ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.04.2019 місто Дніпро Справа № 908/2008/18

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Пархоменко Н.В. (доповідач)

суддів: Коваль ЛА., Чередка А.Є.,

при секретарі судового засідання Дон О.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково виробниче підприємство "Запоріжпромекологія" на рішення Господарського суду Запорізької області від 26.12.2018 (повний текст оформлений 29.12.2018, суддя Дроздова С.С.) у справі №908/2008/18

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича, м. Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково виробниче підприємство "Запоріжпромекологія", м. Запоріжжя

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Фізична особа - підприємець ОСОБА_2, м. Запоріжжя,

про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

ВСТАНОВИВ:

Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" подано до Господарського суду Запорізької області позовну заяву до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково виробниче підприємство "Запоріжпромекологія" про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: нерухоме майно майнового комплексу, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 2157,1 кв.м., шляхом продажу на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження, в рахунок погашення заборгованості в сумі 622 690 грн. 60 коп., а саме: 586 685 грн. 77 коп. заборгованості за простроченим кредитом; 36 004 грн. 83 коп. заборгованості за простроченими процентами.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 26.12.2018 у справі №908/2008/18 позов задоволено:

- звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме: нерухоме майно майнового комплексу, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 2157,1 кв.м., шляхом продажу на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження, в рахунок погашення заборгованості в сумі 622 690 грн. 60 коп., а саме: 586 685 грн. 77 коп. заборгованості за простроченим кредитом; 36 004 грн. 83 коп. заборгованості за простроченими процентами, шляхом продажу на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження.

- стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково виробниче підприємство "Запоріжпромекологія" на користь Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" в особі уповноваженого Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича 9 340,36 грн. судового збору.

Рішення місцевого господарського суду мотивоване тим, що судом було встановлено факт неналежного виконання позичальником (ФОП ОСОБА_2) зобов'язань за кредитним договором №10.1/74-КМК-10 від 22.12.2010, а саме: щодо сплати заборгованості у сумі 586 685,77 грн. за простроченим кредитом та 36 004,83 грн. за простроченими процентами. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором був укладений іпотечний договір №10.1/74-ЗМК-і-10, за умовами в забезпечення належного виконання позичальником зобов'язань було передане нерухоме майно майнового комплексу, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 2157,1 кв.м.

Оскільки має факт неналежного виконання позичальником умов кредитного договору, місцевий господарський суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки - нерухоме майно майнового комплексу, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 2157,1 кв.м., шляхом продажу на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження, в рахунок погашення заборгованості в сумі 622 690,60 грн., а саме: 586 685,77 грн. заборгованості за простроченим кредитом; 36 004,83 грн. заборгованості за простроченими процентами.

Місцевим господарським судом відхилені заперечення відповідача про те, що рішенням Господарського суду Запорізької області від 17.09.2014 у справі № 908/2481/14 договір про купівлю-продаж прав вимоги від 27.09.2013 не був прийнятий як належний доказ відступлення прав вимоги ПАТ "Кредитпромбанк" саме за кредитним договором № 10.1/74-КМК-10 від 22.12.2010 (доводи про те, що позивач не набув статусу кредитора у зобов'язанні), оскільки наведені відповідачем доводи є правовою оцінкою певного факту при розгляді іншої справи та не є для суду преюдиційним фактом.

Місцевим господарським судом зазначено, що матеріали справи містять повідомлення про відступлення права вимоги, підписане первинним кредитором (ПАТ "Кредитпромбанк") та новим кредитором (ПАТ "Дельта Банк"), як направлені позичальнику та іпотекодавцю про відступлення права вимоги за кредитним договором.

Місцевий господарським суд дійшов до висновку, що в результаті відступлення прав вимоги новий кредитор (ПАТ "Дельта Банк") з 27.09.2013 є єдиним власником всіх прав вимоги за кредитними документами на підставі договору купівлі-продажу прав вимоги, виписка якого надана до матеріалів справи.

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково виробниче підприємство "Запоріжпромекологія" звернулось до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, якою просить скасувати рішення Господарського суду Запорізької області від 26.12.2018 у справі №908/2008/18 та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що місцевим господарським судом порушені норми процесуального та матеріального права.

Порушення норм процесуального права апелянт вбачає в тому, що в рішенні суду зазначено про неявку представника відповідача у судове засідання 26.12.2018 та неповідомлення про причини неявки. Апелянт зазначає, що дійсно не з'явився у судове засідання 26.12.2018, однак в телефонному режимі повідомив секретаря судового засідання про поважність неприбуття в судове засідання (перебування у лікарні).

Апелянт зазначає, що у підготовчому судовому засіданні у позивача витребуваний оригінал договору купівлі-продажу прав вимоги від 27.09.2013 для огляду у судовому засіданні, однак відсутність представника відповідача у судовому засіданні 26.12.2018 позбавила можливості заявити клопотання про дослідження оригіналу доказу.

Також апелянт не погоджується із висновком місцевого господарського суду про доведеність факту набуття позивачем прав кредитора за кредитним договором № 10.1/74-КМК-10 від 22.12.2010. Так, під час розгляду справи №908/2481/14 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 10.1/74-КМК-10 від 22.12.2010 з позичальника (ФОП ОСОБА_2) та поручителя (ТОВ "Науково виробниче підприємство "Запоріжпромекологія") встановлено, що договір купівлі-продажу прав вимоги від 27.09.2013 не містить конкретних положень щодо прав, які відступає первісний кредитор новому кредитору, а наданий витяг з додатку №1 до договору не був прийнятий судом в якості доказу.

Апелянт зазначає, що зобов'язання за іпотечним договором є похідними від основного зобов'язання за кредитним договором, оскільки позивач не набув статусу кредитора у зобов'язанні за кредитним договором, що встановлено у рішенні суду у справі №908/2481/14, позовні вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволенню не підлягають.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 05.03.2019 відкрито апеляційне провадження з розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково виробниче підприємство "Запоріжпромекологія" на рішення Господарського суду Запорізької області від 26.12.2018 у справі №908/2008/18, розгляд призначено у судове засідання на 28.03.2019.

У судовому засіданні 28.03.2019 оголошувалась перерва до 18.04.2019.

15.04.2019 від Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просить залишити рішення місцевого господарського суду без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. Позивач вважає безпідставними доводи апелянта щодо не набуття позивачем прав кредитора за кредитним договором, оскільки на підставі договору купівлі-продажу прав вимоги від 27.09.2013 Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" є єдиним власником прав вимоги за кредитним договором №10.1/74-КМК-10 від 22.12.2010 та іпотечним договором №10.1/74-ЗМК-і-10 від 22.12.2010. На підтвердження своїх вимог позивачем надано до суду виписки з договору купівлі-продажу прав вимоги, меморіальні ордери. Про зміну кредитора за кредитним та іпотечним договорами відповідно до договору купівлі-продажу прав вимоги від 27.09.2013 повідомлялись належним чином і позичальник і іпотекодавець, оскільки зобов'язання з погашення кредиту не виконані, позивач вважає обґрунтованими позовні вимоги.

У судових засіданнях, які відбулися 28.03.2019 та 18.04.2019, представник апелянта підтримав апеляційну скаргу у повному обсязі.

У судове засідання, яке відбулося 28.03.2019, представник позивача не з'явився, про день, час та місце розгляду скарги був повідомлений належним чином.

Фізична особа - підприємець ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, відзиву на апеляційну скаргу не надав, про день, час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином.

Апеляційний суд, дослідивши наявні у справі докази, перевіривши правильність висновків, повноту їх дослідження місцевим господарським судом вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено господарським судом та підтверджується матеріалами справи, 22.12.2010 між Публічним акціонерним товариством "Кредит промбанк" (банк) та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 (позичальник) був укладений кредитний договір №10.1/74-КМК-10, відповідно до пункту 1.1 якого банк надає позичальнику кредитні кошти в розмірі 733 470,59 гривень на строк з 22.12.2010 до 22.12.2015.

Умовами кредитного договору встановлений графік погашення кредиту та процентів, останній платіж, відповідно до якого, має бути здійснений 22.12.2015.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 22.12.2010 року між Публічним акціонерним товариством "Кредитпромбанк" (іпотекодержатель) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково виробниче підприємство "Запоріжпромекологія" (іпотекодавець) укладений іпотечний договір №10.1/74-ЗМК-і-10, відповідно до якого іпотекодавець, з метою забезпечення належного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором передає, а іпотекодержатель приймає в іпотеку в порядку і на умовах, визначених цим договором, належне йому нерухоме майно, в межах суми основного зобов'язання в розмірі 733 470,59 грн., а саме: нерухоме майно майнового комплексу, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 2157,1 кв.м.

27.09.2013 між Публічним акціонерним товариством "Кредитпромбанк" (продавець) та Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" (покупець) був укладений Договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого, в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором, Публічне акціонерне товариство "Кредитпромбанк" передає (відступає) Публічному акціонерному товариству "Дельта Банк" права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" замінює Публічного акціонерного товариства "Кредитпромбанк" як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, а внаслідок передачі від Публічного акціонерного товариства "Кредитпромбанк" до Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" прав вимоги до боржників, до Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" переходить (відступається) право вимоги (замість Публічного акціонерного товариства "Кредитпромбанк") від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами.

Відповідно до пункту 2.1 договору купівлі-продажу прав вимоги від 27.09.2013, укладеного між Публічним акціонерним товариством "Кредитпромбанк" (продавець) та Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" (покупець), продавець погоджується продати (відступити) права вимоги та передати їх покупцю, а покупець погоджується купити права вимоги, прийняти їх і сплатити загальну купівельну ціну.

В Додатку №1 (Перелік договорів та купівельна ціна за права вимоги) значиться:

- кредитний договір №10.1/74-КМК-10 (позичальник ОСОБА_2) з фактично невиконаним розміром зобов'язання станом на 27.09.2013 у сумі 633 302,51 грн., з яких: заборгованість за кредитом 437 584,29 грн. (строкова заборгованість), заборгованість за кредитом 149 101,48 грн. (прострочена заборгованість), нараховані несплачені відсотки 1 969,48 грн. (строкові), нараховані несплачені відсотки 44 647,73 грн. (прострочені);

- договір застави №10.1/74-ЗМК/1-10 (заставодавець ТОВ "НВП "Запоріжпромекологія") (а.с. 17).

Відповідно до частини 1 статті 512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

За змістом статті 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (частина 1 статті 516 Цивільного кодексу України).

10.10.2013 Публічним акціонерним товариством "Кредитпромбанк" та Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" направлене Фізичній особі - підприємцю ОСОБА_2 повідомлення про відступлення (вих. №10429/КРМ/2), в якому повідомлено про укладення 27.09.2013 між Публічним акціонерним товариством "Кредитпромбанк" та Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" договору купівлі-продажу прав вимоги, за яким до Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" перейшло право вимоги за кредитним договором 10.1/74-КМК-10 від 22.12.2010 (а.с. 130).

Позивач посилається на неналежне виконання Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 за кредитним договором, в частині повернення кредиту у сумі 586 685,77 грн. та процентів за користування кредитом у сумі 36 004,83 грн.

Відповідно до пункту 4.2 іпотечного договору іпотекодержатель набуває права звернути стягнення на предмет іпотеки у зв'язку з порушенням позичальником умов кредитного договору.

Позивачем заявлено про звернення стягнення на предмет іпотеки (нерухоме майно майнового комплексу, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 2157,1 кв.м.) в рахунок погашення за кредитним договором в сумі 622 690,60 грн., з яких 586 685,77 грн. заборгованість за кредитом, 36 004,83 грн. заборгованість за процентами.

Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Суб'єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (частина 1 статті 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Розділом 4 кредитного договору № 10.1/74-КМК-10 від 22.12.2010 встановлений графік погашення кредиту та відсотків за користування кредитом у період з 20.01.2011 по 22.12.2015.

Пунктом 4.4 Кредитного договору передбачено, що позичальник зобов'язаний повністю погасити заборгованість за кредитом та процентами не пізніше 22.12.2015.

Згідно з Додатком №1 (Перелік договорів та купівельна ціна за права вимоги) до договору купівлі-продажу прав вимоги значиться за кредитним договором №10.1/74-КМК-10 (позичальник ОСОБА_2) передані вимоги станом на 27.09.2013 у сумі 633 302,51 грн., з яких: заборгованість за кредитом у сумі 586 685,77 грн. (437 584,29 грн. (строкова заборгованість) + 149 101,48 грн. (прострочена заборгованість); нараховані несплачені відсотки у сумі 46 617,21 грн. (1 969,48 грн. (строкові) + 44 647,73 грн. (прострочені).

Позивачем заявлена до стягнення заборгованість по кредиту у сумі 586 685,77 грн. та відсотки за користування кредитом з 17.08.2015 по 22.12.2015 у сумі 36 004,83 грн.

Відповідно до статті 589 Цивільного кодексу України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом; заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом (частини 1, 2 статті 590 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 7 Закону України "Про іпотеку" за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.

Положеннями статті 33 Закону України "Про іпотеку" визначено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

У зв'язку із невиконанням позичальником - Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 зобов'язань за кредитним договором (в частині повернення суми кредиту, сплати відсотків за користування кредитом), виконання якого забезпечується іпотекою належного відповідачу нерухомого майна, у позивача виникло право задовольнити свої грошові вимоги до відповідача шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до частини 1 статті 35 Закону України "Про іпотеку" у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Згідно з частиною 2 статті 35 Закону України "Про іпотеку" положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку.

Відповідно до частини третьої статті 33 Закону України "Про іпотеку" звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Матеріали справи містять повідомлення Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" про відступлення права вимог за кредитним договором №10.1/74-КМК-10 від 22.12.2010, в якому відповідно до пункту 7.6 договору повідомлено про укладення 27.09.2013 між Публічним акціонерним товариством "Кредитпромбанк" та Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" договору купівлі-продажу прав вимоги, за яким до Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" перейшло право вимоги до боржників, в тому числі й Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 (а.с. 126, 127).

Вказані повідомлення направлені 13.09.2018 на адреси Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 та Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково виробниче підприємство "Запоріжпромекологія" (а.с. 128, 129).

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 22.12.2010 року між Публічним акціонерним товариством "Кредитпромбанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково виробниче підприємство "Запоріжпромекологія" (іпотекодавець) укладений іпотечний договір №10.1/74-ЗМК-і-10, за умовами якого іпотекодавець, з метою забезпечення належного виконання позичальником (Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2) зобов'язань за кредитним договором передає, а іпотекодержатель приймає в іпотеку в порядку і на умовах, визначених цим договором, належне йому нерухоме майно, в межах суми основного зобов'язання в розмірі 733470 грн. 59 коп., а саме: нерухоме майно майнового комплексу, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 2157,1 кв.м.

Цей іпотечний договір 22.12.2010 посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу О.І.Білоусовим та зареєстрований в реєстрі за № 4206.

Відповідно до пункту 4.2 іпотечного договору іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на майно у випадку порушення боржником умов кредитного договору, або іпотекодавцем умов цього договору.

Статтею 18 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що іпотечний договір може містити положення про спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до пункту 4.5 договору реалізація майна здійснюється іпотекодержателем самостійно шляхом укладення від свого імені договорів купівлі-продажу майна з третіми особами, а у разі звернення стягнення на підставі рішення суду або виконавчого напису нотаріуса - в порядку, визначеному Законом країни "Про іпотеку".

Зазначений спосіб звернення стягнення передбачений у статті 41 Закону України "Про іпотеку", відповідно до якої реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах, у тому числі у формі електронних торгів, у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", з дотриманням вимог цього Закону.

Місцевим господарським судом встановлений факт невиконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, тому дійшов до висновку про обґрунтованість вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: нерухоме майно майнового комплексу, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 2157,1 кв.м., шляхом продажу на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором 10.1/74-КМК-10 від 22.12.2010 в сумі 622 690,60 грн. а саме: 586 685,77 грн. заборгованості за простроченим кредитом; 36 004,83 грн. заборгованості за простроченими процентами.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково виробниче підприємство "Запоріжпромекологія" не погоджується із таким висновком місцевого господарського суду та зазначає, позивач не набув статусу кредитора в даному зобов'язанні, оскільки рішенням Господарського суду Запорізької області від 17.09.2014 у справі №908/2481/14 договір про купівлю-продаж прав вимоги від 27.09.2013 не був прийнятий, як належний доказ відступлення прав вимоги Публічним акціонерним товариством "Кредитпромбанк" саме за кредитним договором №10.1/74-КМК-10 від 22.12.2010 та зазначено, що інших доказів наявності у позивача права вимоги за кредитним договором до матеріалів справи не додано.

Місцевим господарським судом відхилені вказані заперечення відповідача з посиланням на приписи частини 7 статті 75 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої правова оцінка, надана судом певного факту при розгляді іншої справи, не є обов'язковою для господарського суду.

Як зазначено у рішенні суду, матеріалами справи підтверджується, що боржник не сплачував належним чином заборгованість по кредитному договору ні новому, ні старому кредитору, внаслідок чого в останнього утворилась заборгованість, а отже неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов'язку погашення кредиту.

Місцевий господарський суд дійшов до висновку, що в результаті відступлення прав вимоги новий кредитор (Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк") з 27.09.2013 є єдиним власником всіх прав вимоги за кредитними документами, в тому числі й за кредитним договором № 10.1/74-КМК-10.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (частина 1 статті 76 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно зі статтею 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 78 Господарського процесуального кодексу України).

За змістом статті 79 Господарського процесуального кодексу України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" на підтвердження переходу права вимоги за договором купівлі-продажу прав вимоги було надано до суду першої інстанції витяг з додатку №1 до договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами (Перелік прав вимоги за кредитами) між Публічним акціонерним товариством "Кредитпромбанк" та Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" від 27.09.2013.

На підтвердження виконання договору купівлі-продажу прав вимоги щодо оплати заборгованості по кредитному договору №10.1/74-КМК-10 від 22.10.2010, а саме по кредиту у сумі 586 685,77 грн. та процентів за користування кредитом у сумі 46 616,74 грн. Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" надані меморіальні ордери №68413079 від 30.09.2013 та №68413077 від 30.09.2013.

Щодо ненадання оригіналу договору купівлі-продажу прав вимоги від 27.09.2013 Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" надані пояснення, в яких зазначено, що вказаний договір є досить об'ємним, основна його частина складена у форматі А3, договір містить інформацію щодо переуступки прав вимоги інших кредитних договорів та договорів забезпечення по них, які не стосуються сторін у справі, однак для усунення сумнівів щодо наявності такого договору, Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" надано нотаріально посвідчений витяг із договору купівлі-продажу прав вимоги від 27.09.2013.

Оцінивши надані Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" докази у їх сукупності апеляційний господарський суд погоджується із висновком місцевого господарського суду, що в результаті відступлення прав вимоги Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" з 27.09.2013 є єдиним власником всіх прав вимоги за кредитними документами, в тому числі й за кредитним договором № 10.1/74-КМК-10 та іпотечним договором №10.1/74-ЗМК-і-10 від 22.12.2010.

Апеляційний господарський суд погоджується із відхиленням місцевим господарським судом доводів Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково виробниче підприємство "Запоріжпромекологія" про не набуття позивачем статусу кредитора в даному зобов'язанні з посиланням на рішенням Господарського суду Запорізької області від 17.09.2014 у справі №908/2481/14, оскільки правова оцінка, надана судом певного факту при розгляді іншої справи, не є обов'язковою для господарського суду відповідно до частини 7 статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи встановлені вище обставини справи, зазначені положення законодавства, апеляційний господарський суд відхиляє доводи апелянта, наведені в обґрунтування апеляційної скарги.

Таким чином, апеляційний господарський суд вбачає підстави, передбачені статтею 276 Господарського процесуального кодексу України, для залишення рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційної скарги - без задоволення.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись статтями 269, 275-279 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково виробниче підприємство "Запоріжпромекологія" на рішення Господарського суду Запорізької області від 26.12.2018 у справі №908/2008/18 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 26.12.2018 у справі №908/2008/18 залишити без змін.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково виробниче підприємство "Запоріжпромекологія".

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена 19.04.2019.

Головуючий суддя Н.В. Пархоменко

Суддя Л.А. Коваль

Суддя А.Є. Чередко