ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

16.04.2019

Справа № 910/1651/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Ярмак О.М., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін господарську справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь" (87500, Донецька область, м. Маріуполь вул.Лепорського,буд.1)

до Акціонерного товариства "Українська Залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, буд.5)

про стягнення 576 032,72 грн.

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Металургійний комбінат "Азовсталь" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Українська Залізниця" 576 032,74 грн. штрафу за несвоєчасну доставку вантажу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до залізничних накладних відповідачем до станції призначення “Сартана” Донецької залізниці було здійснено перевезення вантажів, одержувачем якого був позивач. Відповідно до “Правил обчислення термінів доставки вантажу”, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000, термін доставки вантажу визначається, виходячи з відстані, за яку обчислюється провізна плата. Про причини затримки вантажу, які дають право залізниці на збільшення терміну доставки та тривалість цієї затримки повинна бути зроблена відмітка в перевізних документах, яка завіряється підписом працівника станції. Відповідними правилами встановлено, що строки доставки вантажу є граничними, за порушення яких законодавством України передбачені штрафи. У спірних залізничних накладних, за якими відповідач допустив прострочення доставки вантажу, відмітки про поважність причин прострочення термінів доставки відсутні. Враховуючи викладене, позивач звернувся до суду з позовною вимогою стягнути з відповідача штраф за несвоєчасну доставку вантажу у розмірі 576 032,72 грн. по 97 залізничних накладних.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.02.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Згідно положень ст. 248 ГПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

У відповідності до ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Частинною третьою статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Позивач належним чином повідомлений про розгляд справи відповідно до ст. 120 ГПК України, ухвала суду від 15.02.2019 отримана – 22.02.2019.

27.02.2019 через загальний відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач зазначає, що позивач по станції “Сартана” розраховує штрафні санкції за перевезення за червень 2018 року. Проте, відповідач зазначає, що доданий до позовної заяви розрахунок штрафу за несвоєчасну доставку вантажів у червні 2018 року є математично не вірним. При підготовці відзиву було встановлено, що позивач допустив помилки в розрахунку штрафу за 8 накладними (фактично за 6 накладними). Позивачем вимога про стягнення штрафу помилково завищена на 38 859,70 грн., а математично і юридично вірною та обґрунтованою є сума штрафу в розмірі 537 173,02 грн. Разом з відзивом на позовну заяву відповідач подав заяву про зменшення розміру штрафу. В заяві відповідач не заперечував той факт, що з його боку мали місце порушення визначених правилами термінів доставки вантажів позивачу. Але ці порушення виникли з поважних причин та незалежник від відповідача. Також, відповідач просить суд застосувати строк позовної давності.

29.03.2019 через загальний відділ діловодства суду від позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог. В якій позивач просив суд зменшити позовні вимоги, у зв’язку з допущенням технічної помилки при здійснені розрахунку штрафу за несвоєчасну доставку помилково штраф нараховано двічі за накладною №42733972 на суму 7 184,10 грн. та за накладною №42729632 на суму 14 474,70 грн. З врахуванням викладеного розмір позовних вимог по справі складає 561 558,02 грн., сума судового збору за наявними позовними вимогами складає 8 423,37 грн. Також, від позивача надійшла відповідь на відзив, в якому останній заперечує повністю проти тверджень відповідача викладених у відзиві.

04.04.2019 через загальний відділ діловодства суду від відповідача надійшло заперечення на відповідь на відзив. Відповідач вважає, що відповідь на відзив є безпідставним та необґрунтованим. Оскільки, за накладними 42483727, 42483735, 42371542, 42371591 здійснювалось перевезення негабаритного вантажу, про що є відповідні позначки в розділі 5 зазначених накладних. Позивач розраховує нормативний строк доставки негабаритних вантажів виходячи з розрахунку 100 км — 1 доба. Але при цьому він не враховує положення п.2.8 Правил обчислення термінів доставки вантажів, які передбачають збільшення термінів доставки при перевезенні негабаритних вантажів на 1 добу при відправленні і на одну добу при кожній передачі вантажу з однієї залізниці на іншу. Таким чином при розрахунку суми штрафу позивач безпідставно не врахував таке збільшення терміну доставки вантажів. Додатково слід зазначити, що в контррозрахунку відповідача у другому стовпчику допущено технічну помилку (описку) замість правильного номер накладної 42371591 помилково зазначено 43271591. В розділі 49 наданих позивачем накладних 42733972, 42729632 є відмітки про затримання вантажу та продовження термінів доставки, що прямо передбачено п.2.9 Правил обчислення термінів доставки вантажів. При цьому позивач необґрунтовано та без надання відповідних доказів вважає, що збільшення термінів доставки регламентується виключно п.2.4 Правил, чому подовження терміну доставки не відповідає дійсності є незрозумілим, так як позивач сам надав докази (залізничні накладні 42733972, 42729632) з відповідними відмітками про подовження терміну доставки. Вважає заперечення позивача щодо розрахунку суми штрафу не відповідають п.2.8, п.2.9 Правил обчислення термінів доставки вантажів, є помилковими і необґрунтованими.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 46 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Таким чином, суд приймає зменшення позовних вимог та розглядає вимоги позивача відповідно до заяви про зменшення розміру позовних вимог.

Враховуючи належне повідомлення сторін про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику їх уповноважених представників, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України № 938 від 31.10.2018 “Деякі питання діяльності акціонерного товариства “Українська залізниця” змінено тип Публічного акціонерного товариства “Українська залізниця” з публічного на приватне та перейменовано в Акціонерне товариство “Українська залізниця”. Відповідні зміни внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань.

З огляду на викладене, відповідачем у даній справі є Акціонерне товариство “Українська залізниця”.

Згідно із частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Акціонерним товариством “Українська залізниця” в особі Регіональної філії “Донецька залізниця” (далі - відповідач) до станції призначення – “Сартана” Донецької залізниці в травні – червні здійснено перевезення вантажів, одержувачем яких є ПАТ “Металургійний комбінат “Азовсталь” (далі - позивач) згідно залізничних накладних:

№ 41998238 від 21.05.2018 від станції Умань, відстань перевезення 921 км;

№ 42031351 від 22.05.2018 від станції Умань, відстань перевезення 921 км;

№ 41935867 від 19.05.2018 від станції Умань, відстань перевезення 921 км;

№ 41968660 від 20.05.2018 від станції Арциз, відстань перевезення 1217 км;

№ 41968298 від 20.05.2018 від станції Каховка, відстань перевезення 564 км;

№ 41963901 від 20.05.2018 від станції Одеса-Товарна, відстань перевезення 1035 км;

№ 41935578 від 19.05.2018 від станції Умань, відстань перевезення 921 км;

№ 4197226 від 20.05.2018 від станції Балта, відстань перевезення 948 км;

№ 41968801 від 20.05.2018 від станції Кодима, відстань перевезення 1001 км;

№ 41971201 від 20.05.2018 від станції Липовец, відстань перевезення 979 км;

№ 42191809 від 27.05.2018 від станції Херсон, відстань перевезення 676 км;

№ 42116335 від 25.05.2018 від станції Черкаси, відстань перевезення 749 км;

№ 42116830 від 25.05.2018 від станції Черкаси, відстань перевезення 749 км;

№ 42083295 від 24.05.2018 від станції Подольск, відстань перевезення 970 км;

№ 42039941 від 23.05.2018 від станції Подольск, відстань перевезення 970 км;

№ 42997784 від 21.05.2018 від станції Любашевка, відстань перевезення 893 км;

№ 42163519 від 26.05.2018 від станції Ксениево, відстань перевезення 1062 км;

№ 42183616 від 27.05.2018 від станції Черкаси, відстань перевезення 749 км;

№ 42158378 від 26.05.2018 від станції Липовец, відстань перевезення 979 км;

№ 42323584 від 31.05.2018 від станції Ізмаіл, відстань перевезення 1324 км;

№ 42323576 від 31.05.2018 від станції Ізмаіл, відстань перевезення 1324 км;

№ 42320044 від 31.05.2018 від станції Арциз, відстань перевезення 1217 км;

№ 42313072 від 31.05.2018 від станції Ксенієво, відстань перевезення 1062 км;

№ 42304394 від 31.05.2018 від станції Вознесенськ, відстань перевезення 851 км;

№ 42397265 від 03.06.2018 від станції Херсон, відстань перевезення 676 км;

№ 42583732 від 10.06.2018 від станції Миколаїв-Вантажний, відстань перевезення 630 км;

№ 42430223 від 04.06.2018 від станції Миколаїв-Вантажний, відстань перевезення 630 км;

№ 42384719 від 03.06.2018 від станції Подільськ, відстань перевезення 970 км;

№ 42483453 від 06.06.2018 від станції Миколаїв-Вантажний, відстань перевезення 630 км;

№ 42048215 від 23.05.2018 від станції Черкаси, відстань перевезення 749 км;

№ 42324616 від 31.05.2018 від станції Первомайськ-на-Бубе, відстань перевезення 830 км;

№ 42320176 від 31.05.2018 від станції Крижопіль, відстань перевезення 1086 км;

№ 42312744 від 31.05.2018 від станції Умань, відстань перевезення 921 км;

№ 42303891 від 31.05.2018 від станції Черкаси, відстань перевезення 749 км;

№ 42308114 від 31.05.2018 від станції Ліповец, відстань перевезення 979 км;

№ 42419572 від 04.06.2018 від станції Ізмаіл, відстань перевезення 1324 км;

№ 42441279 від 05.06.2018 від станції Ізмаіл, відстань перевезення 1324 км;

№ 42441220 від 05.06.2018 від станції Ізмаіл, відстань перевезення 1324 км;

№ 42441246 від 05.06.2018 від станції Ізмаіл, відстань перевезення 1324 км;

№ 42441238 від 05.06.2018 від станції Ізмаіл, відстань перевезення 1324 км;

№ 42483727 від 06.06.2018 від станції Одеса-Порт, відстань перевезення 1030 км;

№ 42483735 від 06.06.2018 від станції Одеса-Порт, відстань перевезення 1030 км;

№ 42419630 від 04.06.2018 від станції Ізмаіл, відстань перевезення 1324 км;

№ 42413070 від 04.06.2018 від станції Миколаїв-Вантажний, відстань перевезення 630 км;

№ 42371542 від 02.06.2018 від станції Ізмаіл, відстань перевезення 1324 км;

№ 42371591 від 02.06.2018 від станції Ізмаіл, відстань перевезення 1324 км;

№ 42556324 від 09.06.2018 від станції Сарата, відстань перевезення 1189 км;

№ 42577353 від 10.06.2018 від станції Шабо, відстань перевезення 1120 км;

№ 32127656 від 31.05.2018 від станції Коростень-Житомирський, відстань перевезення 1135 км;

№ 42342873 від 01.06.2018 від станції Золотоноша, відстань перевезення 779 км;

№ 42457044 від 05.06.2018 від станції Ізмаіл, відстань перевезення 1324 км;

№ 42453738 від 05.06.2018 від станції Арциз, відстань перевезення 1217 км;

№ 42465609 від 06.06.2018 від станції Кулиндорово, відстань перевезення 1010 км;

№ 32186272 від 05.06.2018 від станції Біла Церква, відстань перевезення 897 км;

№ 42457077 від 05.06.2018 від станції Миколаїв-Вантажний, відстань перевезення 630 км;

№ 42557447 від 09.06.2018 від станції Шабо, відстань перевезення 1120 км;

№ 42316430 від 31.05.2018 від станції Умань, відстань перевезення 921 км;

№ 42451930 від 05.06.2018 від станції Золотоноша І, відстань перевезення 779 км;

№ 42526699 від 08.06.2018 від станції Черкаси, відстань перевезення 749 км;

№ 42549857 від 09.06.2018 від станції Одеса-Товарна, відстань перевезення 1035 км;

№ 42644245 від 13.06.2018 від станції Куліндорово, відстань перевезення 1010 км;

№ 42655266 від 13.06.2018 від станції Одеса-Сортувальна, відстань перевезення 1045 км;

№ 40825150 від 13.06.2018 від станції Золотоноша І, відстань перевезення 779 км;

№ 42621573 від 12.06.2018 від станції Черкаси, відстань перевезення 749 км;

№ 42635987 від 12.06.2018 від станції Черкаси, відстань перевезення 749 км;

№ 42639914 від 13.06.2018 від станції Черкаси, відстань перевезення 749 км;

№ 42685487 від 14.06.2018 від станції Богачево, відстань перевезення 800 км;

№ 42659649 від 13.06.2018 від станції Богачево, відстань перевезення 800 км;

№ 42656926 від 13.06.2018 від станції Кодима, відстань перевезення 1001 км;

№ 42574780 від 10.06.2018 від станції Крижопіль, відстань перевезення 1086 км;

№ 42703264 від 15.06.2018 від станції Подольск, відстань перевезення 970 км;

№ 42650069 від 13.06.2018 від станції Умань, відстань перевезення 924 км;

№ 42657411 від 13.06.2018 від станції Умань, відстань перевезення 924 км;

№ 42673038 від 14.06.2018 від станції Урциз, відстань перевезення 1217 км;

№ 42505008 від 07.06.2018 від станції Золотоноша, відстань перевезення 779 км;

№ 42732081 від 16.06.2018 від станції Нікель-Побужский, відстань перевезення 845 км;

№ 42745992 від 17.06.2018 від станції Черкаси, відстань перевезення 749 км;

№ 42720482 від 16.06.2018 від станції Черкаси, відстань перевезення 749 км;

№ 42733972 від 16.06.2018 від станції Кулиндорово, відстань перевезення 1010 км;

№ 42729632 від 16.06.2018 від станції Кулиндорово, відстань перевезення 1010 км;

№ 42721449 від 16.06.2018 від станції Черкаси, відстань перевезення 749 км;

№ 42753350 від 17.06.2018 від станції Новомиргород, відстань перевезення 776 км;

№ 42732610 від 16.06.2018 від станції Одеса-Товарна, відстань перевезення 1035 км;

№ 42677708 від 14.06.2018 від станції Одеса-Товарна, відстань перевезення 1035 км;

№ 42732602 від 16.06.2018 від станції Одеса-Товарна, відстань перевезення 1035 км;

№ 42686394 від 14.06.2018 від станції Ізмаіл, відстань перевезення 1324 км;

№ 42453720 від 05.06.2018 від станції Черкаси, відстань перевезення 749 км;

№ 42482885 від 06.06.2018 від станції Кулиндорово, відстань перевезення 1010 км;

№ 42488890 від 07.06.2018 від станції Черкаси, відстань перевезення 749 км;

№ 42507608 від 07.06.2018 від станції Одеса-Товарна, відстань перевезення 1035 км;

№ 42507657 від 07.06.2018 від станції Одеса-Товарна, відстань перевезення 1035 км;

№ 42520122 від 08.06.2018 від станції Кулиндорово, відстань перевезення 1010 км;

№ 42521310 від 08.06.2018 від станції Черкаси, відстань перевезення 749 км;

№ 42528505 від 08.06.2018 від станції Миколаїв-Вант., відстань перевезення 630 км;

№ 42428128 від 04.06.2018 від станції Богачево, відстань перевезення 800 км;

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов’язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші угоди.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору (ст. 626 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення.

Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Згідно із статтею 307 Господарського кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов’язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Перевізники зобов'язані забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами здійснення відповідних перевезень.

Вантажовідправник і перевізник у разі необхідності здійснення систематичних впродовж певного строку перевезень вантажів можуть укласти довгостроковий договір, за яким перевізник зобов'язується у встановлені строки приймати, а вантажовідправник - подавати до перевезення вантажі у погодженому сторонами обсязі.

Залежно від виду транспорту, яким передбачається систематичне перевезення вантажів, укладаються такі довгострокові договори: довгостроковий - на залізничному і морському транспорті, навігаційний - на річковому транспорті (внутрішньому флоті), спеціальний - на повітряному транспорті, річний - на автомобільному транспорті. Порядок укладення довгострокових договорів встановлюється відповідними транспортними кодексами, транспортними статутами або правилами перевезень.

Умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб’єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов'язань.

Частиною першою статті 919 Цивільного кодексу України передбачено, що перевізник зобов’язаний доставити вантаж, пасажира, багаж, пошту до пункту призначення у строк, встановлений договором, якщо інший строк не встановлений транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них, а в разі відсутності таких строків - у розумний строк.

Відповідно до частини 1 статті 313 Господарського кодексу України перевізник зобов’язаний доставити вантаж до пункту призначення у строк, передбачений транспортними кодексами, статутами чи правилами. Якщо строк доставки вантажів у зазначеному порядку не встановлено, сторони мають право встановити цей строк у договорі.

Згідно із статтею 920 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов’язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Постановою Кабінету Міністрів України № 457 від 06.04.1998 затверджено Статут залізниць (далі - Статут), який визначає обов'язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під’їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту (стаття 2 Статуту).

Відповідно до статті 5 Статуту на підставі цього Статуту Мінтранс затверджує:

а) Правила перевезення вантажів (далі - Правила);

б) Технічні умови навантаження і кріплення вантажів;

в) Правила перевезення пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом України (далі - Правила перевезень пасажирів);

г) інші нормативні документи.

Нормативні документи, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту, безпеки руху, охорони праці, громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту і комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті, є обов'язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Згідно із статтею 6 Статуту накладна – це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов’язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Статтею 23 Статуту та п.1.1. Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000, передбачено, що відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів).

Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем.

Форма накладної і порядок її заповнення, а також форма квитанції затверджуються Мінтрансом.

Накладна згідно з цими Правилами може оформлятися і надаватися в електронному вигляді (із накладенням електронного цифрового підпису (далі - ЕЦП)).

Електронний перевізний документ та його паперова версія мають однакову юридичну силу.

Згідно ст.22 Статуту, за договором залізничного перевезення вантажу залізниця зобов'язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобов'язується сплатити за перевезення встановлену плату. Відповідно до статті 41 Статуту залізниці зобов’язані доставити вантажі за призначенням в установлені терміни.

Терміни доставки вантажів і правила обчислення термінів доставки вантажів встановлюються Правилами, виходячи з технічних можливостей залізниць.

Обчислення терміну доставки починається з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення.

Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки.

У разі затримки подачі вагонів (контейнерів) під вивантаження внаслідок зайнятості вантажного фронту або з інших причин, залежних від одержувачів, вантаж вважається доставленим вчасно, якщо він прибув на станцію призначення до закінчення встановленого терміну доставки.

Згідно з пунктом 1.2. Правил обчислення термінів доставки вантажу, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000, термін доставки вантажу визначається, виходячи з відстані, за яку обчислюється провізна плата.

Відповідно до підпункту 1.1.1 пункту 1.1 вказаних Правил, у разі перевезення вантажною швидкістю залізниці надається термін доставки вантажу: одна доба на кожні повні та неповні 320 км щодо маршрутних відправок, та одна доба на кожні повні та неповні 200 км щодо вагонних відправок.

Пунктом 2.1 Правил визначено, що обчислення терміну доставки починається з 24-ї години дати приймання вантажу до перевезення, зазначеної в перевізних документах.

Згідно з пунктом 2.4 Правил терміни доставки вантажів, які обчислюються згідно з пунктом 1, збільшуються, зокрема, на одну добу на операції, пов'язані з відправленням і прибуттям вантажу.

Відповідно до пункту 2.10 Правил вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки.

За приписами ч. 2 ст. 313 Господарського кодексу України розмір штрафів, що стягуються з перевізників за прострочення в доставці вантажу, визначається відповідно до закону.

У відповідності до ст. 920 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Частиною першою статті 23 Закону України “Про залізничний транспорт” передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання зобов'язань за договором про організацію перевезень вантажів перевізники несуть відповідальність за неповну і несвоєчасну подачу вагонів і контейнерів для виконання плану перевезень, а вантажовідправники - за невикористання наданих транспортних засобів у порядку та розмірах, що визначаються Статутом залізниць України. Перевізники також несуть відповідальність за зберігання вантажу, багажу, вантажобагажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу, а також за дотримання терміну їх доставки в межах, визначених Статутом залізниць України.

Згідно із статтею 116 Статуту за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб'єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі:

10 відсотків провізної плати - за прострочення на дві доби;

20 відсотків провізної плати - за прострочення на три доби;

30 відсотків провізної плати - за прострочення на чотири і більше діб.

Зазначений штраф не сплачується, якщо вантаж не було вивезено одержувачем із станції впродовж доби після одержання повідомлення про прибуття вантажу або якщо в цей же термін одержувач не розкредитує перевізні документи на вантаж, що прибув.

Відповідно до інформаційного листа Вищого господарського суду України № 01-06/420/2012 від 04.04.2012 нарахування штрафу за несвоєчасну доставку вантажу здійснюється в залежності від кількості повних прострочених діб, але не менш ніж двох діб. Встановлений статтею 116 Статуту штраф застосовується у разі прострочення доставки вантажу на дві доби (більше ніж на 48 годин), на три доби (більше ніж на 72 години) і на чотири доби (більше ніж на 96 годин). Якщо прострочення доставки вантажу допущено залізницею менш ніж на дві доби (не більше 48 годин), що обчислюється з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення, то підстави для нарахування передбаченої статтею 116 Статуту штрафу відсутні.

Реченням другим абзацу першого пункту 8 Правил видачі вантажів (ст. 35, 42, 46, 47, 48, 52, 53 Статуту), затверджених наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000 передбачено, що оформлення видачі вантажу засвідчується календарним штемпелем станції у відповідній графі накладної.

Згідно з абзацом другим пункту 8 вказаних Правил датою фактичної видачі вантажу вважається дата його вивозу з території станції в разі вивантаження засобами залізниці або дата подачі вагона під вивантаження, якщо воно здійснюється одержувачем на місцях загального або незагального користування.

За накладними № 41998238, № 42031351, № 41935867 вантаж прибув 31.05.2018, № 41968660, № 41968298, № 41963901, № 41935578 вантаж прибув 01.06.2018, № 4197226, № 41968801, № 41971201 вантаж прибув 02.06.2018, № 42191809, № 42116335, № 42116830, № 42083295, № 42039941, № 42997784 вантаж прибув 04.06.2018, № 42163519, № 42183616 вантаж прибув 06.06.2018, № 42158378 вантаж прибув 07.06.2018, № 42323584, № 42323576, № 42320044, № 42313072, № 42304394, № 42397265 вантаж прибув 12.06.2018, № 42583732 вантаж прибув 18.06.2018, № 42430223, № 42384719, № 42483453, № 42048215, № 42324616, № 42320176, № 42312744, № 42303891 вантаж прибув 20.06.2018, № 42308114, № 42419572, № 42441279, № 42441220, № 42441246, № 42441238, № 42483727, № 42483735, № 42419630, № 42413070, № 42371542, № 42371591 вантаж прибув 22.06.2018, № 42556324, № 42577353, № 32127656, № 42342873, № 42457044, № 42453738, № 42465609, № 32186272, № 42457077, № 42557447, № 42316430, № 42451930 вантаж прибув 23.06.2018, № 42526699, № 42549857, № 42644245, № 42655266, № 40825150, № 42621573, № 42635987, № 42639914 вантаж прибув 25.06.2018 , № 42685487, № 42659649, № 42656926. № 42574780, № 42703264, № 42650069 вантаж прибув 26.06.2018, № 42657411, № 42673038 вантаж прибув 27.06.2018, № 42505008 вантаж прибув 28.06.2018, № 42732081, № 42745992, № 42720482, № 42733972. № 42729632, № 42721449, № 42753350, № 42732610, № 42677708, № 42732602, № 42686394 вантаж прибув 29.06.2018, № 42453720, № 42482885, № 42488890, № 42507608, № 42507657, № 42520122, № 42521310, № 42528505, № 42428128 вантаж прибув 30.06.2018.

Календарними штемпелями на залізничних накладних, доданих до позовної заяви, підтверджується, що вантаж відповідачем доставлено позивачу з порушенням встановленого терміну доставки, визначеного ст. 41 Статуту залізниць України та Правилами обчислення термінів доставки вантажу.

Зокрема з матеріалів справи вбачається, що враховуючи відстань від станції відправлення до станції призначення (із розрахунку 200 км за добу) + 1 доба (на операції, пов’язані з відправленням-прибуттям) + 1 доба (п. 2.1 вказаних Правил) за всіма залізничними накладними мало місце прострочення доставки вантажу на дві і більше діб.

Відповідно до розрахунку позивача, загальна сума штрафу за несвоєчасну доставку вагонів, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, складає 561 558,02 грн.

Судом перевірено та визнано обґрунтованим наведений позивачем розрахунок розміру штрафу за несвоєчасну доставку вантажу залізницею.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення з відповідача 561 558,02 грн. штрафу є обґрунтованими, документально підтвердженими.

Разом з тим, відповідач подав клопотання про зменшення розміру штрафу.

В обґрунтування клопотання відповідач посилається на те, що проведення АТО значно ускладнило транспортне сполучення у межах регіональної філії “Донецька залізниця” та забезпечення виконання вимог та положень Статуту залізниць України і Правил перевезення вантажів, які були затверджені задовго до початку проведення АТО.

Відповідач, пояснює, що до початку АТО переважна більшість вантажів прямувала до станцій міста Маріуполь зі станцій Дружківка, Авдіївка через станцію Ясинувата та Донецьк, а зі станцій Придніпровської, Південно-Західної залізниць до станцій міста Маріуполя через станції Покровськ, Ясинувата та Донецьк. Зазначені ділянки мали дві залізничні колії та були електрифікованими. На сьогоднішній день станція Ясинувата та Донецьк знаходяться на непідконтрольній території і рух потягів у бік міста Маріуполь припинено з осені 2014 року.

Єдиним на сьогодні залізничним сполученням з м. Маріуполь є ділянка залізниці між ст. Волноваха та ст. Комиш-Зоря. Зазначена ділянка має лише одну неелектрифіковану колію, яка до початку проведення АТО була допоміжною та резервною ланкою транспортного сполучення з м. Маріуполь. Враховуючи, що окрім позивача в м. Маріуполь залізницею обслуговується чимало великих підприємств: ДП “Маріупольський торговельний морський порт”, ПАТ “Азовмаш”, ПАТ “ММК ім. Ілліча” та інші, обсяги перевезень вантажів значно перевищують пропускну здатність ділянки Волноваха — Комиш-Зоря. Зазначені обставини, на думку відповідача, свідчать, що порушення термінів доставки вантажу мали місце з причин незалежних від перевізника.

Також відповідач вказує на погіршення фінансового стану регіональної філії “Донецька залізниця”, зокрема, за підсумками роботи за перше півріччя 2018 року філія отримала збиток 295 676,00 тис. грн., що підтверджується звітами про фінансові результати.

З наведених підстав просить зменшити розмір штрафу за несвоєчасну доставку вантажів до 5% від суми позову – 26 858,65 грн.

Пунктом 1 ст. 233 Господарського кодексу України закріплено, що суд має право зменшити розмір санкцій, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов’язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов’язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Згідно ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. При цьому відсутність чи невисокий розмір збитків може бути підставою для зменшення судом розміру неустойки, що стягується з боржника.

Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки, яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов’язання, суд повинен з’ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки розміру збитків, а також об’єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов’язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов’язання, незначності прострочення у виконанні зобов’язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків.

Цивільні та господарські відносини ґрунтуються на засадах справедливості, добросовісності, розумності, як складових елементів принципу верховенства права. Наявність у кредитора можливості стягувати із боржника надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне зобов'язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для боржника та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.

Вирішуючи питання про зменшення нарахованого відповідачу штрафу, суд виходить з того, що:

- частина залізничної мережі регіональної філії “Донецька залізниця” ПАТ “Укрзалізниця” розташована в зоні проведення АТО, що спричиняє знаходження частини залізничних колій на непідконтрольній Україні території та використання лише одного залізничного сполучення з містом Маріуполь між станцією Волноваха та станцією Камиш-Зоря, яке забезпечує обслуговування значної кількості підприємств, внаслідок чого має місце затримка доставки вантажу, що підтверджується схемою Донецької залізниці;

- позивачем не надано доказів понесення ним збитків або невиконання ним своїх зобов’язань перед іншими особами внаслідок несвоєчасної доставки вантажів відповідачем;

- за підсумками роботи за перше півріччя 2018 року філія отримала збиток у сумі 295676,00 тис. грн., що підтверджується звітами про фінансові результати.

Суд також враховує фінансовий стан позивача, підприємство якого знаходиться у м. Маріуполь, який віднесено до території, на якій здійснювалася антитерористична операція, а також збільшення відстані маршруту перевезення у зв’язку із перебуванням частини залізничних колій на непідконтрольній Україні території, що не залежить від волі сторін.

Враховуючи викладені обставини, суд дійшов висновку про наявність підстав для зменшення нарахованого розміру штрафу до 30%, тобто до 168 467,40 грн.

З приводу заяви відповідача про застосування строку позовної давності, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно зі статтею 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Водночас ч. 1 ст. 258 Цивільного кодексу України встановлює, що для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

Статтею 136 Статуту залізниць України встановлено, що позови до залізниць можуть бути подані у шестимісячний термін, який обчислюється відповідно до вимог статті 134 цього Статуту, зокрема для претензій з приводу прострочення доставки вантажу - від дня видачі вантажу.

Відповідно до ч. 1 ст. 315 Господарського кодексу України до пред’явлення перевізникові позову, що випливає з договору перевезення вантажу, можливим є пред’явлення йому претензії.

Претензії можуть пред’являтися протягом шести місяців, а претензії щодо сплати штрафів і премій - протягом сорока п’яти днів (ч. 2 ст. 315 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч. 3 ст. 315 Господарського кодексу України перевізник розглядає заявлену претензію і повідомляє заявника про задоволення чи відхилення її протягом трьох місяців, а щодо претензії з перевезення у прямому змішаному сполученні - протягом шести місяців. Претензії щодо сплати штрафу або премії розглядаються протягом сорока п'яти днів.

Якщо претензію відхилено або відповідь на неї не одержано в строк, зазначений у частині третій цієї статті, заявник має право звернутися до суду протягом шести місяців з дня одержання відповіді або закінчення строку, встановленого для відповіді (ч. 4 ст. 315 Господарського кодексу України).

Відповідно до п. 4.7 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 10 від 29.05.2013 “Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів” у визначенні перебігу позовної давності за позовами до перевізників, що випливають з договорів перевезення вантажів, слід враховувати таке.

Якщо до подання позову позивач скористався своїм правом на пред'явлення перевізникові претензії, шестимісячний строк позовної давності починається з дня одержання відповіді на претензію або закінчення строку, встановленого для такої відповіді (частина четверта статті 315 ГК України).

Оскільки дотримання претензійного порядку не є обов’язковим, то у вирішенні питання про початок перебігу строку позовної давності в розумінні цієї норми ГК України слід виходити з того, що такий перебіг починається після закінчення строку пред’явлення претензії і строку її розгляду (частини друга і третя статті 315 ГК України), незалежно від того, чи пред’являлася відповідна претензія до перевізника.

Враховуючи те, що позивач не звертався до перевізника з претензією про сплату штрафу, строк на пред’явлення позову в даному випадку обчислюється з дня отримання вантажу ( відповідно 01.06.2018, 02.06.2018,04.06.2018, 06.06.2018, 07.06.2018, 18.06.2018, 20.06.2018, 22.06.2018, 23.06.2018, 25.06.2018, 26.06.2018, 27.06.2018, 28.06.2018, 29.06.2018, 30.06.2018) + 45 днів (пред’явлення претензії) + 45 днів (відповідь на претензію) + 6 місяців, та відповідно спливає починаючи з 01.03.2019 по 29.03.2019.

Оскільки Приватне акціонерне товариство “Металургійний комбінат “Азовсталь” звернулося з позовом до суду 06.02.2019, що підтверджується відбитком штемпеля поштового відділення зв’язку на описі вкладення та конверті, в якому надійшла до суду позовна заява, суд дійшов висновку, що позивачем не пропущено визначений чинним законодавством строк позовної давності.

Таким чином, позов Приватного акціонерного товариства “Металургійний комбінат “Азовсталь” обґрунтований та підлягає задоволенню частково в сумі 168 467,41 грн. (561 558,02 грн : 30% (зменшення штрафу)

Судовий збір в разі зменшення судом розміру штрафних санкцій покладається на відповідача повністю.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в сумі 8423,37 грн.

Керуючись ст. 86, 129, 237, 238, 240 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути Публічного акціонерного товариства “Українська залізниця” (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5, ) на користь Приватного акціонерного товариства “Металургійний комбінат “Азовсталь” (87500, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Лепорського, 1, ) 168 467 (сто шістдесят вісім тисяч чотириста шістдесят сім) грн. 41 коп. штрафу, 8423 (вісім тисяч чотириста двадцять три) грн. 37 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. В іншій частині в позові відмовити повністю.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене у строки та порядку, встановленому розділом ІV ГПК України.

Суддя О.М.Ярмак