ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2019 року м. ОдесаСправа № 916/2399/18
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєляновського В.В., суддів: Богатиря К.В., Савицький Я.Ф.

(склад колегії суддів сформовано згідно з витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.04.2019)

при секретарі - Лукященко В.Ю.

за участю представників:

від позивача: не зявився

від відповідача: ОСОБА_1

від третьої особи: не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі

апеляційну скаргу Фермерського господарства ЗОРЯ-2

на рішення господарського суду Одеської області від 29.01.2019, суддя в І інстанції Оборотова О.Ю., повний текст якого складено 08.02.2019 в м. Одесі

у справі № 916/2399/18

за позовом: Фермерського господарства ЗОРЯ-2

до Одеського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Приватного підприємства КАТРАН-ЮГ

про визнання недійсним рішення

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2018 року Фермерське господарство «ЗОРЯ-2» звернулося до господарського суду Одеської області з позовом до Одеського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (далі - Відділення АМК) про визнання недійсним та скасування рішення адміністративної колегії Одеського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №06-р/к від 04.09.2018р. по справі №26-02/2016 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу на ФГ «ЗОРЯ-2» і ПП «КАТРАН-ЮГ».

Позовні вимоги обґрунтовувалися тим, що оспорюване рішення відповідача, яким визнано, що ФГ «ЗОРЯ-2» і ПП «КАТРАН-ЮГ» вчинили правопорушення, передбачене п. 1 ст. 50, п. 4 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів на закупівлю послуг, не ґрунтується на доведених обставинах, що мають значення по справі, має місце також неповне зясування обставин справи, та прийнято за межами строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого нормами КУАП, у звязку з чим підлягає скасуванню.

Відділення АМК не визнало позов посилаючись на те, що доводи, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, ґрунтуються на невірній оцінці обставин справи та неправильному застосуванні норм законодавства про захист економічної конкуренції, оскільки приймаючи спірне рішення Відділення АМК діяло в межах своїх повноважень та у спосіб, визначений законодавством про захист економічної конкуренції, а тому визначені статтею 59 Закону України «Про захист економічної конкуренції» правові підстави для визнання недійсним рішення адміністративної колегії Відділення АМК відсутні.

Рішенням господарського суду Одеської області від 29.01.2019 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Рішення мотивовано тим, що позивачем не надано належних та допустимих доказів наявності підстав для скасування оспорюваного рішення №06-р/к по справі №26-02/2016 Адміністративної колегії Одеського обласного територіального відділення АМК України. Крім того, у позивача не має правових підстав для вимоги щодо визнання недійсним оспорюваного рішення в частині, яка не стосується його прав та охоронюваних законом інтересів.

Фермерське господарство ЗОРЯ-2 у поданій до Південно-західного апеляційного господарського суду апеляційній скарзі просить рішення господарського суду Одеської області скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на те, що висновки суду ґрунтуються на тих обставинах, які суперечать фактичним даним, є безпідставними, але помилково були прийняті судом, як доведені. В обґрунтування вимог апеляційної скарги скаржник вказує те, що в його діях відсутній склад правопорушення у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів, аукціонів, конкурсів, тендерів, та наполягає на тому, що у нього не було умислу на спотворення результатів торгів, та як похідна складова даного факту відсутня об'єктивна сторона даного правопорушення, а саме ймовірні наслідки у вигляді спотворення результатів торгів.

Судом першої інстанції також невірно встановлений факт, що притягнення позивача до відповідальності у вигляді штрафу не являється адміністративною відповідальністю, а тому не розповсюджується на даний випадок дія ст. 38 КУАП, відповідно до якої адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення.

У відзиві на апеляційну скаргу Відділення АМК заперечує проти її задоволення посилаючись на безпідставність викладених у ній доводів і просить оскаржуване рішення місцевого суду залишити без змін, вважаючи його законним та обґрунтованим. Відповідач зазначає, що згідно з ст. 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції» антиконкурентними узгодженими діями є узгоджені дії, які призвели чи можуть призвести до недопущення, усунення чи обмеження конкуренції. Отже в Законі не зазначено обов'язковості настання негативних наслідків, а передбачена можливість настання таких негативних наслідків. Достатнім є встановлення самого факту вчинення дій, визначених законом як антиконкурентні узгоджені дії або можливості настання зазначених наслідків у зв'язку з відповідними діями таких суб'єктів господарювання.

Узгодження учасниками торгів своїх тендерних пропозицій усуває конкуренцію та змагальність між учасниками, а отже спотворює результат, тобто об'єктивно кращу пропозицію, порушує тим самим право замовника на отримання найбільш ефективного для нього результату, який досягається у зв'язку з наявністю лише справжньої конкуренції, про що зазначено в рішенні адміністративної колегії. Враховуючи зазначене, негативним наслідком є сам факт спотворення результатів торгів через узгодження поведінки конкурсантами, а докази такого спотворення викладено в оспорюваному рішенні, і саме вони підлягають дослідженню та оцінці, а при їх підтвердженні вони є достатніми для висновків, викладених у спірному рішенні Відділення АМК.

Про день, час і місце розгляду апеляційної скарги усі учасники судового процесу в порядку передбаченому ст. ст. 120, 121 ГПК України заздалегідь були повідомлені належним чином, проте позивач та третя особа не скористалися наданим законом правом на участь своїх представників в засіданні суду.

Оскільки частиною 12 ст. 270 ГПК передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності в судовому засіданні представників позивача та третьої особи за наявними у справі матеріалами.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши наявні у справі матеріали, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 269 ГПК України унормовано, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що обєктивно не залежали від нього.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом, 04.09.2018 року Адміністративною колегією Одеського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України було прийнято рішення №06-р/к у справі №26-02/2016 "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу", яким визнано, що приватне підприємство «Катран-Юг» і фермерське господарство «ЗОРЯ-2» (відповідачі) вчинили порушення, передбачене п. 1 ст. 50, п. 4 частини 2 ст. 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів на закупівлю послуг: дороги автомобільні та автомагістралі, інші дороги, елементи доріг; злітно-посадкові смуги летовищ «експлуатаційне утримання автомобільних доріг загального користування місцевого значення» - 26 лотів, оголошення № 235974 про проведення відкритих торгів опубліковано в інформаційному бюлетені «Вісник державних закупівель» № 389 від 30.11.2015, проведених Службою автомобільних доріг в Одеській області Державного агентства автомобільних доріг.

За вчинення зазначеного порушення накладено штраф на приватне підприємство «Катран-Юг» у розмірі 3210 грн., на фермерське господарство «ЗОРЯ-2» у розмірі 68 000 грн.

Визнано, що приватне підприємство «Катран-Юг» і фермерське господарство «ЗОРЯ-2» вчинили порушення, передбачене п. 1 ст. 50, п. 4 частини 2 ст. 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів на закупівлю послуг: дороги автомобільні та автомагістралі, інші дороги, елементи доріг; злітно-посадкові смуги летовищ «експлуатаційне утримання автомобільних доріг загального користування державного значення» - 38 лотів, оголошення № 235834 про проведення відкритих торгів опубліковано в інформаційному бюлетені «Вісник державних закупівель» № 389 від 30.11.2015, проведених Службою автомобільних доріг в Одеській області Державного агентства автомобільних доріг.

За вчинення зазначеного порушення накладено штраф на приватне підприємство «Катран-Юг» у розмірі 3210 грн., на фермерське господарство «ЗОРЯ-2» у розмірі 68 000 грн.

Приймаючи рішення №06-р/к, Відділення АМК ґрунтувало свої висновки на таких обставинах:

- здійснення господарської діяльності за однією адресою та використання спільних засобів зв'язку телефонного номеру та електронної поштової адреси, які вказані на конвертах, довідках, фірмових бланках документів тощо при збиранні документації для участі у торгах;

- інформація про взаємозвязок відповідачів, оскільки єдиним засновником, керівником ПП «Катран-Юг» та підписантом від його імені є ОСОБА_2, разом з тим одним із засновників, керівником ФГ «ЗОРЯ-2» та підписантом від його імені також є ОСОБА_2;

- повязаність через третіх осіб, оскільки на торги-1 конкурсна пропозиція ФГ «ЗОРЯ-2» була подана заступником директора ОСОБА_3, представником ФГ «ЗОРЯ-2» під час проведення торгів-2 також був заступник директора ОСОБА_3, разом з тим ПП «Катран-Юг» та ФГ «ЗОРЯ-2» до Відділення АМК надали довіреності, якими останньому доручається представництво інтересів відповідачів в усіх державних, кооперативних і громадських установах з усіх питань, повязаних з підготовкою до участі в тендерах (конкурсних торгах);

- спільна підготовка відповідачів до торгів;

- схожість в оформленні документів відповідачів, наданих для участі у торгах;

- аналіз цінової поведінки відповідачів, за результатами порівняльного аналізу встановлено, що ПП «Катран-Юг» та ФГ «ЗОРЯ-2» у складі своєї конкурсної пропозиції подано ідентичні за своїм змістом розрахунки договірної ціни та локальних кошторисів;

- наявність тривалих ділових та господарських відносин і спільних інтересів відповідачів;

- надання поворотної фінансової допомоги, оскільки за результатами аналізу банківської інформації встановлено, що ПП «Катран-Юг» і ФГ «ЗОРЯ-2» систематично здійснюють перерахування один одному грошових коштів у вигляді тимчасової фінансової допомоги.

Причиною виникнення даного судового спору стало питання про наявність або відсутність підстав для визнання рішення Відділення АМК недійсним та скасування.

Відмовляючи у задоволенні позову місцевий господарський суд керувався приписами ст. ст. 1, 5, 6, 41, 59 Закону України «Про захист економічної конкуренції» та на підставі встановлених обставин даної справи виходив із того, що в Законі не зазначено обовязковості настання негативних наслідків, а передбачена можливість настання таких негативних наслідків. Достатнім є встановлення самого факту вчинення дій, визначених законом як антиконкурентні узгоджені дії або можливості настання зазначених наслідків у зв'язку з відповідними діями таких суб'єктів господарювання. Ознаки схожості в діях (бездіяльності) суб'єктів господарювання не є єдиним достатнім доказом наявності попередньої змови (антиконкурентних узгоджених дій). Антиконкурентна узгоджена поведінка підлягає встановленню та доведенню із зазначенням відповідних доказів у рішенні органу Антимонопольного комітету України. При цьому схожість має бути саме результатом узгодженості конкурентної поведінки, а не виявлятися у простому співпадінні дій суб'єктів господарювання, зумовленим специфікою відповідного товарного ринку.

При прийнятті спірного рішення № 06-р/к доводилися (в сукупності встановлених обставин та зібраних доказів) не схожі дії суб'єктів господарювання, а погоджена конкурентна поведінка учасників торгів, яка стосується спотворення їх результатів.

Достатнім у даному випадку є встановлення самого факту погодження конкурентної поведінки, яка може мати негативний вплив на конкуренцію.

Сама вже узгоджена поведінка учасників торгів не відповідає суті конкурсу; в даному випадку негативним наслідком є сам факт спотворення результатів торгів (через узгодження поведінки конкурсантами), а докази такого спотворення територіальним відділенням АМК наведено в рішенні №06-р/к, і саме вони підлягали дослідженню та оцінці. При їх підтвердженні ці докази були достатніми для висновків відповідача, викладених в оскаржуваному рішенні.

Позивачем не надано належних та допустимих доказів наявності підстав для скасування оспорюваного рішення №06-р/к по справі №26-02/2016 Адміністративної колегії Одеського обласного територіального відділення АМК України. Відповідно до ст. 42 Закону України «Про захист економічної конкуренції» строк давності притягнення до відповідальності за порушення законодавства про захист економічної конкуренції становить пять років з дня вчинення порушення, а в разі триваючого порушення - з дня закінчення вчинення порушення. Таким чином, посилання позивача на положення ст. 38 Кодексу про адміністративне судочинство України є безпідставним. Крім того, у позивача не має правових підстав для вимоги щодо визнання недійсним оспорюваного рішення в частині, яка не стосується його прав та охоронюваних законом інтересів.

Колегія суддів погоджується з правомірним та обґрунтованим висновком місцевого суду про відмову у задоволенні заявлених ФГ «ЗОРЯ-2» позовних вимог, з огляду на таке.

Статтею 1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" визначено, що Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель.

Статтею 1 Закону України «Про захист економічної конкуренції» визначено, що економічна конкуренція (конкуренція) це змагання між суб'єктами господарювання з метою здобуття завдяки власним досягненням переваг над іншими суб'єктами господарювання, внаслідок чого споживачі, суб'єкти господарювання мають можливість вибирати між кількома продавцями, покупцями, а окремий суб'єкт господарювання не може визначати умови обороту товарів на ринку; монополізація - досягнення суб'єктом господарювання монопольного (домінуючого) становища на ринку товару, підтримання або посилення цього становища.

Відповідно до пункту 1 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» порушенням законодавства про захист економічної конкуренції є, зокрема, антиконкурентні узгоджені дії.

У розумінні частини першої статті 5 Закону України «Про захист економічної конкуренції» узгодженими діями є укладення субєктами господарювання угод у будь-якій формі, прийняття обєднаннями рішень у будь-якій формі, а також будь-яка інша погоджена конкурентна поведінка (діяльність, бездіяльність) субєктів господарювання.

Згідно з частиною першою та пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції» антиконкурентними узгодженими діями є узгоджені дії, які призвели чи можуть призвести до недопущення, усунення чи обмеження конкуренції; зокрема, антиконкурентними узгодженими діями визнаються узгоджені дії, які стосуються спотворення результатів торгів, аукціонів, конкурсів, тендерів.

У пункті 14 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 15 "Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства" розяснено, що для кваліфікації дій субєкта господарювання як антиконкурентних узгоджених дій не є обовязковим фактичне настання наслідків у формі відповідно недопущення, усунення чи обмеження конкуренції, ущемлення інтересів інших субєктів господарювання (конкурентів, покупців) чи споживачів, зокрема, через заподіяння їм шкоди (збитків) або іншого реального порушення їх прав чи інтересів, чи настання інших відповідних наслідків.

За приписами статті 3 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" основним завданням названого Комітету є участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині, зокрема, здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності субєктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції.

Для реалізації завдань, покладених на Антимонопольний комітет України, в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі утворюються територіальні відділення Антимонопольного комітету України, повноваження яких визначаються названим Комітетом у межах його компетенції. Повноваження територіальних відділень Антимонопольного комітету України визначаються цим Законом, іншими актами законодавства (частини перша і друга статті 12 Закону України "Про Антимонопольний комітет України").

За приписами статті 7 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" до повноважень саме Антимонопольного комітету України та його територіальних органів належать, зокрема:

- розгляд заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та проведення розслідувань за цими заявами і справами;

- прийняття передбачених законодавством про захист економічної конкуренції розпоряджень та рішень за заявами і справами, надання висновків щодо кваліфікації дій відповідно до законодавства про захист економічної конкуренції.

Стаття 19 цього Закону визначає гарантії здійснення повноважень Антимонопольного комітету України.

У підпункті 15.5 пункту 15 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 15 "Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства" розяснено, що господарські суди у розгляді справ мають перевіряти правильність застосування органами Антимонопольного комітету України відповідних правових норм, не перебираючи при цьому на себе не притаманні суду функції, які здійснюються виключно органами згаданого Комітету.

Частиною першою статті 59 Закону України «Про захист економічної конкуренції» встановлено, що підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є: неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи; недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Судом установлено, і це підтверджується матеріалами справи, що для участі у конкурсних торгах на закупівлю послуг: дороги автомобільні та автомагістралі, інші дороги, елементи доріг; злітно-посадкові смуги летовищ «експлуатаційне утримання автомобільних доріг загального користування місцевого значення» - 26 лотів, оголошення № 235974 про проведення відкритих торгів, - 38 лотів, оголошення № 235834 про проведення відкритих торгів, які проводились Замовником, було подано документи ПП «КАТРАН-ЮГ» та ФГ «ЗОРЯ-2».

Судом на підставі ретельної правової оцінки наданих ПП «КАТРАН-ЮГ» та ФГ «ЗОРЯ-2» документів для участі в конкурсі з достовірністю установлено, а позивачем не спростовано, про узгодженість їх поведінки під час підготовки та участі у торгах 1 та 2, що підтверджується наступним:

- здійснення господарської діяльності за однією адресою та використання спільних засобів зв'язку телефонного номеру та електронної поштової адреси, які вказані на конвертах, довідках, фірмових бланках документів тощо при збиранні документації для участі у торгах;

- інформація про взаємозвязок Підприємства та Господарства, оскільки єдиним засновником, керівником ПП «Катран-Юг» та підписантом від його імені є ОСОБА_2, разом з тим одним із засновників, керівником ФГ «ЗОРЯ-2» та підписантом від його імені також є ОСОБА_2;

- повязаність через третіх осіб, оскільки на торги-1 конкурсна пропозиція ФГ «ЗОРЯ-2» була подана заступником директора ОСОБА_3, представником ФГ «ЗОРЯ-2» під час проведення торгів-2 також був заступник директора ОСОБА_3, разом з тим ПП «Катран-Юг» та ФГ «ЗОРЯ-2» до Відділення АМК надали довіреності, якими останньому доручається представництво інтересів відповідачів в усіх державних, кооперативних і громадських установах з усіх питань, повязаних з підготовкою до участі в тендерах (конкурсних торгах);

- спільна підготовка ПП «Катран-Юг» та ФГ «ЗОРЯ-2» до торгів;

- схожість в оформленні документів ПП «Катран-Юг» та ФГ «ЗОРЯ-2», наданих для участі у торгах;

- аналіз цінової поведінки ПП «Катран-Юг» та ФГ «ЗОРЯ-2», за результатами порівняльного аналізу встановлено, що ПП «Катран-Юг» та ФГ «ЗОРЯ-2» у складі своєї конкурсної пропозиції подано ідентичні за своїм змістом розрахунки договірної ціни та локальних кошторисів;

- наявність тривалих ділових та господарських відносин і спільних інтересів Підприємства та Господарства;

- надання поворотної фінансової допомоги, оскільки за результатами аналізу банківської інформації встановлено, що ПП «Катран-Юг» і ФГ «ЗОРЯ-2» систематично здійснюють перерахування один одному грошових коштів у вигляді тимчасової фінансової допомоги.

Характер та кількість здійснення ними погодженої поведінки під час підготовки та участі у торгах виключають можливість того, що конкурсні пропозиції позивачем та третьою особою готувалися кожним з них окремо і без обміну інформацією між ними. Зазначені обставини вказують на те, що конкурсні пропозиції готувались учасниками торгів спільно та мав місце обмін інформацією між ними.

Суд першої інстанції правомірно зазначив, що проведення торгів, аукціонів дає можливість обрати на конкурсі найкращого кандидата та укласти договори на закупівлю товарів, послуг з тим, хто запропонує найкращу, максимально низьку ціну та найкращу якість, що повністю відповідає вимогам торгів. Така позиція повністю відповідає принципам ефективної конкуренції на основі показників діяльності та власних досягнень суб'єктів господарювання. Угоди, рішення або інші форми узгоджених дій, які не відповідають основному принципу конкуренції, відносяться до порушень правил конкуренції. Це проявляється тоді, коли учасники торгів організовують несправжнє змагання, після якого вигоди або право на договір достаються одному з учасників узгоджених дій.

Погодження поведінки при формуванні своїх конкурсних пропозицій учасниками вказаних торгів призвело до заміни конкуренції на координацію поведінки зазначених суб'єктів господарювання з метою створення видимості конкуренції в межах торгів, що в свою чергу призводить до спотворення результатів торгів.

Наведеним обставинам відповідач дав належну оцінку і, врахувавши вимоги ст.ст. 1, 5, 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції", дійшов правильного та обґрунтованого висновку про наявність підстав для визнання дій позивача, які полягали в узгодженості його поведінки з ПП «Катран-Юг» на час участі у торгах, такими, що порушують норми законодавства про захист економічної конкуренції, а саме: п. 1 ст. 50, п.4 ч.2 ст.6 Закону України "Про захист економічної конкуренції", яке виявилось у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, що призвели до спотворення результатів торгів на закупівлю послуг. При цьому відповідач обґрунтовано виходив з того, що характер поведінки учасників торгів, яка була проявлена ними, давали підстави вважати про існуючу між ними домовленість щодо усунення конкуренції та змагальності.

Позивачем не доведено за допомогою законодавчо встановлених засобів доказування визначених статтею 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції" правових підстав для визнання недійсним спірного рішення адміністративної колегії Відділення АМК.

При цьому, згідно з правовою позицією викладеною у постанові Вищого господарського суду України від 20.01.2015р. у справі № 917/856/13, суд перевіряє правильність застосування органами Антимонопольного комітету України відповідних правових норм та не здійснює переоцінки обставин, встановлених Відділенням.

Встановлені апеляційним судом у даній справі обставини, з огляду на вищезазначене правове регулювання, дає підстави для висновку, що суд першої інстанції повно та всебічно дослідивши обставини справи, з дотриманням наведених норм матеріального права, беручи до уваги фактичні обставини, повязані з підготовкою позивачем документації до торгів, встановивши ознаки узгодження ПП «Катран-Юг» і ФГ «ЗОРЯ-2» своєї поведінки при підготовці документів, наданих у складі пропозицій конкурсних торгів для участі у конкурсі на закупівлю послуг: дороги автомобільні та автомагістралі, інші дороги, елементи доріг; злітно-посадкові смуги летовищ «експлуатаційне утримання автомобільних доріг загального користування місцевого значення» - 26 лотів, оголошення № 235974 про проведення відкритих торгів, - 38 лотів, оголошення № 235834 про проведення відкритих торгів, - дійшов обґрунтованих висновків стосовно прийняття відповідачем оспорюваного рішення у межах наданих йому повноважень та без порушення приписів чинного законодавства, а тому за відсутності передбачених статтею 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції" підстав для визнання оспорюваного рішення Відділення АМК недійсним правомірно відмовив ФГ «ЗОРЯ-2» у задоволенні даного позову.

Викладені в апеляційній скарзі доводи скаржника про те, що в його діях відсутній склад правопорушення у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів, оскільки у нього не було умислу на спотворення результатів торгів, та як похідна складова даного факту відсутня об'єктивна сторона даного правопорушення, а саме ймовірні наслідки у вигляді спотворення результатів торгів, колегія суддів не бере до уваги, оскільки для кваліфікації дій субєкта господарювання як антиконкурентних узгоджених дій не є обовязковим фактичне настання наслідків у формі відповідно недопущення, усунення чи обмеження конкуренції, ущемлення інтересів інших субєктів господарювання (конкурентів, покупців) чи споживачів, зокрема, через заподіяння їм шкоди (збитків) або іншого реального порушення їх прав чи інтересів, чи настання інших відповідних наслідків.

Помилковими слід визнати також доводи скаржника про те, що судом першої інстанції невірно встановлено факт, що притягнення позивача до відповідальності у вигляді штрафу не є адміністративною відповідальністю, а тому на даний випадок не розповсюджується дія ст. 38 КУАП, відповідно до якої адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення.

Відповідно до ст. 42 Закону України «Про захист економічної конкуренції» субєкт господарювання не може бути притягнений до відповідальності за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, якщо минув строк давності притягнення до відповідальності. Строк давності притягнення до відповідальності за порушення законодавства про захист економічної конкуренції становить пять років з дня вчинення порушення, а в разі триваючого порушення - з дня закінчення вчинення порушення.

Отже, посилання позивача на положення ст. 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення є безпідставним.

Інші доводи скаржника, що викладені в апеляційній скарзі, не заслуговують на увагу, оскільки висновків суду не спростовують та з урахуванням всіх обставин даної справи, встановлених судом, не впливають на правильність вирішення спору по суті та остаточний висновок.

З урахуванням наведених правових положень та встановлених обставин даної справи, колегія суддів вважає доводи викладені скаржником в апеляційній скарзі необґрунтованими, оскільки вони спростовуються зібраними по справі доказами та не відповідають вимогам закону, що регулює спірні правовідносини. За таких обставин колегія суддів не знаходить законних підстав для повного чи часткового задоволення вимог апеляційної скарги.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції було повно та всебічно зясовано обставини, що мають значення для справи, надано їм належну правову оцінку та винесено рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, що дає підстави для залишення його без змін.

З огляду на те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає то в порядку ст. 129 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору за подання та розгляд апеляційної скарги в сумі 2643 грн. покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 253, 269, 270, 275, 276, 281-284 ГПК України, Південно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Одеської області від 29 січня 2019 року у справі № 916/2399/18 залишити без змін, а апеляційну скаргу Фермерського господарства ЗОРЯ-2 - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена 17.04.2019р.

Головуючий суддя: Бєляновський В.В.

Судді: Богатир К.В.

ОСОБА_4