ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"15" квітня 2019 р.м. Одеса Справа № 916/159/19

Господарський суд Одеської області у складі: судді Оборотової О.Ю.

при секретарі судового засідання Воровіній Т.О.

За позовом: Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Наш двір"

до відповідача: Державного реєстратора Комунального підприємства "Агенція реєстраційних послуг" Морозова Ольга Станіславівна

про визнання протиправним та скасування рішення

Представники сторін:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

23.01.2019р. Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Наш двір", звернулося до господарського суду Одеської області з позовом до Державного реєстратора Комунального підприємства "Агенція реєстраційних послуг" Морозова Ольга Станіславівна в якому просить господарський суд про визнання протиправним та скасування рішення.

Позовні вимоги обґрунтовано протиправністю рішення державного реєстратора.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 25.01.2019р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №916/159/19 за правилами загального позовного провадження.

Разом із позовною заявою, позивачем було подано до суду заяву про забезпечення позову.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 25.01.2019р. заяву про забезпечення позову за вх.№2-348/19 від 23.01.2019р. по справі №916/159/19 повернуто Об'єднанню співвласників багатоквартирного будинку "Наш двір".

29.01.2019р. до господарського суду Одеської області від Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Наш двір" надійшла заява про уточнення позовних вимог, відповідно до якої позивач зазначає, що при зазначенні відповідача в прохальній частині позовної заяви допущено описку, та просить врахувати дану заяву при винесенні судового рішення.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 11.03.2019р. закрито підготовче провадження у справі № 916/159/19; призначено справу до судового розгляду по суті в засіданні суду.

Відповідач не забезпечив явку свого повноважного представника у судове засідання, про причини неявки суд не повідомив. Про місце, дату та час розгляду справи учасники повідомлені належним чином, шляхом направлення судової кореспонденції, за юридичною адресою (є загальнодоступною та міститься у вільному доступі в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань).

Крім цього, суд звертає увагу, що поштову кореспонденцію відповідач отримував, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, які містяться в матеріалах справи (а.с. 120,141).

Відповідно до частини сьомої статті 120 Господарського процесуального кодексу України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за можливості сповістити їх з допомогою інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Відтак, приймаючи до уваги належне повідомлення учасників справи, даний спір вирішено судом по суті заявлених вимог за наявними матеріалами справи відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив:

Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Наш двір», відповідно до рішення Приморського районного суду м. Одеси від 08 травня 2018 року у справі №522/21119/12 є власником нежитлового приміщення - гаражу, загальною площею 57,3 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_3.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 08 травня 2018 року у справі №522/21119/12 набрало законної сили 12 грудня 2018 року, після його перегляду в апеляційному порядку (Постанова Апеляційного суду Одеської області від 12 грудня 2018 року).

Відповідно до частини четвертої статті 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 08 травня 2018 року у справі №522/21119/12 скасовано право власності ОСОБА_2 на спірний гараж та визнано право власності на нього за ОСББ «Наш двір».

На час розгляду вищевказаної судової справи №522/21119/12 діяли заходи забезпечення позову у вигляді арешту гаражу на підставі ухвали від 20 січня 2014 року.

Вищевказаний арешт було скасовано лише 21 грудня 2018 року, ухвала набрала законної сили 05 січня 2018 року.

ОСББ «Наш двір» звернулося за реєстрацією права власності на вищезазначений гараж. Однак, як було повідомлено державним реєстратором, право власності на цей гараж вже було зареєстровано за іншою юридичною особою - ТОВ «Інноваційне партнерство».

Реєстрація права власності була проведена на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 44530986 від 11 грудня 2018 року 11:52:45, Морозова Ольга Станіславівна, Комунальне підприємство «Агенція реєстраційних послуг», Одеська обл. (а.с.58)

Підставою для виникнення права власності зазначено акт приймання-передачі внеску до уставного капіталу ТОВ «Інноваційне партнерство» від 27 листопада 2018 року від ОСОБА_2 та протокол установчих зборів учасників №1 ТОВ «Інноваційне партнерство» від 21 листопада 2018 року.

Отже, як зазначає позивач, учасник судової справи №522/21119/12, яка розглядалась у Приморському районному суді м. Одеси - ОСОБА_2, достовірно знаючи про рішення Приморського районного суду м. Одеси від 08 травня 2018 року та ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 20 січня 2014 року про накладення арешту здійснила передачу спірного гаражу до уставного капіталу ТОВ «Інноваційне партнерство».

Як наслідок, на думку позивача реєстрація права власності на спірний гараж, яка була проведена Комунальним підприємством «Агенція реєстраційних послуг» є незаконною, та такою, що порушує права справжнього власника даного майна - ОСББ «Наш двір».

За таких обставин позивач стверджує, він був вимушений звернутися до господарського суду Одеської області з відповідним позовом з метою захисту порушених прав та охоронюваних законом інтересів.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача у судових засіданнях, проаналізувавши норми чинного законодавства, дійшов наступних висновків.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"). У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування.

Таким чином, обов'язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. За положеннями ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно до статті 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти.

Згідно зі ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

В силу положень ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Системний аналіз матеріалів справи дозволяє зробити висновок, що право власності на нежитлове приміщення - гараж, загальною площею 57,3 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 було предметом розгляду справи №522/21119/12 Приморського районного суду м. Одеси.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 08 травня 2018 року у справі №522/21119/12, яке набрало законної сили 12 грудня 2018 року скасовано право власності ОСОБА_2 на спірний гараж та визнано право власності на нього за ОСББ «Наш двір».

Однак, всупереч норм чинного законодавства ОСОБА_2, здійснила передачу спірного гаражу до уставного капіталу ТОВ «Інноваційне партнерство». Дана реєстрація права власності у порушення закону була проведена за наявності іншого власника майна та під час дії арешту, який був зареєстрований у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно зі ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об'єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації, та їх обтяжень визначені Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; державний реєстр речових прав на нерухоме майно - єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об'єкти та суб'єктів цих прав.

Згідно з ч. 3 ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав.

Відповідно до ст. 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Згідно до ст. 24 ЗУ Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо: наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно;

Отже, суд погоджується з правовою позицією позивача з приводу того що, рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності є незаконним підлягає скасуванню.

У відповідності до частини першої статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до ч.1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Разом з тим, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи викладене, позовні вимоги Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Наш двір" підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається на відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Керуючись ст.ст. 20, 73, 74, 76, 86, 130, 165, 231, 232, 233, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Наш двір" до Державного реєстратора Комунального підприємства "Агенція реєстраційних послуг" Морозова Ольга Станіславівна про визнання протиправним та скасування рішення - задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 44530986 від 11 грудня 2018 року 11:52:45, здійснене державним реєстратором Комунального підприємства «Агенція реєстраційних послуг» Морозовою Ольгою Станіславівною.

3. Стягнути з Державного реєстратора Комунального підприємства "Агенція реєстраційних послуг" Морозова Ольга Станіславівна (вул.Генерала Селезньова,62, Руськоіванівка, Білгород-Дністровський район, Одеська область, 67721, ) на користь Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Наш двір" (вул.Затишна,5,кв.6, Одеса, Одеська область, 65012, ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 1921,00 грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через господарський суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено та підписано 25 квітня 2019 р.

Суддя О.Ю. Оборотова