ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.2019 року м. Дніпро Справа № 912/3968/16

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Вечірко І.О. (доповідач)

судді Березкіна О.В., Пархоменко Н.В.

секретар: Манчік О.О.

за участю:

від скаржника: ОСОБА_1, представник;

від ТОВ "Толлінг": ОСОБА_2, адвокат;

від ОСОБА_3 комунальної власності міської ради міста Кропивницький: Ковбасюк А,В., представник;

від КП "Кіровоградська аварійно-диспетчерська служба": ОСОБА_4, директор

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну

скаргу Міської ради міста Кропивницького

на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 27.08.2018 року (повний текст складено 03.09.2018 року)

у справі № 912/3968/16 (суддя - Вавренюк Л.С., м. Кропивницький)

за позовом Кіровоградської міської ради, м. Кропивницький

до Приватного підприємства "Платформа Інвест", м. Кропивницький;

Товариства з обмеженою відповідальністю "Толлінг", м. Кропивницький

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ОСОБА_3 комунальної власності міської ради міста Кропивницький, м. Кропивницький;

Комунальне підприємство "Кіровоградська аварійно-диспетчерська служба", м. Кропивницький

Виконавчий комітет Кіровоградської міської ради, м. Кропивницький

про витребування майна від добросовісного набувача

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст та мотиви рішення суду першої інстанції.

Рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 27.08.2018 року у задоволенні позову Кіровоградської міської ради до Приватного підприємства "Платформа Інвест" про витребування майна від добросовісного набувача відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не виконано в ході судового розгляду справи обов`язок доказування належним чином підстав вибуття спірного майна з власності позивача, а власником цього майна на час розгляду справи є ТОВ "Толлінг", а не відповідач у справі. Отже, фактичні обставини зміни власника нерухомого майна, що витребовується позивачем у даній справі та недоведеність позивачем підстав вибуття спірного майна з власності позивача поза його волею, виключають можливість задоволення позовних вимог Міської ради міста Кропивницький до ПП "Платформа Інвест".

2. Підстави, з яких порушено питання про перегляд судового рішення та узагальнені доводи учасників справи.

Міська рада м. Кропивницького (нове найменування Кіровоградської міської ради) подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

2.1. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач посилається на те, що рішення господарського суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, оскільки воно прийняте з неправильним застосуванням норм процесуального та матеріального права.

На момент звернення до суду з даним позовом, відповідач - ПП "Платформ Інвест" був власником комплексу будівель та споруд за адресою: пров. Водостічний, 6/6, м. Кіровоград на підставі договору купівлі-продажу від 16.10.2008 року № 3710, посвідченому приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу ОСОБА_5, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 12.02.2015 року № 33532889. Матеріали справи свідчать, що даний позов був оформлений та направлений до суду 24.10.2016 року, а договір № 1752 про купівлю-продаж нерухомого майна був укладений 01.08.2017 року. Таким чином, позивач не знав і не міг знати до подання позову про необхідність заміни неналежного відповідача. У підготовчому провадженні позивачем заявлялися клопотання щодо залучення у ролі співвідповідача ТОВ "Толлінг" та заміни неналежного відповідача ПП "Платформа Інвест" на належного відповідача - ТОВ "Толлінг".

Відмовляючи в задоволенні клопотання позивача про залучення до участі у справі в якості співвідповідача ТОВ "Толлінг" від 27.08.2018 року суд першої інстанції не знайшов підстав для залишення клопотання без розгляду відповідно до статті 207 Господарського процесуального кодексу України як відбулося під час розгляду клопотання позивача від 02.08.2018 року за аналогічних обставин та навпаки, розглянувши клопотання позивача про залучення до участі у справі в якості співвідповідача ТОВ "Толлінг" від 02.08.2018 року суд першої інстанції застосував положення статті 207 Господарського процесуального кодексу України всупереч спеціальним приписам частини 3 статті 48 Господарського процесуального кодексу України.

Спірне нерухоме майно вибуло з володіння міської ради поза її волею.

Суд першої інстанції дійшов хибного висновку, що позивачем не було доведено підстави вибуття з власності позивача поза його волею комплексу будівель та набуття його у власність відповідачем без відповідної правової підстави. Оскільки відсутні підстави вважати, що ПП "Платформа Інвест", як останній набувач знало чи могло знати про наявність перешкод до вчинення правочину, в тому числі й те, що продавець не мав права відчужувати майно, а тому позивач вважає підприємство "Платформа Інвест" - добросовісним набувачем та відповідно належним відповідачем. Таким чином, права особи, яка вважає себе власником майна та не була стороною договору, підлягають захисту шляхом задоволення віндикаційного позову, якщо є підстави, передбачені статтею 388 Цивільного кодексу України, що дають право витребувати майно у добросовісного набувача.

Доказів того, що за ТОВ "Левіафан" станом на 27.07.2007 року було зареєстровано право власності на комплекс будівель, який розташований за адресою: пров. Водостічний, 6/6 в м. Кіровоград матеріали справи не містять, а запис у статуті Товариства не є правоустановлюючим документом.

2.2. Узагальнені доводи інших учасників провадження у справі.

ТОВ "Толлінг" в письмових поясненнях на апеляційну скаргу просило застосувати до вимог позивача строки позовної давності, у задоволенні апеляційної скарги відмовити повністю. Посилалось на те, що позивач не довів факт того, що оспорюване нерухоме майно належить йому на праві власності, оскільки довідки ОКП "Кровоградське ООБТІ" та рішення виконкому № 647 від 15.08.1950 року не є правовстановлюючими документами та документами, що підтверджують право власності на обєкт нерухомості. Крім того, у вищезазначених документах йдеться про виконком міської ради, у звязку з чим можна зробити висновок, що з позовом звернувся неналежний позивач. Позивачем було пропущено строки звернення до суду з даним позовом, оскільки про всі обставини, що відбулися з нерухомим майном позивач дізнався щонайменше ще в 2011 році. Також, відсутність реєстрації права власності за позивачем підтверджується постановою прокурора м. Кіровограда про закриття кримінального провадження від 02.02.2015 року та тим, що за реєстрацією права власності на нерухоме майно виконавчий комітет звернувся до органів ООБТІ лише 13.10.2008 року на підставі рішення виконавчого комітету Кіровоградської міської ради № 1525.

ОСОБА_3 комунальної власності Міської ради міста Кропивницького надало письмове пояснення щодо заявленого позову, в якому погоджується з вимогами позивача, викладеними у прохальній частині апеляційної скарги на рішення господарського суду Кіровоградської області від 27.07.2018 року. Посилалось на те, що єдиною особою, стосовно якої встановлено, що ця особа є власником спірного майна, і єдиною особою, яка приймає безпосередньо участь у справі № 912/3968/16 , що розглядається Центральним апеляційним господарським судом є виконавчий комітет Міської ради міста Кропивницького. Крім того, саме у рішенні апеляційного суду Кіровоградської області від 18.01.2012 року у справі № 22ц-2719/11 дослівно зазначено, що згідно записів реєстрової книги № 1-МС вчинено запис № 161 про проведення реєстрації оспорюваного обєкта нерухомого майна за виконкомом міської ради на підставі рішення виконкому № 647 від 15.08.1950 року. Це у свою чергу вказує на те що, існує рішення суду, що набрало законної сили та яке має пряме преюдиційне значення як для даної справи так і для виконавчого комітету Міської ради м. Кропивницького, як єдиного законного власника майна. Також, цим рішенням було підтверджено, що окрім Виконавчого комітету Міської ради м. Кропивницького право власності на спірне майно за будь-якою іншою особою не реєструвалось.

Інші учасники провадження у справі наданими їм процесуальними правами не скористались та не надали суду відзив на апеляційну скаргу, що відповідно до частини 3 статті 263 Господарського процесуального кодексу України не перешкоджає перегляду судового рішення.

3. Апеляційне провадження.

3.1. Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 24.10.2018 року (колегією суддів у складі: головуючий суддя - Вечірко І.О., Кузнєцов В.О., Березкіна О.В.) відкрито апеляційне провадження у справі, розгляд апеляційної скарги призначено на 19.12.2018 року.

В судовому засіданні 19.12.2018 р., оголошено перерву до 27.12.2018 року.

Через неможливість судді Кузнецова В.О. продовжувати розгляд апеляційної скарги у зв`язку з перебуванням у відпустці, що може перешкодити розгляду справи у строки, встановлені законом, розпорядженням керівника апарату суду від 26.12.2018 року призначено проведення автоматичної зміни складу колегії суддів, за результатами якої для розгляду даної справи визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Вечірко І.О., судді - Березкіна О.В., Пархоменко Н.В.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 27.12.2018 року вказаною колегією суддів прийнято до свого провадження справу № 912/3968/16.

Іншою Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 27.12.2018 року розгляд апеляційної скарги відкладено на 06.02.2019 року.

Представник позивача в судовому засіданні 06.02.2019 року надав пояснення в обґрунтування доводів апеляційної скарги, просив залучити до участі у даній справі в якості іншого відповідача (співвідповідача) ТОВ "Толлінг".

В судовому засіданні 06.02.2019 р., оголошено перерву до 11.02.2019 року.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 11.02.2019 року розгляд апеляційної скарги відкладено на 11.03.2019 року, залучено до участі у справі в якості іншого відповідача (співвідповідача) ТОВ "Толлінг".

В судовому засіданні 11.03.2019 року оголошено перерву до 27.03.2019 року.

27.03.2019 року в судовому засіданні оголошено перерву до 10.04.2019 року.

Під час розгляду апеляційної скарги: представником скаржника надано пояснення в обґрунтування доводів апеляційної скарги; представник ТОВ "Толлінг" проти доводів апеляційної скарги заперечував; представники КП "Кіровоградська аварійно-диспетчерська служба", ОСОБА_3 комунальної власності міської ради міста Кропивницький надали пояснення по апеляційній скарзі.

Суд апеляційної інстанції, з метою дотримання процесуальних строків розгляду апеляційної скарги на судове рішення, враховуючи те, що участь в засіданні суду є правом, а не обов'язком сторони, дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності інших учасників провадження у справі, які в судове засідання не з'явились.

3.2. Фактичні обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції.

Посилаючись на наявність довідки ОКП "Кіровоградське обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації" від 01.08.2005 року та рішення виконавчого комітету Кіровоградської міської ради депутатів трудящих "Про розподіл житлового фонду місцевих рад депутатів трудящих по будиноуправліннях" від 15.08.1950 року № 647 (т. 1, а. с. 169-178), позивач стверджує, що комплекс будівель та споруд за адресою: провулок Водостічний, 6/6 у м. Кропивницькому є власністю територіальної громади міста.

Згідно з листом від 1 вересня 2005 року за № 3-5367 на адресу ОСОБА_3 власності Кіровоградської міської ради за даними ОКП "Кіровоградське обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації" правова реєстрація об'єкта по пров. Водостічному 6/6 проведена за Виконавчим комітетом народних депутатів Кіровоградської ради на підставі рішення виконкому № 647 від 15.08.1950 року.

Рішенням № 647 від 15.08.1950 року Виконавчого комітету Кіровоградської міської ради депутатів трудящих було затверджено розподіл житлового фонду місцевих рад по будинкоуправліннях.

Матеріали містять також наказ Виконавчого комітету Кіровоградської міської ради народних депутатів від 09.11.1993 року № 120 про передачу на баланс аварійно-диспетчерської служби підсобних приміщень по вул. Тимірязева, 6 в зв'язку з виробничою необхідністю.

Згідно з довідкою Кіровоградського міського управління земельних ресурсів від 25.12.2003 року площа земельної ділянки по вул. Тимірязева, 6/6, що займає підприємство за наявними матеріалами інвентаризації земель складає 1936 кв. м.

ОСОБА_3 економіки, інвестицій, зовнішньоекономічного розвитку та комунальної власності Департаменту економіки та фінансів Кіровоградської міської ради листом від 20.11.2006 року повідомило директора ДКП "Аварійно-диспетчерська служба" про те, що будівлі, розташовані за адресою: пров. Водостічний, 6/6 (вул. Тимірязєва, 6) знаходяться на балансі Державного комунального підприємства "Аварійно-диспетчерська служба" і є комунальною власністю територіальної громади м. Кіровограда в особі Кіровоградської міської ради.

Матеріали справи містять Звідний акт вартості будівель та споруд домоволодіння за адресою: пров. Водостічний, 6/6 станом на 16.04.1997 року.

Крім цього, КП "Кіровоградська аварійно-диспетчерська служба" до суду надано генеральний план, поповерхові плани на будівлі літери "Б" та "В", "Г", експлікацію внутрішніх площ до плану будинку літери "Б", "В", "Г" по пров. Водостічному, 6/6.

Згідно інформації управління містобудування та архітектури Кіровоградської міської ради, викладеної у листі від 01.06.2016 року № 2088, відповідно до планувальних матеріалів та даних, які знаходяться в управлінні, адреси вул. Тимірязєва, 6/6 та пров. Водостічний, 6/6 можуть бути тотожними, оскільки вул. Тимірязєва (вул. ОСОБА_6) в районі 6-8 номера перетинається із провулком Водостічним. Додатково повідомляється, що управлінням містобудування та архітектури вищезазначені адреси не присвоювались, а тому інформація щодо їх фактичного існування на території м. Кіровограда в управлінні відсутня (т. 1, а. с. 72).

Відповідно до змісту листа Департаменту культури, туризму та культурної спадщини Кіровоградської ОДА від 04.11.2016 № 01-19-641/1, наданого у відповідь на лист управління власності та приватизації комунального майна Кіровоградської міської ради від 04.11.2016 року № 864/17-у щодо надання інформації про будівлю на перехресті вулиць ОСОБА_6 (колишня вулиця Тимірязєва) і пров. Водостічному, департамент повідомляє, що зазначена будівля є об'єктом архітектури місцевого значення кінця ХІХ століття - "Колишній житловий будинок", що занесений до Переліку виявлених пам'яток містобудування, архітектури та садово-паркового мистецтва, затвердженого розпорядженням голови ОДА від 28.12.2014 року № 792-р, а також має відповідну юридичну адресу: вул. Тараса Карпи, 6 (колишня вулиця Тимірязєва), м. Кропивницький (колишнє місто Кіровоград) (т. 1, а. с. 86-95).

Кіровоградським міським головою 2 квітня 2008 року було прийнято розпорядження за № 71 про перенесення виробничих потужностей ДКП "Аварійно-диспетчерська служба" в приміщення за адресою: вул. Калініна, 3. Керівнику ДКП "Аварійно-диспетчерська служба" наказано забезпечити цілодобову охорону території з виключенням перебування будь-яких сторонніх організацій, техніки та майна.

Згідно з поясненнями позивача, що містяться в позовній заяві, 24.07.2007 року за ініціативою службових осіб ТОВ "СМ-Маркет", які діяли від імені Товариства, як співзасновника ТОВ "Левіафан", та достовірно знали, що комплекс будівель за адресою: пров. Водостічний, 6/6 у м. Кіровограді є комунальним майном і не перебуває у власності ТОВ "СМ-Маркет", на зборах учасників ТОВ "Левіафан" прийнято рішення про зміну порядку формування частки ТОВ "СМ-Маркет" у статутному фонді ТОВ "Левіафан". Зокрема, було прийнято рішення про внесення до статутного капіталу ТОВ "Левіафан" комплексу будівель, розташованого по пров. Водостічному, 6/6 в м. Кіровограді вартістю 45 000,00 грн. замість грошових коштів у сумі 45 000,00 грн. Таким чином, службовими особами ТОВ "СМ-Маркет", як співзасновниками ТОВ "Левіафан", незаконно привласнено комунальне майно територіальної громади м. Кіровограда.

Документальні докази вчинення службовими особами зазначених вище дій по включенню службових приміщень до статутного фонду ТОВ "Левіафан" в матеріалах справи відсутні.

27.07.2007 року між ТОВ "Левіафан" та фізичною особою ОСОБА_7 укладено договір купівлі-продажу будівель, предметом якого є комплекс будівель, який розташований за адресою: м. Кіровоград, пров. Водостічний, 6/6 та складається з житлового будинку з підвалом, загальною площею 437,63 кв.м, позначений в плані літерами "А" "А1", гаражу, майстерні, загальною площею 207,0 кв. м., позначений в плані літерою "Б", побутових приміщень, загальною площею 74,90 кв.м., позначених в плані літерою "В", гаражу, загальною площею 57,60 кв.м., позначений в плані літерою "Г", господарської будівлі, загальною площею 0,6 кв.м., позначеною в плані літерою "Д", воріт металевих "n1", огорожі з бетонних плит "n2", огорожі з металевих прутів "n3" (далі - комплекс будівель).

Рішенням Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 20.08.2007 року у справі № 2-284/2007 за позовом ТОВ "СМ-Маркет" до ОСОБА_7, ТОВ "Левіафан" про визнання договору купівлі-продажу комплексу будівель недійсним та за зустрічним позовом ОСОБА_7 до ТОВ "СМ-Маркет", ТОВ "Левіафан" про визнання договору купівлі-продажу комплексу будівель дійсним та визнання права власності, відмовлено у задоволені позовних вимог ТОВ "СМ-Маркет" та задоволено зустрічний позов ОСОБА_7; визнано дійсним договір купівлі - продажу комплексу будівель, який розташований в м. Кіровограді, пров. Водостічний, 6/6, укладений 27.07.2007 між ОСОБА_7 та ТОВ "Левіафан"; визнано за ОСОБА_7 право власності на комплекс будівель, який розташований за адресою: м. Кіровоград, пров. Водостічний, 6/6; зобов'язано Кіровоградське КООБТІ зареєструвати набуте громадянином ОСОБА_7 право власності на комплекс будівель, який розташований за адресою: м. Кіровоград, пров. Водостічний, 6/6.

Згідно договору купівлі-продажу від 16.10.2008 року комплекс будівель за адресою: м. Кіровоград, пров. Водостічний, 6/6 ОСОБА_7 проданий ОСОБА_8 на підставі договору купівлі-продажу від 29.10.2007 року. На підставі договору купівлі - продажу від 16.10.2008 року, укладеного між ОСОБА_8 та ПП "Платформа Інвест", комплекс будівель передано у власність відповідача.

Лист ОКП "Кіровоградське обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації" від 22.12.2010 року № 2414-3, наданий Кіровоградській міській раді свідчить про те, що згідно записів реєстрової книги № 1-МС проведено запис № 161 про проведення реєстрації по пров. Водосточному, 6/6 за виконкомом міської ради на підставі рішення виконкому № 647 від 15.08.1950 року. Згідно рішення Новгородківського районного суду від 20.08.2007 року ОСОБА_7 був власником цілісного комплексу будівель по пров. Водосточному, 6/6 в м. Кіровограді, який продав ОСОБА_8 (договір купівлі-продажу від 29.10.2007 року № 3235), який продав ПП "Платформа Інвест" (договір купівлі-продажу від 16.10.2008 року № 3710).

Відповідно до рішення Апеляційного суду Кіровоградської області від 18.01.2012 року у справі № 22ц-2719/11 за апеляційною скаргою прокурора м. Кіровограда в інтересах Кіровоградської міської ради на рішення Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 20.07.2007 року у справі за позовом ТОВ "СМ-Маркет" до ОСОБА_7, ТОВ "Левіафан" про визнання договору купівлі-продажу комплексу будівель недійсним та за зустрічним позовом ОСОБА_7 до ТОВ "СМ-Маркет", ТОВ "Левіафан" про визнання договору купівлі-продажу комплексу будівель дійсним та визнання права власності, згідно якого апеляційну скаргу прокурора м. Кіровограда задоволено частково; рішення Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 20.08.2007 року в частині задоволення зустрічного позову ОСОБА_7 до ТОВ "СМ - Маркет", ТОВ "Левіафан" про визнання дійсним договору купівлі-продажу комплексу будівель від 27.07.2007, укладеного між ним та ТОВ "Левіафан" та визнання права власності на комплекс будівель скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення; у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_7 до ТОВ "СМ-Маркет", ТОВ "Левіафан" про визнання дійсним договору купівлі-продажу комплексу будівель від 27.07.2007 року, укладеного між ним та ТОВ "Левіафан" та визнання права власності на комплекс будівель відмовлено; в решті рішення залишено без змін (т. 1, а. с. 70-71).

Згідно листа Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 10.11.2016 року № 03-10/1/2016 на рішення Апеляційного суду Кіровоградської області від 18.01.2012 року у справі № 22ц-2719/11 касаційна скарга не подавалась, рішення суду апеляційної інстанції набрало законної сили 18.01.2012 року (т. 1, а. с. 66).

Як вбачається із рішення Кіровоградської міської ради десятої сесії сьомого скликання від 27.11.2017 року № 1236 у зв'язку з перейменуванням міста Кіровограда Кіровоградської області на місто Кропивницький Кіровоградська міська рада є міською радою міста Кропивницького, а виконавчий комітет Кіровоградської міської ради є виконавчим комітетом міської ради міста Кропивницького (т. 2, а. с. 96).

За доводами позивача, державна реєстрація права власності позивача на зазначене нерухоме майно не здійснювалась, оскільки вимогами законодавства, чинного на момент виникнення права власності, така реєстрація не передбачалась. З огляду на викладене, позивач вважає, що комплекс будівель та споруд за адресою: провулок Водостічний, 6/6 у м. Кропивницькому, право володіння яким посвідчене за виконкомом міської ради на підставі рішення від 15.08.1950 року № 647, є власністю територіальної громади м. Кропивницького в особі міської ради м. Кропивницького.

Наведені обставини і стали підставою для звернення позивача до місцевого господарського суду з даним позовом до ПП "Платформа Інвест" про витребування майна від добросовісного набувача.

Ухвалою Господарського суду Кіровоградської області від 26.10.2016 року порушено провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду Кіровоградської області від 21.11.2016 року залучено до участі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_3 власності і приватизації комунального майна Кіровоградської міської ради; Комунальне підприємство "Кіровоградська аварійно-диспетчерська служба".

Ухвалою Господарського суду Кіровоградської області від 22.12.2016 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача - Виконавчий комітет Кіровоградської міської ради.

Ухвалою Господарського суду Кіровоградської області від 10.04.2018 року замінено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_3 власності та приватизації комунального майна Кіровоградської міської ради його правонаступником - ОСОБА_3 комунальної власності міської ради міста Кропивницького.

02.08.2018 року міською радою міста Кропивницького подано до Господарського суду Кіровоградської області клопотання про залучення до участі у справі в якості співвідповідача ТОВ "Толлінг".

Також, 02.08.2018 року до Господарського суду Кіровоградської області міською радою міста Кропивницького подано клопотання про заміну неналежного відповідача ПП "Платформа Інвест" на належного відповідача - ТОВ "Толлінг".

Ухвалою Господарського суду Кіровоградської області від 02.08.2018 року залишено без розгляду клопотання міської ради міста Кропивницького, подані 02.08.2018 року.

27.08.2018 року позивачем подано до господарського суду клопотання про залучення до участі у справі в якості співвідповідача ТОВ "Толлінг".

Приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу ОСОБА_9, на виконання ухвали суду від 01.08.2018, направлено на адресу суду засвідчені копії договору купівлі-продажу комплексу будівель від 01.08.2017 року за реєстром № 1752 та документів, на підставі яких було укладено цей договір (т. 3, а. с. 1- 67).

З наданих приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу ОСОБА_9 копій документів вбачається, що 01.08.2017 року між ПП "Платформа Інвест" як Продавцем та ТОВ "Толлінг" як Покупцем укладено договір купівлі-продажу комплексу будівель (зі змінами), предметом якого є комплекс будівель, що знаходиться в місті Кропивницький на провулку Водостічний, під номером 6/6; вказане нерухоме майно належить Продавцю на праві приватної власності, на підставі дублікату договору купівлі-продажу комплексу будівель, виданого 22.12.2011 року за реєстром № 3092 ОСОБА_5 приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу; державна реєстрація речових прав на вказане нерухоме майно, відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", проведена 01.08.2017 року ОСОБА_9, приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу, з присвоєнням реєстраційного номера нерухомого майна 101 (пункти 1.1.-1.3. договору від 01.08.2017 року).

Таким чином, власником майна, про витребування якого у ПП "Платформа Інвест" позивачем пред'явлено даний позов на час розгляду справи судом першої інстанції було ТОВ "Толлінг", а не ПП "Платформа Інвест".

В судовому засіданні 27.08.2018 року місцевим господарським судом відмовлено у задоволенні клопотання позивача про залучення до участі у справі співвідповідача та відмовлено в задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 11.02.2019 року у даній справі залучено іншого відповідача (співвідповідача) - ТОВ "Толлінг", оскільки рішення в цій справі безпосередньо може вплинути на права та обов'язки ТОВ "Толлінг" як нового власника спірного майна.

3.3. Оцінка апеляційним господарським судом доводів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

За змістом статті 317 Цивільного кодексу України власнику належить право володіти, користуватися і розпоряджатися своїм майном.

Відповідно до статті 386 Цивільного кодексу України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності.

Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (стаття 387 Цивільного кодексу України).

Якщо майно за відплатним договором придбано в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у випадках, передбачених частиною 1 статті 388 Цивільного кодексу України, зокрема якщо майно вибуло із володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом (було загублено, викрадено, вибуло з їхнього володіння іншим шляхом).

У разі коли відчуження майна мало місце два і більше разів після недійсного правочину, це майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, від добросовісного набувача на підставі частини 1 статті 388 Цивільного кодексу України.

Витребування майна від добросовісного набувача у такому випадку залежить від наявності волі на передачу цього майна у власника майна - відчужувача за першим договором у ланцюгу договорів. Таким чином, наявність у діях власника майна волі на передачу цього майна виключає можливість його витребування від добросовісного набувача.

Право власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі частини 1 статті 388 Цивільного кодексу України пов'язується з тим, у який спосіб майно вибуло з його володіння. За змістом зазначеної правової норми, випадки витребування майна власником від добросовісного набувача обмежені й можуть мати місце за умови, що майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, поза їх волею.

При цьому, витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема, якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору.

Позивачами за віндикаційним позовом можуть бути неволодіючий власник речі, який не лише позбавлений можливості користуватись і розпоряджатись річчю, а й вже фактично нею не володіє (фізичні і юридичні особи, держава і територіальні громади в особі уповноважених ним органів) або інші особи, у яких майно власника перебувало у законному володіння за відповідною правовою підставою.

Відповідачем за віндикаційним позовом є особа, яка незаконно володіє майном (незалежно від того, чи заволоділа вона майном незаконно сама, чи придбала його в особи, яка не мала права його відчужувати), тобто володіє без відповідної правової підстави - незаконний володілець.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом частини 5 статті 16 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від імені та в інтересах територіальних громад права суб'єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Частиною 5 статті 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності.

Відповідно до статті 172 Цивільного кодексу України територіальні громади набувають і здійснюють цивільні права та обов'язки через органи місцевого самоврядування у межах їх компетенції, встановленої законом. Відтак, територіальна громада, як власник об'єктів права комунальної власності, делегує відповідній раді повноваження щодо здійснення права власності від її (громади) імені, в її інтересах, виключно у спосіб та у межах повноважень, передбачених законом.

Так, аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що воля територіальної громади, як власника, може виражатися лише в таких діях органу місцевого самоврядування, які відповідають вимогам законодавства та інтересам територіальної громади.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 05.10.2016 року у справі №916/2129/15, від 25.01.2017 року у справі №916/2131/15.

Дослідивши обставини справи колегія суддів апеляційного господарського суду встановила , що спірні приміщення відповідно до довідки ОКП "Кіровоградське ООБТІ" від 01.08.2005 року було зареєстровано за Виконавчим комітетом Кіровоградської міської ради та знаходились у власності територіальної громади міста Кіровограда.

Матеріали справи не містять будь-яких доказів, які свідчать про те, що органами місцевого самоврядування від імені територіальної громади приймались рішення щодо відчуження даного майна іншим особам у встановленому законодавством порядку.

Особою, за якою було зареєстровано майновий комплекс по пров. Водостічній, 6/6 в м. Кіровограді на підставі рішення Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 20.08.2007 року є ОСОБА_7. Проте, вказане рішення було скасовано в частині визнання дійсним договору купівлі-продажу комплексу будівель від 27.07.207 року та визнання права власності на цей комплекс будівель рішенням Апеляційного суду Кіровоградської області від 18.01.2012 року.

На час скасування рішення районного суду про визнання права власності за ОСОБА_7, ним було відчужено майновий комплекс ОСОБА_8 на підставі договору купівлі-продажу від 29.10.2007 року. В свою чергу, ОСОБА_8 укладено договір купівлі-продажу від 16.10.2008 року з ПП "Платформа Інвест".

В подальшому, договором купівлі-продажу від 01.08.2017 року ПП "Платформа Інвест" відчужило спірне майно на користь ТОВ "Толлінг".

Зазначені обставини, переконливо свідчать, що майновий комплекс вибув з власності територіальної громади м. Кіровограда (в подальшому перейменованого у м. Кропивницький) поза волею власника.

Таким чином, у позивача існували правові підстави для витребування спірного майна від добросовісного набувача на підставі статті 388 Цивільного кодексу України.

Суд першої інстанції зазначених обставин не врахував та прийшов до необґрунтованого висновку щодо не доведення позивачем факту вибуття спірного майна з власності позивача поза його волею.

Водночас, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для відмови в задоволенні позовних вимог у даній справі з огляду на наступне.

Матеріалами справи підтверджується, що під час розгляду апеляційної скарги залученим до участі у справі співвідповідачем - ТОВ "Толлінг" подано до суду заяву про застосування строку позовної давності.

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (стаття 256 Цивільного кодексу України). Позовна давність є строком пред'явлення позову як безпосередньо особою, право якої порушено, так і тими суб'єктами, які уповноважені законом звертатися до суду з позовом в інтересах іншої особи - носія порушеного права. Загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки (стаття 257 Цивільного кодексу України).

Якщо позовні вимоги господарським судом визнано обґрунтованими, а стороною у справі заявлено про сплив позовної давності, то суд зобов'язаний застосувати до спірних правовідносин положення статті 267 Цивільного кодексу України та вирішити питання про наслідки такого спливу (тобто або відмовити в позові у зв'язку зі спливом позовної давності, або, за наявності поважних причин її пропущення, - захистити порушене право, але в будь-якому разі вирішити спір з посиланням на зазначену норму Цивільного кодексу України).

Для визначення моменту виникнення права на позов важливими є як об'єктивні (порушення права), так і суб'єктивні (особа дізналася або повинна була дізнатися про це порушення) аспекти. Порівняльний аналіз термінів "довідався" та "міг довідатися", що містяться в статті 261 Цивільного кодексу України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов'язку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого цивільного права і саме з цієї причини не звернувся за його захистом до суду, недостатньо. Позивач повинен також довести, що він не міг дізнатися про порушення свого цивільного права, що також випливає із загального правила, встановленого статтею 74 ГПК України, про обов'язковість доведення стороною спору тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідач, навпаки, мусить довести, що інформацію про порушення можна було отримати раніше.

Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів (статті 15, 16, 20 Цивільного кодексу України), за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знати про посягання на права.

У справі, що переглядається, 24.10.2016 року позивач звернувся з позовом про витребування майна до ПП "Платформа Інвест" - особи, за якою на час звернення до суду було зареєстровано право власності на спірне майно - комплекс будівель, що знаходиться в місті Кропивницький по провулку Водостічний, під номером 6/6.

Матеріали справи свідчать, що ОКП "Кіровоградське обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації" повідомило на її запит Кіровоградську міську раду листом від 22.12.2010 року № 2414-3 про те, що згідно рішення Новгородківського районного суду від 20.08.2007 року ОСОБА_7 був власником цілісного комплексу будівель по пров. Водосточному, 6/6 в м. Кіровограді, який продав ОСОБА_8 (договір купівлі-продажу від 29.10.2007 року № 3235), який продав ПП "Платформа Інвест" (договір купівлі-продажу від 16.10.2008 року № 3710). До вказаного листа також було додано відповідні договори.

Таким чином, з дня отримання вказаного листа Кіровоградській міській раді було відомо про порушення свого права та про особу, яка його порушила - ПП "Платформа Інвест" - власника і фактичного володільця спірних нерухомих приміщень (на час звернення до суду з даним позовом), тобто про особу, яка порушує право власності Кіровоградської міської ради, утримуючи майно у себе. Вказаний лист від 22.12.2010 року надано до суду саме позивачем у даній справі. За наведених обставин, з урахуванням часу на пересилання листа поштою 26 грудня 2010 року починається перебіг строку позовної давності, який сплив 25 грудня 2013 року.

Слід також звернути увагу, що як вбачається із змісту рішення Апеляційного суду Кіровоградської області від 18.01.2012 року у справі № 22ц-2719/11 перегляд справи в апеляційній інстанції здійснювався за заявою прокурора в інтересах Кіровоградської міської ради. Таким чином, Кіровоградська міська рада була повідомлена про наявність відповідного рішення та встановлені обставини щодо порушення прав як власника майна територіальної громади. Проте, Кіровоградською міською радою не було в межах встановленого строку позовної давності вжито заходів до витребування зазначеного майна.

Крім того, той факт, що ПП "Платформа Інвест" продало спірне майно ТОВ "Толлінг" 01.08.2017 року та заміна особи, яка є фактичним володільцем майна, у зв'язку з його відчуженням особою, до якої пред'явлено позов про витребування майна, не є підставою вважати, що строк позовної давності почав перебіг заново. Згідно із статтею 262 Цивільного кодексу України заміна сторін у зобов'язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності.

З огляду на те, що позивач звернувся до господарського суду з даним позовом 24.10.2016 року, тобто поза межами загального строку позовної давності, а доказів поважності причин пропуску звернення до суду з вимогою про захист свого цивільного права не надав, апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що пропуск Міської ради міста Кропивницького строку позовної давності за вимогами про витребування спірних нежитлових приміщень є підставою для відмови у задоволенні позову на підставі частини 4 статті 267 Цивільного кодексу України.

Колегія суддів зазначає, що до позовних вимог про витребування майна на підставі статей 387, 388 Цивільного кодексу України застосовується загальна позовна давність у три роки, що також визначено у судовій практиці Верховного Суду України у постановах від 06.12.2010 року у справі №3-13гс10, від 08.06.2016 року у справі №6-3089цс15, від 22.06.2017 року у справі № 6-1047цс17 та у судовій практиці ОСОБА_10 Верховного Суду у постановах від 07.11.2018 року у справі № 372/1036/15-ц (провадження №14-252цс18), від 20.11.2018 року у справі № 907/50/16 (провадження № 12-122гс18).

Посилання представника скаржника в судовому засіданні на те, що позовна давність не застосовується до позовних вимог про витребування майна в порядку статті 388 Цивільного кодексу України не можуть бути прийняті до уваги з огляду на наступне.

Так, у постанові від 07.11.2018 року у справі № 372/1036/15-ц ОСОБА_10 Верховного Суду вказала про помилковість висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 5 жовтня 2016 року у справі № 916/2129/15 (№ 3-604гс16), що позовна давність не може поширюватись на вимоги власника про витребування майна із чужого незаконного володіння, оскільки в такому разі йдеться про так зване триваюче правопорушення, яке полягає в тому, що кожного нового періоду часу наступає нове порушення прав власника.

Європейський суд з прав людини у справі "Dacia S.R.L." проти Молдови" від 18 березня 2008 року (Dacia S.R.L. v. Moldova, заява № 3052/04) встановив, що припис Цивільного кодексу Молдови, згідно з яким позовна давність не поширювалася на позови державних організацій про повернення державного майна з незаконного володіння інших організацій чи громадян сам по собі суперечить статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки у справі не було надано жодних аргументів на обґрунтування чому державні організації у цих випадках мають бути звільнені від обов'язку додержуватися установлених строків давності, котрі б в аналогічних ситуаціях перешкодили розгляду позовів, поданих приватними особами чи компаніями. Це, на думку Європейського суду з прав людини, потенційно може призводити до руйнування багатьох усталених правовідносин і надає дискримінаційну перевагу державі без будь-якої переконливої підстави (§ 76). Європейський суд з прав людини констатував, що зміна правовідносин, які стали остаточними внаслідок спливу позовної давності або повинні були б стати остаточними, якби строк позовної давності було застосовано без дискримінації на користь держави, є несумісним із принципом правової визначеності (§ 77).

Слід зазначити, що розглядаючи дану справу місцевий господарський суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в зв'язку з їх недоведеністю. Колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про відмову в позові, але з інших правових підстав, а саме в зв'язку з пропуском позивачем строку позовної давності. В зв'язку з чим оскаржуване рішення підлягає зміні в його мотивувальній частині з врахуванням викладеного в мотивувальній частині постанови суду апеляційної інстанції.

3.4. Висновки апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга має бути залишена без задоволення, оскаржуване судове рішення має бути змінено в мотивувальній частині з врахуванням викладеного в мотивувальній частині даної постанови.

3.5. Розподіл судових витрат.

З огляду на те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на особу, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись статтями 275-282 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Міської ради міста Кропивницького - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Кіровоградської області від 27.08.2018 року у справі № 912/3968/16 - змінити в мотивувальній частині, виклавши її в редакції даної постанови.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 15.04.2019 року.

Головуючий суддя _________________ І.О. Вечірко

Суддя _________________ О.В. Березкіна

Суддя _________________ Н.В. Пархоменко