного договору щодо погашення заборгованості для нього, як поручителя, було ускладнено рядом обставин. Зокрема, ОСОБА_1 посилається на те, що на його рахунки був накладений арешт державним виконавцем в рамках виконавчого провадження про накладення штрафу уповноваженими особами № ПЛ1096/162/АН/П/ПТ/ТД-ФС від 20 червня 2018 року на суму 446760,00 грн., винесеної Управлінням Держпраці у Полтавській області. При цьому відповідач-3 зазначає, що ним оскаржується в суді вказане рішення Управління Держпраці у Полтавській області.

Також ОСОБА_1 посилається на зменшення доходів за результатами його діяльності як фізичної особи-підприємця, основним видом діяльності якого є надання послуг в сфері перевезень вантажу, внаслідок зменшення попиту.

Крім цього, відповідач-3 звертає увагу суду на те, що станом на 21.02.2019 він погасив заборгованість по значній кількості виконавчих проваджень, що підтверджується публічною інформацію з реєстру боржників. Єдине провадження, яке залишилось, це виконавче провадження ВП № 56931282, яке відкрито на підставі Постанови про накладення штрафу уповноваженими особами № ПЛІ096/162/АН/П/ПТ/ТД-ФС від 20 червня 2018 року, винесеної Управлінням Держпраці у Полтавській області.

Тобто відповідач ОСОБА_1 має тяжке фінансове становище та зобов'язання перед третіми особами.

Також відповідач-3 зазначає, що ним, як поручителем за кредитним договором, також було вжито заходи позасудового вирішення спору, зокрема шляхом укладання мирової угоди.

Так, ОСОБА_1, будучи керівником ТОВ «Альянс Енерджі» 14.02.2019 звернувся із письмовою заявою до позивача в якій повідомляв, що бажає вирішити спір в позасудовому порядку, та повідомляв, що в найближчий термін планує добровільно протягом декількох місяців погасити заборгованість за кредитним договором зі сплатою процентів згідно з договором (копія листа - в матеріалах справи). Зазначеним листом також пропонувалося позивачеві укласти мирову угоду по справі.

Крім цього, частину боргу вже було погашено, що призвело до звернення позивачем до суду із заявою про уточнення позовних вимог.

Також відповідач-3 посилається на те, що позивач не поніс жодних збитків за результатом неналежного виконання умов Кредитного договору.

Враховуючи викладене, відповідач-3 просить суд прийняти рішення про зменшення розміру пені за неналежне виконання зобов'язань за Кредитним договором на 90 %.

Відповідач-1 у заяві про зменшення розміру пені зазначає, що визнання ним позову та вжиття заходів щодо погашення заборгованості за Кредитним договором є підставою для вирішення питання про зменшення стягуваної суми пені.

Також ТОВ "Альянс Енерджі" посилається на те, що у 2018 році товариство отримало від господарської діяльності збиток у розмірі 1565923 грн. та на значний розмір зобов'язань товариства перед контрагентами. Доказів на підтвердження вказаних обставин відповідачем-1 не надано.

Крім цього, відповідач-1 також посилається на часткове погашення боргу по Кредитному договору, на намагання заключити мирову угоду між сторонами в процесі розгляду справи в суді та на те, що в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про погіршення фінансового стану позивача чи нанесення йому збитків внаслідок невиконання відповідачем-1 умов Кредитного договору.

Враховуючи викладене, відповідач-1 просить суд прийняти рішення про зменшення розміру пені за неналежне виконання зобов'язань за Кредитним договором на 90 %.

Позивач заперечує проти зменшення судом розміру пені.

Так, у заяві від 06.03.2019 (вх. № 2314) позивач зазначає, що не зважаючи на часткове виконання зобов'язань по поверненню кредиту та сплату прострочених процентів, сума заборгованості по поверненню кредиту 1148463,13 грн. є значно більшою за суму позовних вимог про стягнення пені, а попри сплату прострочених процентів, зобов'язання по сплаті процентів за користування кредитом за час розгляду справи позичальником належним чином не виконувались та наявна заборгованість в сумі 46185,19 грн. Щодо наявності інших обставин, які мають істотне значення для зменшення суми неустойки, позивач зазначає, що заявником не надано доказів наявності таких обставин.

Враховуючи вищенаведене, позивач просить суд відмовити у задоволенні заяви про зменшення розміру неустойки, яка є предметом позовних вимог.

При вирішенні питання щодо зменшення розміру штрафних санкцій суд керується наступним.

Відповідно до ст. 233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому, повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні, не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Право суду зменшувати розмір неустойки передбачене також ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання, господарський суд повинен оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи із інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов'язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначного прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (у тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

Зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Судом встановлено, що в ході розгляду спору частину боргу (проценти за користування кредитом, комісію, частину тіла кредиту) погашено; відповідач-1 та відповідач-3 позов визнали; рахунки відповідача-3 перебувають під арештом ВДВС.

Крім цього, матеріали справи не містять доказів, які підтверджують понесення позивачем збитків або можливість їх понесення позивачем у зв'язку з несвоєчасним виконанням відповідачами прийнятих на себе зобов'язань.

Отже, враховуючи майновий (фінансовий) стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні та баланс їх інтересів, значний розмір стягнутої суми боргу і значний розмір нарахованої і пред'явленої до стягнення пені та відсутність доказів понесення позивачем збитків внаслідок порушення відповідачами прийнятих на себе грошових зобов'язань за кредитним договором, ступінь виконання відповідачами зобов'язань за кредитним договором (часткове погашення заборгованості та намагання укласти мирову угоду), суд визнав зазначені обставини винятковими та дійшов висновку про наявність підстав для зменшення заявленого до стягнення розміру пені на 50 %.

При цьому, при визначенні розміру (відсоткового співвідношення) зменшення пені суд керується своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Також суд враховує правове призначення неустойки як засобу розумного стимулювання боржника до виконання грошового зовов'язання.

Таким чином, солідарному стягненню з відповідачів підлягає пеня у розмірі 108094,94 грн. В іншій частині стягнення пені позов задоволенню не підлягає.

Частинами 3, 4 статті 13 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

У заяві від 27.03.2019 позивач просить суд при ухваленні рішення розподілити судові витрати між відповідачами у наступному порядку: з ТОВ «Логістік Енерджі Транс» стягнути витрат по сплаті судового збору в сумі 7261,85 грн.; з ТОВ «Альянс Енерджі» стягнути витрат по сплаті судового збору в сумі 3630,93 грн.; з ОСОБА_1 стягнути витрат по сплаті судового збору в сумі 3630,93 грн.

Крім цього, позивач просить суд повернути йому сплачений судовий збір у сумі 7261,85 грн. у зв'язку із визнанням позову відповідачем-1 та відповідачем-3.

При розподілі судових витрат суд зазначає, що судові витрати відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України покладаються на відповідачів у повному обсязі в рівних частинах по 7261,85 грн. (21785,55 грн. / 3).

Проте, відповідно до ч. 1 ст. 130 ГПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи те, що віповідач-1 та відповідач-3 визнали позов до початку розгляду справи по суті, 50% судового збору, який підлягав стягненню з кожного з цих відповідачів, підлягають поверненню позивачу з державного бюджету.

Таким чином, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 7261,85 грн.

В зв'язку з цим з відповідача-1 та відповідача-3 підлягає стягненню судовий збір на користь позивача у розмірі 3630,93 грн. з кожного.

Керуючись статтями 232-233, 237-238, 240 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс Енерджі" (вул. Шосе Харківське, буд. 4/15, м. Полтава, 36008; ), Товариства з обмеженою відповідальністю "Логістік Енерджі Транс" (вул. Італійська, буд 116-А, м. Маріуполь, 87515; ) та ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1; АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства акціонерного банку "Укргазбанк" (вул. Єреванська, 1, м. Київ, 03087; адреса для листування: вул. Соборності, буд. 19, м. Полтава, 36020; код ЄДРПОУ 23697 грн. 13 коп. заборгованості по поверненню кредиту, 108094 грн. 94 коп. пені.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс Енерджі" (вул. Шосе Харківське, буд. 4/15, м. Полтава, 36008; ) на користь Публічного акціонерного товариства акціонерного банку "Укргазбанк" (вул. Єреванська, 1, м. Київ, 03087; адреса для листування: вул. Соборності, буд. 19, м. Полтава, 36020; ) 3630 грн. 93 коп. судового збору.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Логістік Енерджі Транс" (вул. Італійська, буд 116-А, м. Маріуполь, 87515; ) на користь Публічного акціонерного товариства акціонерного банку "Укргазбанк" (вул. Єреванська, 1, м. Київ, 03087; адреса для листування: вул. Соборності, буд. 19, м. Полтава, 36020; ) 7261 грн. 85 коп. судового збору.

5. Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1; АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства акціонерного банку "Укргазбанк" (вул. Єреванська, 1, м. Київ, 03087; адреса для листування: вул. Соборності, буд. 19, м. Полтава, 36020; ) 3630 грн. 93 коп. судового збору.

6. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

7. В іншій частині позову відмовити.

8. Повернути Публічному акціонерному товариству акціонерному банку "Укргазбанк" (вул. Єреванська, 1, м. Київ, 03087; адреса для листування: вул. Соборності, буд. 19, м. Полтава, 36020; ) з Державного бюджету України судовий збір у сумі 7261 грн. 85 коп., який сплачено платіжним дорученням № 7414-331 від 05.12.2018 (оригінал платіжного доручення № 7414-331 від 05.12.2018 на суму 21785,55 грн. знаходиться в матеріалах справи № 917/1441/18).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.ст.256, 257 ГПК України). Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено 18.04.2019.

Суддя О.С. Семчук