ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" квітня 2019 р. Справа№ 925/1201/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорногуза М.Г.

суддів: Агрикової О.В.

Хрипуна О.О.

в порядку письмового провадження, відповідно до п. 13 ст. 8 ГПК України

розглянувши матеріали апеляційної скарги Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк"

на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 05 березня 2019 року

(про зупинення провадження)

у справі № 925/1201/18 (суддя Довгань К.І.)

за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк",

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Арканар ЛТД",

про стягнення 11 879 069,21 грн., -

ВСТАНОВИВ:

1.ІСТОРІЯ СПРАВИ:

1.1. короткий зміст позовних вимог

1.1.2. Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" в листопаді 2018 року звернулось до Господарського суду Черкаської області із позовною заявою про стягнення заборгованості за договором фінансового лізингу №4А16056ЛИ від 01.07.2016 року 11 879 069,21 грн., з яких 11453711,48 грн. відсоткової винагороди за користування майном та 425297,73 грн. пені (а.с.4-7)

1.1.3. Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору фінансового лізингу №4А16056ЛИ від 01.07.2016 р. щодо своєчасної сплати лізингових платежів та відсоткової винагороди за користування майном, у зв'язку з чим також підлягає нарахуванню пеня.

1.1.4. ТОВ "Арканар ЛТД" звернулось до Господарського суду Черкаської області з клопотанням про зупинення провадження у справі, в якому просило зупинити провадження у справі № 925/1201/18 до моменту ухвалення Господарським судом м. Києва рішення у справі № 910/2114/19 про визнання недійсним договору фінансового лізингу №4А16056ЛИ від 01.07.2016 р. (а.с.119-120).

В обґрунтування клопотання відповідач вказав, що звернувся з позовом до Господарського суду м. Києва до позивача про визнання договору фінансового лізингу №4А16056ЛИ від 01.07.2016 року недійсним (справа № 910/2114/19). Саме на цей договір, як на підставу позову, посилається позивач, тому відповідач вважає, що ці справи є пов'язаними і до вирішення справи № 910/2114/19 існує об'єктивна неможливість розгляду даної справи.

1.2. короткий зміст рішення суду першої інстанції;

1.2.1. Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 05 березня 2019 року у справі №925/1201/18 заяву ТОВ "Арканар ЛТД" про зупинення провадження у справі задоволено. Зупинено провадження у даній справі до набрання законної сили рішенням Господарського суду м. Києва у справі № 910/2114/19 (а.с.128-129).

1.2.2. Ухвалу мотивовано тим, що справу №925/1201/19 про стягнення простроченої заборгованості неможливо розглянути до вирішення справи про визнання недійсним договору.

1.3. короткий зміст вимог апеляційної скарги;

1.3.1. Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" звернулось з апеляційною скаргою на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 05 березня 2019 року у справі № 925/1201/18 про зупинення провадження у справі, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та направити справу № 925/1201/19 для подальшого розгляду до суду першої інстанції.

2. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ:

2.1. Розподіл справи

2.1.1. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від судової справи між суддями від 25 березня 2019 року, апеляційна скарга АТ КБ "Приватбанк" у судовій справі № 925/1201/18 передана на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді - Агрикова О.В., Хрипун О.О.

2.1.2. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.03.2019 р. у справі №925/1201/18 відкрито апеляційне провадження за апеляційною Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 05 березня 2019 року у справі № 925/1201/18, яку вирішено розглядати без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

2.2. узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу;

2.2.1. Позивач вказує про недоведеність сукупності визначених п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України підстав для зупинення провадження.

2.2.2. Позивач вказує на відсутність об'єктивної неможливості розгляду справи, оскільки зібрані у даній справі докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

2.2.3. Позивач вказує на необґрунтованість позовних вимог у справі №910/2114/19.

2.2.4. За доводами позивача судом першої інстанції у даній справі порушено строк розгляду справи №925/1201/18 оскільки 21.02.2019 р. відповідно до приписів ч. 3 ст. 175 та ч. 2 ст. 195 ГПК України закінчився строк розгляду справи.

2.2.5. Зупиняючи провадження суд не проаналізував предмети спорів у справах і не вказав обставини, які б давали підстави для висновку про те, що наявність спору у справі про визнання недійсним договору фінансового лізингу виключає можливість на підставі наявних доказів самостійно встановити при розгляді даної справи наявність обставин, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги.

2.2.6. Зупинивши провадження у справі суд порушив право позивача на розгляд його справи у розумні строки.

2.2.7. Суд не застосував викладену у постанові Верховного Суду України від 01.02.2017 у справі №6-1957цс16 правову позицію.

2.3. узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

2.3.1. Відповідач правом наданні відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

2.4. інші процесуальні дії у справі: судом не вчинялись.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

3. ПОЗИЦІЯ СУДУ:

3.1. встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини справ;

3.1.1. Заявлено позов про стягнення 11879069,21 гривень заборгованості по договору фінансового лізингу №4А16056ЛИ від 01.07.2016 року з урахуванням пені.

3.2. обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносин

3.2.1. У справі Господарського суду м. Києва №910/2114/19 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Арканар ЛТД до акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" вирішується спір про визнання недійсним договору фінансового лізингу №4А16056ЛИ від 01.07.2016 року. Саме на цей договір позивач посилається, як на підставу позову у справі Господарського суду Черкаської області №925/1201/18.

3.3. доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції;

3.3.1. Якщо спір про визнання недійсним правочину (господарського договору) вирішується одночасно з розглядом іншим судом іншої справи, позовні вимоги в якій ґрунтуються на цьому ж правочині (зокрема, про стягнення коштів, витребування майна тощо), то наведене згідно з п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України може з урахуванням обставин конкретної справи бути підставою для зупинення провадження у такій іншій справі до закінчення розгляду справи про визнання правочину (господарського договору) недійсним.

3.3.2. У справі Господарського суду м. Києва №910/2114/19 за позовом ТОВ "Арканар ЛТД до АТ КБ "Приватбанк" вирішується спір про визнання недійсним договору фінансового лізингу №4А16056ЛИ від 01.07.2016 р.

3.3.3. Позивач на цей договір посилається, як на підставу позову у справі Господарського суду Черкаської області №925/1201/18.

3.3.4. До стягнення, в межах вимог у справі №925/1201/18, пред'явлено заборгованість за відсотковою винагородою за Договором фінансового лізингу та заборгованість з нарахованої на підставі п. 7.1 Договору фінансового лізингу пені.

3.3.5. Про недійсність договору, на підставі якого пред'явлено вимоги у даній справі заявляє відповідач.

3.3.6. Вирішення питання визнання недійсним пов'язаного з предметом спору правочину за заявою відповідача, до кола питань, які вирішує суд під час ухвалення рішення суду - не віднесено.

3.3.7. В силу положень ч. 1 ст. 14 ГПК України, суд у межах розгляду даної справи позбавлений можливості виходити за межі позовних вимог та визнавати недійсним договір, стягнення заборгованості за яким визначає межі позовних вимог у даній справі.

3.3.8. Обставина щодо недійсності договору, на підставі якого Банком пред'явлено вимоги уданій справі є такою, що впливає на зібрання та оцінку доказів у даній справі (в т.ч. щодо наявності або відсутності порушеного права позивача, з метою якого пред'явлено позов у справі) і ця обставини є такою, що має значення для правильного вирішення даної справи.

3.3.9. Колегія суддів зазначає, що у даному випадку має значення саме встановлення відповідної обставини (дійсність або недійсність договору), а не її правова оцінка.

3.3.10. Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що рішення Господарського суду м. Києва у справі №910/2114/19 матиме значення для правильного вирішення спору про стягнення заборгованості за відсотковою винагородою за користування майном та пені, як визначеними договором величинами.

ВИСНОВКИ СУДУ ТА ДЖЕРЕЛА ПРАВА:

4.1. висновки за результатами розгляду матеріалів справи

4.1.1. Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про існування об'єктивної неможливості розгляду справи № 925/1201/18 до набрання законної сили рішенням Господарського суду м. Києва у справі №910/2114/19.

4.1.2. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України суд першої інстанції обґрунтовано зупинив провадження у справі № 925/1201/18 до набрання законної сили рішенням Господарського суду м. Києва у справі №910/2114/19.

4.2. посилання на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції;

4.2.1. У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

4.2.2. Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 277 ГПК України порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

4.2.3. Частиною 2 ст. 271 ГПК України передбачено, що апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 8, 9, 12, 18, 31, 32, 33, 34 частини першої статті 255 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. З урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути такі апеляційні скарги у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

За приписами ч. 13 ст. 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки предметом оскарження є ухвала Господарського суду міста Києва від 13 лютого 2019 року в частині зупинення провадження у справі, яка зазначена у п. 12 ч.1 ст. 255 ГПК України, з урахуванням відсутності клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, вказана апеляційна скарга підлягає розгляду судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

4.2.4. За змістом п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України встановлено, що господарський суд зобов'язаний зупинити провадження у справі, зокрема, у випадках об'єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

За змістом п. 4 ч. 1 ст. 229 ГПК України, провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 5 частини першої статті 227 цього Кодексу - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Отже, для вирішення питання про зупинення провадження у справі, господарський суд у кожному випадку повинен з'ясувати, як справа, що розглядається даним судом, є пов'язаною із справою, що розглядається іншим судом, а також чим обумовлюється неможливість розгляду даної справи.

Сама по собі взаємопов'язаність двох справ не свідчить про неможливість розгляду та прийняття рішення у справі.

Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі.

При цьому, вказана процесуальна норма прямо встановлює, що суд не може посилатися на об'єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

3.3.11. Частиною 1 ст. 216 ЦК України визначено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

3.3.12. Статтею 237 ГПК України визначено коло питань, які вирішує суд під час ухвалення рішення суду.

3.3.13. Частиною 3 ст. 237 ГПК України визначено, що ухвалюючи рішення у справі, суд за заявою позивача, поданою до закінчення підготовчого провадження, може визнати недійсним повністю чи у певній частині пов'язаний з предметом спору правочин, який суперечить закону, якщо позивач доведе, що він не міг включити відповідну вимогу до позовної заяви із незалежних від нього причин.

3.3.14. Відповідно до ч. 1 ст. 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

5. ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ:

5.1. мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу

5.1.1. Порушення судом першої інстанції строку розгляду справи №925/1201/18 відповідно до положень абз. 2 ч. 2 ст. 277 ГПК України не є беззаперечною підставою для скасування прийнятого судом процесуального рішення та має оцінюватись у залежності від того, чи призвело це до неправильного вирішення справи.

5.1.2. Судом першої інстанції обґрунтовано неможливість розгляду даної справи до розгляду справи №910/2114/19.

5.1.3. Позивачем не спростовано об'єктивної неможливості розгляду даної справи до вирішення справи №910/2114/19, з огляду на що доводи скаржника у вказаній частині є безпідставними.

5.1.4. Колегія суддів зазначає про безпідставність доводів апеляційної скарги щодо недостатньої обґрунтованості судом першої інстанції підстави для зупинення провадження у справі, з огляду на те, що у рішенні Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України no. 4241/03 від 28.10.2010 зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.

5.1.5. Надана скаржником оцінка обґрунтованості заявленого у справі №910/2114/19 позову, в межах апеляційного перегляду ухвали про зупинення провадження у справі №925/1201/18 оцінці колегії суддів не підлягає.

5.1.6. З огляду на відмінність суб'єктного складу і предмету розгляду, а також те, що п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України зобов'язує надавати оцінку наявності об'єктивної неможливості розгляду справи у кожному конкретному випадку, колегія суддів зазначає про безпідставність доводів апеляційної скарги щодо необхідності застосування викладеної у постанові Верховного Суду України від 01.02.2017 у справі №6-1957цс16 правової позиції.

5.1.7. Інші доводи скаржника ґрунтуються на припущеннях та зводяться до намагань здійснити переоцінку обставин справи

6. ВИСНОВКИ ПІВНІЧНОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО ГОСПОДАРСЬКОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ:

6.1.1. Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що оскаржувану ухвалу суду прийнято у відповідності з вимогами процесуального права, підстав її скасовувати або змінювати не вбачається, а доводи апеляційної скарги ґрунтуються на припущеннях та зводяться до намагань здійснити переоцінку обставин справи, вірно встановлених судом першої інстанції.

6.1.2. Ухвалу Господарського суду Черкаської області від 05 березня 2019 року у справі №925/1201/18 залишити без змін.

6.1.3. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 05 березня 2019 року у справі №925/1201/18 залишити без задоволення.

7. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ:

7.1.1. Судові витрати у вигляді судового збору за розгляд апеляційної скарги, згідно ч. 1 ст. 129 ГПК України покласти на скаржника.

Керуючись п. 3, 4 ст. 13, ст.ст. 74, 86, 129, 207, 236, 269, 271, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, 282, 284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 05 березня 2019 року у справі №925/1201/18 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Черкаської області від 05 березня 2019 року у справі №925/1201/18 залишити без змін.

3. Судові витрати, у вигляді витрат по сплаті судового збору за звернення з апеляційною скаргою покласти на Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк".

4. Справу № 925/1201/18 повернути до Господарського суду Черкаської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 23.04.2019 р.

Головуючий суддя М.Г. Чорногуз

Судді О.В. Агрикова

О.О. Хрипун