ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" квітня 2019 р. Справа№ 910/20958/17

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мартюк А.І.

суддів: Зубець Л.П.

Пашкіної С.А.

при секретарі Гуцал О.В.

за участю представників

від позивача: Общук В.В. - дов. № 31 від 17.12.2018р.

Кисловська В.В. - дов. № 32 від 17.12.2018р.

від відповідача: Литвинова Г.В. - дов. № 04/02 від 04.02.2019р.

від третьої особи: Колесник О.І. - керівник

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтеравто"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.12.2018р.

у справі № 910/20958/17(суддя Борисенко І.І.)

за позовом Державної інноваційної фінансово - кредитної установи

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова

компанія "Фактор Плюс"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет

спору, на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю

"Інтеравто"

про визнання договору про відступлення права вимоги

недійсним

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.12.2019р. у справі № 910/20958/17 призначено по справі судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручити Київському науково - дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (вул. Смоленська, 6, м. Київ, 03680).

Поставлено на вирішення експерта (експертів) наступні питання:

- Чи виконані ОСОБА_7, або іншою особою підписи в графі «Оцінювач» на третьому аркуші Звіту від 30.04.2015 про оцінку майна, об'єктом якого є майнові права, а саме право грошової вимоги Державної інноваційної фінансово-кредитної установи до Державного підприємства «АНТК ім. O.K. Антонова», що виникло на підставі інноваційного договору № 07/98 від 05.10.1998?».

Зобов'язано Державну інноваційну фінансово - кредитну установу оплатити вартість витрат по проведенню експертизи протягом 15 днів з моменту отримання рахунку.

Матеріали справи №910/20958/17 у трьох томах та матеріали кримінального провадження №0000069 передати до Київського науково - дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (вул. Смоленська, 6, м. Київ, 03680).

Зупинено провадження у справі № 910/20958/17 до надходження до Господарського суду міста Києва висновку судової експертизи та повернення матеріалів справи № 910/20958/17 до Господарського суду міста Києва.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтеравто" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.12.2018р. у справі № 910/20958/17 та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції було неповно з'ясовано обставини, а також невірно застосовано норми процесуального права які мають значення для справи, що призвело до прийняття невірного рішення.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.02.2019р. справу № 910/20958/17 передано на розгляд колегії суддів у складі: Мартюк А.І. - головуюча суддя; судді - Калатай Н.Ф., Зубець Л.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.02.2019р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтеравто" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.12.2018р. у справі № 910/20958/17 залишено без руху. Товариству з обмеженою відповідальністю "Інтеравто" було надано строк 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення недоліку шляхом подання до Північного апеляційного господарського суду докази про сплату судового збору, в сумі 1762 грн.

14.02.2019р. через управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтеравто" надійшла заява про усунення недоліків, а саме приєднання до матеріалів справи копії платіжного доручення № 1397 від 14.02.2019р. про сплату судового збору в розмірі 1762 грн. 00 коп.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.02.2019 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтеравто" та призначено справу до розгляду на 18.03.2019р.

28.02.2019р. через управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу.

11.03.2019р. через управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу.

У судовому засіданні 18.03.2019р. суддя Калатай Н.Ф. заявила самовідвід від участі в розгляді справи № 910/20958/17.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.03.2019 р. заяву про самовідвід судді Північного апеляційного господарського суду Калатай Н.Ф. задоволено, справу № 910/20958/17 направлено на повторний автоматизований розподіл.

Розпорядженням № 09.1-08/684/19 Північного апеляційного господарського суду від 19.03.2019р. призначено повторний автоматизований розподіл судової справи, у зв'язку з задоволенням заяви судді Калатай Н.Ф. про самовідвід від розгляду справи № 910/20958/17.

Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.03.2019р. для розгляду справи № 910/2951/18 сформовано колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Мартюк А.І., судді: Зубець Л.П., Пашкіна С.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.03.2019р. прийнято справу № 910/20958/17 у складі колегії суддів: головуючий суддя - Мартюк А.І., судді: Зубець Л.П., Пашкіна С.А. до провадження у визначеному автоматизованою системою складі суду та призначено справу до розгляду на 17.04.2019р.

Представник відповідача та третьої особи в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримали в повному обсязі та просили суд її задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечував та просив відмовити в її задоволенні.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.

Позивачем до Господарського суду міста Києва було подано клопотання про призначення почеркознавчої експертизи Звіту про оцінку майна (права грошової вимоги до ДП «Антонов») від 30.04.2015р. проведення якої просив доручити експертам Київського науково - дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (вул. Смоленська, 6, м. Київ, 03680). На вирішення експерта просив поставити таке питання: «Чи виконані ОСОБА_7, або іншою особою підписи в графі «Оцінювач» на третьому аркуші Звіту від 30.04.2015р. про оцінку майна, об'єктом якого є майнові права, а саме право грошової вимоги Державної інноваційної фінансово-кредитної установи до Державного підприємства «АНТК ім. O.K. Антонова», що виникло на підставі інноваційного договору №07/98 від 05.10.1998?».

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.12.2019р. у справі № 910/20958/17 призначено по справі судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручити Київському науково - дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (вул. Смоленська, 6, м. Київ, 03680). Зупинено провадження у справі № 910/20958/17 до надходження до Господарського суду міста Києва висновку судової експертизи та повернення матеріалів справи № 910/20958/17 до Господарського суду міста Києва.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про призначення по справі судову почеркознавчу експертизу та зупинення провадження у справі № 910/20958/17, враховуючи наступне.

Судом встановлено, що 05.10.1998р. між Київським міським відділенням Державного інноваційного фонду України, правонаступником якого є Позивач (інвестор) і ДП "Авіаційний Науково-Технічний Комплекс ім. O.K. Антонова", правонаступником якого є ДП "Антонов" (підприємство) укладено Інноваційний договір №07/98, предметом якого є реалізація інноваційного проекту №30-0019/98 "Реалізація програми побудови дослідної партії пасажирських літаків АН-140 і проведення сертифікаційних випробувань" (далі - Проект) з впровадження нових технологій та створення виробництва конкурентоспроможної продукції, в результаті чого підприємством створюється прибуток і досягається соціальний ефект. Для цього сторони домовляються докласти максимум зусиль для здійснення Проекту, а саме: інвестор зобов'язується внести для здійснення Проекту цільовий внесок у вигляді інноваційної позики у строки і розмірах, що визначені у календарному плані робіт, а підприємство - виконати всі роботи з реалізації і повернути інвестору його вклад у строки і розмірах, вказаних у плані повернення платежів (ст. 1 договору).

15.05.2015р. між Позивачем (первісний кредитор), з однієї сторони, та Відповідачем (новий кредитор), з іншої сторони, було укладено Договір про відступлення права вимоги №15/05/15, за умовами п. 1.1. якого первісний кредитор відступає та передає у власність новому кредитору належне йому право грошової вимоги до ДП «Антонов» (боржник), а саме: право вимагати повернення боржником отриманої від Київського регіонального відділення Державного інноваційного фонду, правонаступником якого є Позивач, суми (цільового вкладу) за Інноваційним договором №07/98 від 05.10.1998р. (основний договір), укладеним між первісним кредитором та боржником у розмірі 16 165 094,00 грн., а також сум всіх можливих та дійсних штрафних санкцій (в т.ч. штрафів, пені, неустойки), втрат від інфляції та будь-яких інших платежів, який боржник має сплатити згідно основним договором.

Пунктами 1.2., 2.2, вказаного Договору сторони погодили, що новий кредитор набуває право вимоги за умови та в момент зарахування на поточний рахунок первісного кредитора грошових коштів від нового кредитора у терміни та розміри, встановлені п. 2.2. договору, а саме: 1 544 664,54 грн. у строк до 29.05.2015.

Звертаючись до суду з вимогами про визнання недійсним Договору про відступлення права вимоги №15/05/15 від 15.05.2015р., позивач зазначив, що вказаний правочин було вчинено під впливом помилки, а саме через те, що звіт про оцінку майна від 30.04.2015, який став підставою для визначення ціни договору про відступлення права вимоги №15/05/15, є неякісним, непрофесійним і не підлягає використанню; крім того, на 3 аркуші вказаного звіту підпис виконано не оцінювачем, а іншою особою.

Відповідно до частини першої статті 229 ЦК України якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов'язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом.

У постанові Верховного Суду від 14.08.2018, якою справа №910/20958/17 відправлена на новий розгляд зазначено, що судами попередніх інстанцій належним чином не було встановлено обставин справи щодо можливого вчинення підпису у звіті про оцінку майна графі «Оцінювач» замість ОСОБА_7, іншою особою та не здійснено оцінки пов'язаних з цим доказів, тобто власне самого звіту, та не з'ясовано, чи підтверджуються відповідні обставини належним чином, тобто вироком суду.

Відповідно до ч. 6 статті 75 ГПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

За висновком колегії суддів Верховного Суду, викладеним у постанові №910/20958/17 від 14.08.2018р., аналіз зазначеної норми права вказує, що преюдиціальне значення надається лише вироку суду у кримінальному провадженні, ухвалі про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанові суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили. Не має доказового значення і висновок спеціаліста, хоча й підготовлений особою, яка є атестованим судовим експертом.

В матеріалах справи відсутні: вирок суду у кримінальному провадженні; ухвали про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності, у кримінальних провадженнях пов'язаних з даною господарською справою.

Тому, посилання Позивача на наявні в матеріалах справи висновок експерта Київського обласного експертно-криміналістичного центру МВС /України від 19.01.2016 № 4-05/20 щодо підроблення на 3-му аркуші «Звіту від 30.04.2015 про оцінку майна, об'єктом якого є майнові права, а саме право грошової вимоги ДІФКУ до ДП «АНТК ім. O.K. Антонова», що виникло на підставі Інноваційного договору, підпису в графі «Оціювач», отриманий в рамках кримінального провадження, а також рецензію від 23.12.2015 на копію Звіту про оцінку майнових прав, виконаною на звернення НАБУ № 02-078/3067 від 18.12.2015р. рецензентом, що працює в штаті ФДМ України, не мають для господарського суду преюдиціального значення.

Відповідно до ст. 99 Господарського процесуального кодексу України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

- для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

- жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

В постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012р. № 4 "Про деякі питання практики призначення судової експертизи"зазначено, що судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи.

Встановлення факту підробки підпису у звіті про оцінку майна графі «Оцінювач» ОСОБА_7, засвідчить та встановить необхідні обставини справи, зокрема факт того, чи володіла Установа, укладаючи договір відступлення права вимоги достатньою інформацією щодо належної вартості майнових прав, а також того, чи здійснена оцінка з порушенням вимог законодавства та підписана не уповноваженою особою.

Встановлення дійсності підпису в графі «Оцінювач» в Звіті від 30.04.2015р. про оцінку майна, є важливим доказом для подальшого об'єктивного та всебічного вирішення справи та винесення законного та обґрунтованого рішення.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що місцевий суд дійшов вірного висновку про призначення судову почеркознавчу експертизу підпису «Оцінювача» в Звіту про оцінку майна (права грошової вимоги до ДП «Антонов») від 30.04.2015, проведення якої слід доручити експертам Київського науково - дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (вул. Смоленська, 6, м. Київ, 03680).

При цьому у поданому клопотанні, позивач зазначив, що оскільки Верховний Суд в постанові від 14.08.2018р. висловив сумніві щодо доказового значення наявного висновку експерта, Установа не мала змоги заявити дане клопотання разом з поданням позовної заяви.

Разом з тим, через відділ діловодства суду Національним антикорупційним бюро України долучено до суду оригінал Звіту про оцінку майна, проведеної консалтинговою групою АРГО-ЕКСПЕРТ, з додатками, загалом на 103 арк., а також зразки підпису ОСОБА_7 відібрані в рамках кримінального провадження №0000069.

Відповідно до ст. 17 Закону України „Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 року № 3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію (Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод) та практику Суду (Європейського суду з прав людини) як джерело права.

Рішеннями ЄСПЛ у справах „Dombo Beheer B.V. v. the Netherlands" від 27.10.1993 (п. 33), та „Ankerl v. Switzerland" від 23.10.1996 (п. 38) встановлено, що принцип рівності сторін у процесі - у розумінні „справедливого балансу" між сторонами - вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони. Рівність засобів включає: розумну можливість представляти справу в умовах, що не ставлять одну сторону в суттєво менш сприятливе ніж іншу сторону; фактичну змагальність; процесуальну рівність; дослідження доказів, законність методів одержання доказів; мотивування рішень.

Крім того, принцип змагальності тісно пов'язаний з принципом рівності, тоді як рівноправність сторін - один із необхідних елементів принципу змагальності, „без якого змагальність як принцип не існує". Рівноправність сторін є суттю змагальності, бо тільки через рівні можливості сторін можлива реалізація принципу змагальності.

Також, у рішенні ЄСПЛ „Дульський проти України" від 01.06.2006 року (заява № 61679/00), зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід'ємну частину судової процедури. Більше того, суд вирішує питання щодо отримання додаткових доказів та встановлює строк для їх отримання.

Статтею 14 Закону України "Про судову експертизу" передбачено відповідальність судового експерта, зокрема судовий експерт на підставах і в порядку, передбачених законодавством, може бути притягнутий до дисциплінарної, матеріальної, адміністративної чи кримінальної відповідальності.

Згідно з ч.1 ст.100 ГПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку призначення судом експертизи.

З огляду на викладене, провадження в справі підлягає зупиненню на підставі п. 2 ч. 1 ст. 228 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно зі ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Статтями 76, 77 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставин, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції.

З огляду на викладене, апеляційний господарський суд приходить до висновку, що місцевим господарським судом повно та об'єктивно з'ясовано обставини справи, що мають значення для справи, ухвалу суду прийнято відповідно до вимог процесуального права, в зв'язку з чим апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 129, 255, 270, 275, 276, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтеравто" залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.12.2019р. у справі № 910/20958/17 - без змін.

2. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтеравто".

3. Матеріали справи № 910/20958/17 повернути до Господарського суду міста Києва.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах в порядку і строки, визначені в ст. 287, 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений 24.04.2019р.

Головуючий суддя А.І. Мартюк

Судді Л.П. Зубець

С.А. Пашкіна