ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.04.2019 Справа №914/2343/18

За позовною заявою: Фізичної особи-підприємця Мачеус Оксани Василівни, м. Львів

до відповідача: Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, м. Львів

про визнання приміщень непридатними для використання за адресою м. Львів пл. Ринок 37 та пл. Ринок 38

Суддя У.І. Ділай

Секретар О. Старостенко

За участю представників:

Від позивача: ФОП Мачеус Оксана Василівна; В.В. Мачеус - представник (Довіреність №Б/н від 06.04.2017), Кецко Володимир Ярославович - адвокат (посвідчення №014 від 31.10.2013)

Від відповідача: С.С. Чернобай - представник (Довіреність №2302-75 від 09.01.2019)

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

На розгляд Господарського суду Львівської області поступила позовна заява Фізичної особи-підприємця Мачеус Оксани Василівни, до відповідача Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, про визнання приміщень непридатними для використання, що знаходиться за адресою м. Львів пл. Ринок, 37 та пл. Ринок, 38.

Ухвалою суду від 22.12.2018 позовну заяву Фізичної особи-підприємця Мачеус Оксани Василівни залишено без руху.

04.02.2019 за вх.№4697/19 від позивача на адресу суду надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 12.02.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене провадження у справі та призначено судове засідання на 07.03.2019.

06.03.2019 за вх.№9885/19 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що ФОП Мачеус О.В., у позові, що розглядається, просить суд встановити певний факт, а саме визнати непридатними для використання приміщення на площі Ринок, 37 та 38 в м. Львові. Проте ФОП Мачеус О.В. не зазначено, які її майнові чи немайнові права порушені у зв'язку із невизнанням цього факту, та яке він має значення для захисту прав позивача. Таким чином, вважає, що позивачем обрано спосіб захисту, який не відповідає чинному законодавству, а відповідно в позові має бути відмовлено.

Представник позивача та позивач в судовому засіданні 07.03.2019 надали суду усні пояснення, просили позовні вимоги задоволити.

Представник відповідача в судовому засіданні 07.03.2019 надав суду усні пояснення, проти позову заперечив.

Ухвалою суду від 07.03.2019 судове засідання відкладено на 26.03.2019.

26.03.2019 за вх.№12821/19 від позивача надійшло клопотання, в якому просив відкласти розгляд справи на інший день, у зв'язку з тим, що в цей день та час буде брати участь у кримінальній справі №466/8529/18 в Шевченківському районному суді м. Львова, яка призначена швидше та з метою надання часу для ознайомлення з матеріалами справи.

Представник позивача та позивач в судовому засіданні 26.03.2019 надали суду усні пояснення, підтримали клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату.

Представник відповідача в судовому засіданні 26.03.2019 надав суду усні пояснення, проти клопотання про відкладення розгляду справи не заперечив.

Ухвалою суду від 26.03.2019 судове засідання відкладено на 09.04.2019.

09.04.2019 позивач подав до суду заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до якої просить стягнути з відповідача 1544994,95грн збитків.

Також 09.04.2019 позивач подав до суду клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, в якому зазначено, що встановлення факту непридатності підвальних приміщень у будівлях на пл. Ринок, 37 та пл. Ринок, 38 впливає на визначення розміру сплаченої позивачем орендної плати, яка підлягає поверненню, відтак, на думку позивача таку справу слід розглянути за правилами загального позовного провадження.

Представники позивача в судовому засіданні 09.04.2019 підтримали позовні вимоги, з підстав наведених у позовній заяві та з посиланням на матеріали справи, з урахуванням заяву про уточнення позовних вимог, а також підтримали клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

У судовому засіданні 09.04.2019 представник відповідача заперечив проти позову.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд Львівської області прийшов до висновку в задоволенні заяви про уточнення позовних вимог та клопотанні про розгляд справи за правилами загального позовного провадження - відмовити, оскільки заява про уточнення позовних вимог за своїм змістом є фактичною зміною підстави позову.

Крім того, слід зазначити, що подаючи заяву про уточнення позовних вимог, позивач фактично оформив ще один новий позов. Однак, суд звертає увагу ФОП Мачеус О.В., що вона не позбавлена права звернутись до Господарського суду Львівської області із окремим позовом, підставами якого будуть аргументи, які викладені в заяві про уточнення позовних вимог у цій справі.

В процесі розгляду матеріалів справи суд -

встановив:

ФОП Мачеус О.В. подала позов до суду, в якому зазначено, що за договорами оренди нерухомою майна (будівель, споруд, приміщень) № 1- 7012-9 та № Г-7015-9. укладеними 10 березня 2009 року між позивачем та Управлінням комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради.

Відповідач передав позивачу в оренду нежитлові приміщення на пл. Ринок, 37 в м. Львові загальною площею 246,9 кв. м, які складались з приміщень 1-го поверху площею 143,8 кв. м, підвалу площею 92.3 кв. м., антресолі площею 10,8 кв. м та нежитлові приміщення па пл. Ринок, 38 в м. Львові загальною площею 481,1 кв. м, які складались з приміщень підвалу площею 209.8 кв. м, приміщень 1-го поверху площею 207,0 кв. м та приміщень 11-го поверху площею 64,3 кв. м.

Вказані підвальні приміщення є спарені і їх окреме використання є неможливим, оскільки це пов'язано з особливостями внутрішнього планування. Будь-яка реконструкція зі зміною площі та планування є неможливою, оскільки будинки належать до ореолу пам'ятників ЮНЕСКО державного значення.

В п. 2.1. вказаних договорів зазначено, що об'єкт оренди буде використовуватись орендарем для виставки образотворчої продукції, виробленої в Україні.

Пунктом 6.8. вказаних договорів встановлено обов'язок орендодавця проводити реконструкцію або капітальний ремонт будинку (споруди, приміщення).

Згідно з п. 7.1. договорів, орендар зобов'язаний використовувати об'єкт оренди відповідно до його призначення та умов договору.

Як зазначено в позові, приміщення перебувають у незадовільному санітарно-технічному стані, потребували проведення ремонтних та реставраційних робіт, відтак, за твердженням позивача їх використання за призначенням згідно з договором оренди було неможливим, а обов'язок щодо проведення капітального ремонту приміщень покладено на орендодавця.

Водночас позивач звернув увагу, що неодноразово звертався до відповідача з вимогами відремонтувати приміщення, проте у зв'язку з відсутністю в бюджеті необхідної кількості коштів останній не мав можливості для проведення таких робіт і дозволив орендодавцю провести ремонт і реконструкцію за рахунок власних коштів. У зв'язку з цим ФОП Мачеус О.В. за згодою орендодавця за власний рахунок провела капітальний ремонт нежитлових приміщень на пл. Ринок, 37, а саме, приміщень I- го поверху площею 143,8 кв. м. та антресолі площею 10,8 кв. м., а також нежитлових приміщень на пл. Ринок, 38, а саме, приміщень 1-го поверху площею 207,0 кв. м. та ІІ-го поверху площею 64,3 кв. м., привела їх до належного технічного стану і використовувала за призначенням, проте підвальні приміщення площею 92,3 кв. м. та 209,8 кв. м. з часу укладення договорів оренди не використовувались за призначенням, продовжують перебувати у незадовільному санітарно-технічному стані.

Згідно висновку №2-18 судової будівельно-технічної експертизи від 22 січня 2018 року технічний стан (гідравлічної ізоляції огороджувальних конструкцій, оздоблення) приміщень підвалу площею 209,8 кв. м. в будинку № 38 на площі Ринок у м. Львові не відповідає вимогам п. 8.2.1, 8.2.2 ДБН В.2.2-9-2009 «Будинки і споруди. Основні положення» та п. 7.13, 7.14, 9.4.1 ДБН В.2.2-23:2009 «Будинки і споруди. Підприємства торгівлі.» є незадовільний та не дозволяє орендареві ФОП Мачеус О.В. використовувати їх відповідно до цільового призначення та умов договору оренди. Експлуатація приміщень підвалу можлива лише при умові проведення їх ремонту.

Висновком № 2917 судової будівельно-технічної експертизи від 03 січня 2018 року підтверджується, що технічний стан (гідравлічної ізоляції огороджувальних конструкцій, оздоблення) приміщень підвалу площею 92,3 кв. м. в будинку № 37 на площі Ринок у м. Львові не відповідає вимогам п. 8.2.1, 8.2.2 ДБН В.2.2-9-2009 «Будинки і споруди. Основні положення» та п. 7.13, 7.14, 9.4.1 ДБН В.2.2-23:2009 «Будинки і споруди. Підприємства торгівлі.» є незадовільний та не дозволяє орендареві ФОП Мачеус О.В. використовувати їх відповідно до цільового призначення та умов договору оренди. Експлуатація приміщень підвалу можлива лише при умові проведення їх ремонту. Від технічного стану підвальних приміщень будинку № 38 залежить можливість використання за цільовим призначенням та договором оренди підвальних приміщень під будинком № 37 на площі Ринок у м. Львові, оскільки дані приміщення є спареними.

Позивач вважає, що відповідачем при укладенні договорів оренди не додержано вимоги ч. ч. 1, 5 ст. 203 ЦК України, оскільки договори в частині, що стосуються передачі в оренду приміщень підвальних приміщень площею 92,3 кв. м. та 209,8 кв. м. для виставки образотворчої продукції суперечить ч. 1 ст. 767 ЦК України і не був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, у вигляді виставки образотворчої продукції з огляду на неможливість використання даного приміщення за таким цільовим призначенням у зв'язку з його неналежним санітарно-технічним станом, що згідно ч. 1 ст. 215 та ст. 217 ЦК України є підставою для визнання недійсним договору оренди в цій частині.

Відтак, ФОП Мачеус О.В. подала позов до Господарського суду Львівської області про визнання непридатними для використання підвальні приміщення на площі Ринок, 37 та площі Ринок, 38 в м. Львові (Рс 37 інд 1 - VII, Рс 38 інд 1 -XVI).

Відповідач заперечив проти позовних вимог та зазначив таке.

Договір оренди № Г-7015-9 (щодо приміщень по пл. Ринок, 37) діяв до 07.03.2018, відповідно до рішення Господарського суду Львівської області від 11.05.2016 у справі № 914/3970/14, залишеним в силі постановою Вищого господарського суду України від 15.06.2017. Згідно з ч.2 ст 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах які були передбачені договором

Після закінчення терміну дії договору орендодавцем на адресу орендаря було надіслано повідомлення про припинення договірних відносин № 2302-вих-2213 від 28.03.2018, в якому орендодавець повідомив відповідача про припинення договірних відносин у зв'язку із закінченням терміну дії договору оренди та вказав на обов'язок відповідача протягом 15 днів повернути балансоутримувачу орендоване приміщення у належному санітарно-технічному стані по акту приймання передачі, а також провести повний розрахунок по сплаті орендної плати а в разі наявності заборгованості - погасити її в повному обсязі

Договір оренди № Г-7015-9 від 10.03.2009 було припинено у зв'язку із закінченням терміну його дії 07.03.2018.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 14.12.2018 у справі №914/2264/17 позовні вимоги Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради до фізичної особи-підприємця Мачеус Оксани Василівни про розірвання договору оренди, зобов'язання звільнити та повернути обєкт оренди та стягнення заборгованості з орендної плати у сумі 420971,12 грн.- задоволено частково. Провадження в частині розірвання договору оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) №Г-7015-9 від 10.03.2009, укладеного між Управлінням комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради та Фізичною особою-підприємцем Мачеус Оксаною Василівною закрито. Позовні вимоги в частині стягнення з Фізичної особи-підприємця Мачеус Оксани Василівни заборгованості з орендної плати в розмірі 420 971,12 грн та зобов'язання Фізичну особу-підприємця Мачеус Оксану Василівну звільнити та повернути об'єкт оренди, а саме нежитлові приміщення, що знаходяться за адресою: м. Львів, пл. Ринок,37, загальною площею 246,9 кв.м. - задоволено. Стягнуто з Фізичної особи-підприємця Мачеус Оксани Василівни на користь Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради заборгованість з орендної плати в розмірі 420 971,12 грн та зобов'язано Фізичну особу-підприємця Мачеус Оксану Василівну звільнити та повернути об'єкт оренди, а саме нежитлові приміщення, що знаходяться за адресою: м. Львів, пл. Ринок,37, загальною площею 246,9 кв.м.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 28.03.2019 рішенням Господарського суду Львівської області від 14.12.2018 у справі №914/2264/17 - залишено без змін.

Договір оренди № Г-7012-9 (щодо приміщень по пл Ринок, 38) після пролонгації діє до 06 03.2021.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 21.02.2019 у справі № 914/4101/15 позовні вимоги Управління комунальної власності про розірвання договору, стягнення боргу та виселення ФОП Мачеус О.В. з приміщення задоволено повністю.

Стосовно обраного способу захисту відповідач зазначив, що ФОП Мачеус О.В. просить встановити певний факт, а саме визнати непридатними для використання приміщення на площі Ринок, 37 та 38 в м Львові. Проте ФОП Мачеус О.В. не зазначено, які її майнові чи немайнові права порушені у зв'язку із невизнанням цього факту, хто не визнає цей факт, та яке він має значення для захисту прав позивача. При цьому відповідач звернув увагу, що чинний Господарський процесуальний кодекс України не містить такого процесуального інституту як розгляд судом справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Таким чином, відповідач вважає, що позивачем обрано спосіб захисту, який не відповідає чинному законодавству, а відповідно в позові має бути відмовлено.

Стосовно суб'єктного складу спору в якості відповідача вказано Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради. При цьому жодних вимог до Управління комунальної власності не заявлено. Натомість спірні приміщення є власністю територіальної громади міста Львова в особі Львівської міської ради, і рішення у цій справі може вплинути на права чи обов'язки саме цієї юридичної особи.

Щодо формулювання позовних вимог відповідач звернув увагу, що «непридатність для використання» є оціночним поняттям воно в достатній мірі не конкретизовано позивачем з урахуванням обставин спору. Так. питання щодо придатності чи непридатності приміщень для використання могло б мати значення у спорі щодо договірних правовідносин стосовно відповідних приміщень. В такому випадку суд міг би оцінити для якого цільового використання приміщення є придатними чи непридатними, ступінь придатності тощо. Проте в якості позовної вимоги позивачем поставлено питання про непридатність приміщень взагалі, що на думку відповідача, не відповідає цілям і задачі господарського судочинства й позбавляє суд надати оцінку відповідному «факту».

Стосовно технічного стану приміщень відповідач зазначив, вищевказані договори оренди підписані ФОП Мачеус О.В. без зауважень в тому числі щодо якості об'єкта оренди, відтак спірні приміщення були передані ФОП Мачеус О.В. в належному стані.

При прийнятті рішення суд виходить із наступного.

Відповідно до положень статті 16 Цивільного кодексу України та статті 20 Господарського кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За приписами ст. 4 Господарського процесуального кодексу України, право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно із заявленими позовними вимогами позивач просив визнати непридатними для використання підвальні приміщення на площі Ринок, 37 та площі Ринок, 38 в м. Львові (Рс 37 інд 1 - VII, Рс 38 інд 1 -XVI)..

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є, зокрема, забезпечення кожному права на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені особою, до якої пред'явлений позов, тобто, законодавець пов'язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених суб'єктивних прав або законних інтересів позивача.

Відповідно до п. 3.12 Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. № 18, підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини (ст. 11 ЦК України).

Як підтверджується матеріалами справи, позивач та відповідач уклали договори оренди нерухомою майна (будівель, споруд, приміщень) № 1- 7012-9 та № Г-7015-9. Від 10 березня 2009 року, у зв'язку з чим набули взаємних прав й обов'язків.

Спір виник у зв'язку із тим, що спірні приміщення перебувають у незадовільному санітарно-технічному стані, потребували проведення ремонтних та реставраційних робіт, відтак, за твердженням позивача їх використання за призначенням згідно з договором оренди було неможливим, а обов'язок щодо проведення капітального ремонту приміщень покладено на орендодавця.

Згідно висновку №2-18 судової будівельно-технічної експертизи від 22 січня 2018 року технічний стан (гідравлічної ізоляції огороджувальних конструкцій, оздоблення) приміщень підвалу площею 209,8 кв. м. в будинку № 38 на площі Ринок у м. Львові не відповідає вимогам п. 8.2.1, 8.2.2 ДБН В.2.2-9-2009 «Будинки і споруди. Основні положення» та п. 7.13, 7.14, 9.4.1 ДБН В.2.2-23:2009 «Будинки і споруди. Підприємства торгівлі.» є незадовільний та не дозволяє орендареві ФОП Мачеус О.В. використовувати їх відповідно до цільового призначення та умов договору оренди. Експлуатація приміщень підвалу можлива лише при умові проведення їх ремонту.

Висновком № 2917 судової будівельно-технічної експертизи від 03 січня 2018 року підтверджується, що технічний стан (гідравлічної ізоляції огороджувальних конструкцій, оздоблення) приміщень підвалу площею 92,3 кв. м. в будинку № 37 на площі Ринок у м. Львові не відповідає вимогам п. 8.2.1, 8.2.2 ДБН В.2.2-9-2009 «Будинки і споруди. Основні положення» та п. 7.13, 7.14, 9.4.1 ДБН В.2.2-23:2009 «Будинки і споруди. Підприємства торгівлі.» є незадовільний та не дозволяє орендареві ФОП Мачеус О.В. використовувати їх відповідно до цільового призначення та умов договору оренди. Експлуатація приміщень підвалу можлива лише при умові проведення їх ремонту. Від технічного стану підвальних приміщень будинку № 38 залежить можливість використання за цільовим призначенням та договором оренди підвальних приміщень під будинком № 37 на площі Ринок у м. Львові, оскільки дані приміщення є спареними.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд Львівської області вважає за необхідне зазначити, що чинним законодавством не передбачено такого матеріально-правового способу захисту права, як визнання непридатними для використання підвальних приміщень.

При цьому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а відповідно до статті 13 Конвенції (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. При цьому під ефективним способом слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам. Отже, саме шляхом застосування способів захисту цивільних прав та інтересів, передбачених статтею 16 Цивільного кодексу України, може вирішуватися питання про відновлення порушеного права.

Виходячи із вищенаведеного, в Господарського суду Львівської області відсутні правові підстави для задоволення позову через невідповідність обраного позивачем способу захисту приписам статті 20 Господарського кодексу України та статті 16 Цивільного кодексу України.

Судовий збір за подання позову покладається на позивача.

Керуючись статтями 4, 7, 13, 14, 73, 74, 76-79, 91, 96, 120, 123, 129, 233, 236, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.У задоволенні позовних вимог відмовити.

2.Судовий збір покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки передбачені ст.ст. 241, 256, 257 ГПК України. Рішення господарського суду може бути оскаржено в порядку, визначеному розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Інформацію по справі, яка розглядається можна отримати за наступною веб-адресою: http://lv.arbitr.gov.ua/sud5015.

Повне рішення складено 16.04.2019.

Суддя Ділай У.І.