ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" квітня 2019 р. Справа№ 910/16228/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Руденко М.А.

суддів: Дідиченко М.А.

Суліма В.В.

при секретарі судового засідання Ігнатюк Г.В.

від позивача: Герасимова О.А., ордер 126048 від 15.04.2019 року

від відповідача: Родіонова О.В., довіреність № 3797 від 10.12.2018 року

розглянувши матеріали апеляційної скарги публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Київської міської філії ПАТ " Укртелеком "

на рішення господарського суду міста Києва від 24.01.2019р.

у справі №910/16228/18 (суддя - Пінчук В.І.)

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Е С У"

до публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Київської міської філії ПАТ " Укртелеком "

про стягнення 425 859,41 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2018 року позивач - товариство з обмеженою відповідальністю "ЕСУ" - звернувся до господарського суду міста Києва з позовною заявою про стягнення з відповідача - публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Київської міської філії ПАТ "Укртелеком" 425859,41 грн. боргу за договором підряду від 15.01.2016 р. № 82G200/16-15.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором підряду від 15.01.2016 р. № 82G200/16-15, в частині розрахунків за виконані позивачем роботи.

Рішенням господарського суду міста Києва від 24.01.2019р. у справі №910/16228/18 позов задоволено: стягнуто з публічного акціонерного товариства " Укртелеком " в особі Київської міської філії ПАТ " Укртелеком" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ЕСУ" 425859 (чотириста двадцять п'ять тисяч вісімсот п'ятдесят дев'ять) грн. 41 коп. боргу, 6387 ( шість тисяч триста вісімдесят сім ) грн. 90 коп. судового збору.

Мотивуючи судове рішення, суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що матеріалами справи належним чином підтверджено, а відповідачем не спростовано факт наявності заборгованості за виконані позивачем роботи за договором підряду від 15.01.2016 р. № 82G200/16-15.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, відповідач - публічне акціонерне товариство "Укртелеком" в особі Київської міської філії ПАТ " Укртелеком" - звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 24.01.2019р. у справі №910/16228/18 та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову повністю.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказав на те, що при розгляді справи судом першої інстанції неправильно застосовані норми матеріального права та процесуального права. Так, апелянт зазначає, що позивач порушив строки виконання робіт за договором підряду від 15.01.2016 р. № 82G200/16-15 та не сплатив неустойку за порушення вказаних строків, у зв'язку з чим у відповідача відсутні підстави для оплати робіт. Крім того, апелянт вказує, що позовну заяву підписано неналежним представником позивача, який діяв на підставі довіреності №2018-02-01/ВК від 01.02.2018, проте зазначена довіреність відсутня в переліку документів доданих до позовної заяви, яка надіслана відповідачу.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.02.2019 р. сформовано колегію суддів у складі: Руденко М.А. (головуючий суддя), Дідиченко М.А., Сулім В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.03.2019 р., у складі колегії суддів: Руденко М.А. (головуючий суддя), Пономаренко Є.Ю., Дідиченко М.А., прийнято до розгляду апеляційну скаргу та призначено розгляд справи на 16.04.2019 р.

У судовому засіданні 16.04.2019 року представник відповідача підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити: рішення суду першої інстанції скасувати, в задоволенні позовних вимог відмовити.

Представник позивача вказав на те, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, підстави для його скасування відсутні.

Заслухавши пояснення присутніх в судовому засіданні представників сторін, вивчивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, виходячи з вимог чинного законодавства, колегія суддів дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення суду першої інстанції не підлягає скасуванню чи зміні, виходячи з наступного.

Згідно із ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 15.01.2016 р. між позивачем (підрядником) та відповідачем (замовником) був укладений договір підряду № 82G200/16-15 (а.с. 16-25) (далі - договір).

Відповідно до умов вказаного договору позивач зобов'язався виконати роботи, а відповідач зобов'язався їх прийняти та оплатити.

Згідно з п.2.2 договору № 82G200/16-15 від 15.01.2016 р. договір є рамковим і передбачає можливість неодноразового замовлення виконання робіт. Для цього кожного разу, при виникненні потреби у виконанні робіт з будівництва, сторони у порядку передбаченому цим договором укладають у паперовому вигляді замовлення, у якому узгоджують перелік, обсяг та строки виконання робіт з будівництва та їх вартість.

Пунктом 5.3 вказаного договору передбачено, що після підписання обома сторонами замовлення замовник протягом 10 робочих днів зобов'язаний перерахувати підряднику авансову оплату в розмірі 30% від вартості робіт за відповідним замовленням. Остаточний розрахунок здійснюється замовником протягом 10 робочих днів після підписання сторонами акту передачі - приймання виконаних робіт.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору, позивачем виконано обумовлені договором роботи на суму 610 182,19 грн., що підтверджується підписаними між сторонами актами передачі - приймання виконаних робіт №2017/03 від 22.05.2017, №15/3 від 17.05.2017, №15/55-1 від 19.06.2017, №15/14_1 від 20.12.2017, №15/49-1 від 08.08.2017, №15/45_1 від 10.11.2017, №15/42-1 від 14.08.2107, №15/50-1 від 08.08.2017, №15/20 від 26.05.2017, №15/15 від 17.11.2017, №15/13-1 від 04.09.2017, №15/10 від 14.08.2017, №15/9 від 17.08.2017 та №15_8-1 від 10.11.2017 (а.с.79-100).

Як вбачається з акту звірки взаєморозрахунків від 13.11.2018 р. (а.с. 102), відповідач за виконані роботи розрахувався лише частково, внаслідок чого у останнього виникла заборгованість в розмірі 425859,41 грн., зазначене не заперечується сторонами.

Оскільки відповідач в добровільному порядку за виконанні роботи за договором підряду № 82G200/16-15 від 15 січня 2016 року в повному обсязі не розрахувався, позивач звернувся до суду з даним позовом та просив стягнути заборгованість у розмірі 425 859, 41 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що відповідач не виконав умови договору підряду та в повному обсязі не розрахувався за виконані роботи.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції зважаючи на наступне.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі статтями 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 Цивільного Кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускаються (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором підряду.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно зі ст. ст. 843, 854 ЦК України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.

Як вже зазначалось та було вірно встановлено судом першої інстанції, позивачем на виконання умов договору було виконано обумовлені договором роботи на суму 610182,19 грн., що підтверджується актами передачі-приймання виконаних робіт, які підписані представниками сторін та скріплені печатками підприємств без зауважень.

Так, відповідач за виконані роботи розрахувався лише частково, внаслідок чого у останнього виникла заборгованість в розмірі 425859,41 грн.

Аналізуючи зазначене, враховуючи належне та повне виконання позивачем договірних зобов'язань щодо виконання робіт за договором підряду № 82Є200/16-15 від 15 січня 2016 року та відсутності заперечень чи претензій щодо об'єму та якості виконаних робіт з боку відповідача, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідачем не було доведено належними та допустимими доказами, в розумінні ст.ст.76,77 ГПК України факту погашення заборгованості перед позивачем в розмірі 425859,41 грн. за виконані роботи по договору № 82G200/16-15 від 15.01.2016 року, отже судом першої інстанції правомірно задоволено позовні вимоги щодо стягнення заборгованості.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що позивачем несвоєчасно виконувались роботи за договором № 82G200/16-15 від 15.01.2016 р., в зв'язку з чим позивач повинен сплатити відповідачу пеню за несвоєчасне виконання робіт, колегія суддів зазначає, що стягнення з відповідача пені не є предметом цього позову, а відповідач не позбавлений права звернутись до суду з відповідним позовом. Окрім того, колегія суддів зазначає на те, що стягнення пені за несвоєчасно виконані роботи за договором підряду не звільняє відповідача від сплати коштів за виконані роботи за договором підряду.

Також, колегія суддів відхиляє доводи апелянта щодо відсутності у представника позивача повноважень звернення до суду з даним позовом, оскільки в матеріалах справи, наявний оригінал довіреності №2018-02-01/ВК від 01.02.2018 виданої на О.А. Герасимової, відповідно до якої останній надано відповідні повноваження, на захист інтересів позивача, в тому числі на звернення до суду з позовною заявою (а.с.169-170). При цьому, відповідач не позбавлений можливості ознайомитись з матеріалами справи.

Відповідно до ст. ст. 73,74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що скаржник не довів обґрунтованість своєї апеляційної скарги, докази на підтвердження своїх вимог суду не надав, апеляційний суд погоджується із рішенням господарського суду міста Києва від 24.01.2019р. у справі №910/16228/18, отже підстав для його скасування або зміни не вбачається.

Оскільки, у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на відповідача (апелянта).

Керуючись ст. ст. 269, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Укртелеком" на рішення господарського суду міста Києва від 24.01.2019р. у справі №910/16228/18 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду міста Києва від 24.01.2019р. у справі №910/16228/18 залишити без змін.

Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на відповідача (апелянта).

Матеріали справи №910/16228/18 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.ст. 287,288 ГПК України

Повний текст постанови складено 23.04.2019 р.

Головуючий суддя М.А. Руденко

Судді М.А. Дідиченко

В.В. Сулім