номер провадження справи 33/11/19
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.04.2019 Справа № 908/79/19

Суддя господарського суду Запорізької області Мірошниченко М.В.

При секретарі судового засідання Хилько Ю.І.

Розглянувши у судовому засіданні матеріали справи № 908/79/19

За позовом: Приватного акціонерного товариства "ПРОСТО-Страхуваня" (04050, м. Київ, вул. Герцена, буд. 10)

до відповідача: Приватного акціонерного товариства "Українська акціонерна страхова компанія АСКА" (69005, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 97-А)

про стягнення 17890,00 грн.

За участю представників сторін:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: не з'явився;

СУТЬ СПОРУ:

В господарський суд Запорізької області надійшла позовна заява (вих. № 130-128719 від 14.12.2018 р.) Приватного акціонерного товариства "ПРОСТО-Страхуваня" до Приватного акціонерного товариства "Українська акціонерна страхова компанія АСКА" про стягнення затрат по виплаті страхового відшкодування в розмірі 17890,00 грн.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.01.2019 р. здійснено автоматизований розподіл позовної заяви між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/79/19 та визначено до розгляду судді Мірошниченко М.В.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 14.01.2019 р. позовна заява прийнята до розгляду суддею Мірошниченко М.В., відкрите провадження у справі № 908/79/19 за правилами загального позовного провадження, якій присвоєно номер провадження 33/11/19, підготовче засідання призначено на 13.02.2019 р.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 13.02.2019 р., з власної ініціативи суду, на підставі ч. 3 ст. 177 ГПК України продовжений строк підготовчого провадження на тридцять днів - до 15.04.2019 р., на підставі ч. 2 ст. 183 ГПК України підготовче засідання відкладено на 19.03.2019 р.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 19.03.2019 р. підготовче провадження закрите, справа призначена до розгляду по суті на 16.04.2019 р.

У судове засідання 16.04.2019 р. представники сторін не з'явилися.

Відповідно до ч. 3 ст. 222 Господарського процесуального кодексу України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв'язку з неявкою сторін не здійснювалося.

У судовому засіданні 16.04.2019 р. справу розглянуто, ухвалено рішення.

Позовні вимоги, згідно з позовною заявою, мотивовані тим, що позивачем на підставі договору страхування серії PKS № 1800556 від 16.04.2018 р. майнових інтересів власника автомобіля «Hyundai Accent» (реєстраційний номер НОМЕР_1), внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди та пошкодження вказаного автомобіля, виплачено страхове відшкодування у загальному розмірі 18400,00 грн. (13220,00 грн. виплачено та 5180,00 грн. зараховано у сплату недооплаченої частини страхової премії шляхом взаємозаліку). Тому позивачем, відповідно до положень ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України "Про страхування", отримано право вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля марки «BMW 525 TD», державний номер НОМЕР_2, яким скоєно ДТП, застрахована відповідачем на підставі договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № АК/6243178). Позов обґрунтований ст. 27 Закону України "Про страхування", ст.ст. 993, 1187, 1191 ЦК України.

Згідно з клопотанням, яке надійшло до суду, позивач просив розгляд справи здійснити без присутності представника ПрАТ «ПРОСТО-Страхуваня». У клопотанні зазначено, що позивач позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача у підготовчі засідання та у судове засідання з розгляду справи по суті не з'явився.

Відповідач копію ухвали про відкриття провадження у справі № 908/79/19 отримав 21.01.2019 р., копію ухвали про відкладення підготовчого засідання - 19.02.2019 р., копію ухвали про призначення справи до розгляду по суті - 25.03.2019 р., що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Своїм процесуальним правом на подання відзиву відповідач не скористався, причини неявки у судові засідання не повідомив. Будь-яких письмових заяв, клопотань від відповідача до суду не надійшло.

Відповідно до ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Оскільки неявка представників сторін не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, враховуючи предмет спору, а також доказове наповнення матеріалів справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами за відсутності сторін.

Розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

Згідно з довідкою № 121643 Управління патрульної поліції у місті Києві, 14.05.2018 р. о 14.15 год. на вул. Петлюри, буд. 7 у м. Львові Львівської області сталася дорожньо-транспортна пригода: зіткнення транспортного засобу «BMW 525 TD», державний номер НОМЕР_2, що належить ОСОБА_1 (водій ОСОБА_2), наявний поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів НОМЕР_3, та транспортного засобу «Hyundai Accent», державний номер НОМЕР_1, що належить ТОВ «Гетманглобал» (водій ОСОБА_3) (автомобіль отримав механічні пошкодження: задня ліва частина). ДТП сталося внаслідок порушення ОСОБА_2 пунктів 2.3.б ПДР, п. 10.9 ПДР. За фактом правопорушення складений адміністративний протокол за ст. 124 КУпАП.

Постановою Залізничного районного суду м. Львова від 19.06.2018 р. у справі № 462/2883/18 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, визнано ОСОБА_2 (водія «BMW 525 TD», державний номер НОМЕР_2) та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 352,40 грн.

Як встановлено судом при розгляді справи № 462/2883/18, ОСОБА_2 о 14 год. 15 хв. 14.05.2018 р. по вул. Петлюри, буд. 7 у м. Львові, керуючи автомобілем «BMW 525 TD», державний номер НОМЕР_2, скоїла зіткнення з автомобілем «Hyundai Accent», державний номер НОМЕР_1, який отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Дана постанова, згідно з її текстом, набрала законної сили 02.07.2018 р.

Згідно з договором № 1800556 серії PKS від 16.04.2018 р. страхування (строк дії договору з 17.04.2018 р. по 16.04.2019 р.) на момент ДТП автомобіль «Hyundai Accent», державний номер НОМЕР_1, 2012 року випуску, був застрахований ТОВ «Гетманглобал» (страхувальник, вигодонабувач) у Приватному акціонерному товаристві «ПРОСТО-Страхування» (позивач). Загальна страхова сума за договором - 280000,00 грн.

Страхувальник (ТОВ «Гетманглобал») звернувся до страховика (позивача) із письмовим повідомленням від 15.05.2018 р. про подію, що має ознаки страхового випадку за договором страхування № 1800556 серії PKS від 16.04.2018 р. та з заявою від 11.06.2018 р. на виплату страхового відшкодування.

12.11.2018 р. суб'єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_4 був складений звіт № 128719 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу - «Hyundai Accent», державний номер НОМЕР_1, дата оцінки: 14.05.2018 р. Звіт був складений на підставі листа позивача. Згідно звіту матеріальний збиток складає 19614,40 грн.

27.07.2018 р. ПрАТ «ПРОСТО-Страхування» був складений страховий акт № 128719, відповідно до якого вартість матеріального збитку, завданого внаслідок ДТП автомобілю «Hyundai Accent», державний номер НОМЕР_1, та розмір страхового відшкодування склали 18400,00 грн. Визначено, що виплату страхового відшкодування здійснити наступним чином: 13220,00 грн. - одержувачу страхового відшкодування: ТОВ «Гетманглобал», та 5180,00 грн. зарахувати у сплату недооплаченої частини страхової премії шляхом взаємозаліку з Запорізькою філією АТ «ПРОСТО-Страхування».

Сума у розмірі 13220,00 грн. була перерахована позивачем згідно з платіжним дорученням № 13361 від 30.07.2018 р. на рахунок ТОВ «Гетманглобал».

Як слідує з матеріалів справи, цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу автомобіля «BMW 525 TD», державний номер НОМЕР_2, застрахована в ПрАТ "Українська акціонерна страхова компанія АСКА", що підтверджується полісом обов'язкового страхування № НОМЕР_3.

Позивач звернувся до відповідача з письмовою заявою (від 13.09.2018 р. вих. № 04-2913) про страхове відшкодування у сумі 18400,00 грн. Просив перерахувати кошти на вказаний розрахунковий рахунок.

Оскільки відповідач суму страхового відшкодування не сплатив, позивач звернувся до господарського суду Запорізької області з позовом, за яким відкрите провадження у дійсній справі.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Дана норма кореспондується з положеннями ст. 979 Цивільного кодексу України, якою визначено, що за договором страхування страховик зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України "Про страхування" страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Аналогічний припис викладений у ст. 988 ЦК України.

Статтею 9 вказаного Закону передбачено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

У ч. 1 ст. 25 Закону України "Про страхування" визначено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Як встановлено судом, позивач (страховик) виконав зобов'язання перед своїм страхувальником за договором № 1800556 від 16.04.2018 р. та на підставі страхового акту № 128719 від 27.07.2018 р. та заяви страхувальника здійснив страхову виплату у загальній сумі 18400,00 грн., що підтверджується матеріалами справи.

У справі, що розглядається, спір виник між двома страховими компаніями щодо відшкодування витрат, понесених у зв'язку із виплатою коштів за договором добровільного майнового страхування.

Згідно з ст. 27 Закону України "Про страхування", ст. 993 ЦК України достраховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Статтею 18 Закону України "Про страхування" визначено, що факт укладання договору страхування може посвідчуватися страховим свідоцтвом (полісом, сертифікатом), що є формою договору страхування.

Як встановлено судом, цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу автомобіля BMW 525 TD, державний номер НОМЕР_2, застрахована в ПрАТ "Українська акціонерна страхова компанія АСКА", що підтверджується полісом обов'язкового страхування № НОМЕР_3.

Судом під час розгляду дійсної справи перевірений строк дії зазначеного полісу за допомогою інформації, що розміщена в Централізованій базі даних МТСБУ у мережі інтернет (http://www.mtsbu.ua), дані якої є загальнодоступними.

Згідно з даними МТСБУ, станом на день скоєння дорожньо-транспортної пригоди (14.05.2018 р.), поліс № НОМЕР_3 був діючим.

Роздруківка інформації з Централізованої бази даних МТСБУ стосовно полісу № НОМЕР_3 долучена до матеріалів справи.

Ліміт відповідальності страховика (відповідача) за полісом № НОМЕР_3 за завдання матеріальної шкоди майну становить 100000,00 грн., франшиза - 510,00 грн.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 05.06.2018 р. у справі № 910/7449/17 викладено позицію, що згідно з положеннями статті 11 ЦК України заподіяння внаслідок ДТП шкоди зумовлює виникнення правовідносин, у яких право потерпілого на отримання відшкодування завданої шкоди кореспондується з обов'язком винуватця відшкодувати таку шкоду, а за наявності у винуватця договору (полісу) ОСЦПВВНТЗ, яким застраховано його цивільно-правову відповідальність за завдання шкоди майну третіх осіб внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу, такий обов'язок покладається також і на страховика у визначених законодавством межах його відповідальності, адже між винуватцем та його страховиком у такому випадку існують договірні відносини, в яких останній узяв на себе зобов'язання відшкодувати у визначених межах за винуватця завдану потерпілому шкоду з настанням обумовлених страхових випадків. У такому випадку потерпілий виступає кредитором стосовно винуватця та страховика за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ, які зі свого боку є боржниками у відповідному зобов'язанні згідно з визначеними законодавством межами їх відповідальності.

За змістом статей 512, 514 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов'язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов'язанні може бути замінений також в інших випадках, установлених законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом

Статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 ЦК України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Отже, з виконанням страховиком на підставі договору добровільного майнового страхування свого обов'язку з відшкодування на користь потерпілого завданої йому внаслідок ДТП шкоди відповідно до приписів статті 512 ЦК України відбувається фактична заміна кредитора у таких зобов'язаннях: у деліктному зобов'язанні винуватця; у зобов'язанні страховика за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ здійснити відшкодування завданої шкоди, адже відповідні права потерпілого як кредитора переходять до страховика за договором добровільного майнового страхування.

Велика Палата Верховного Суду зазначає, що в такому випадку перехід прав кредитора від потерпілого до страховика за договором добровільного майнового страхування не зумовлює виникнення нових зобов'язань винуватця та страховика за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ, а відбувається виключно заміна кредитора як сторони у вже існуючих правовідносинах (в існуючих зобов'язаннях з відшкодування завданої шкоди: деліктному зобов'язанні винуватця; зобов'язанні страховика за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ).

Враховуючи норми ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України "Про страхування", якими регулюються правовідносини між сторонами у справі, позивач - ПрАТ «ПРОСТО-Страхування», виплативши страхове відшкодування потерпілому за договором майнового страхування, отримав від останнього права кредитора до ПрАТ "Українська акціонерна страхова компанія АСКА", яке застрахувало цивільно-правову відповідальність власника автомобіля «BMW 525 TD», державний номер НОМЕР_2, перед третіми особами за шкоду, завдану внаслідок експлуатації цього транспортного засобу.

Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

У відповідності до п. 12.1 ст. 12 даного Закону страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Аналогічний припис викладений у ст. 9 Закону України "Про страхування".

Оскільки умовами полісу № НОМЕР_3 розмір франшизи встановлений у розмірі 510,00 грн., страхове відшкодування, заявлене позивачем при зверненні до суду, правомірно визначено у сумі 17890,00 грн. (18400,00 грн. (страхове відшкодування потерпілій особі) - 510,00 грн. (розмір франшизи)).

Відповідно до ст. 7 ГПК України правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є змагальність сторін (ст. 2 ГПК України).

Згідно приписів ч.ч. 3, 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідач, як вказано вище, своїм процесуальним правом на подання письмового відзиву на позов не скористався, проти позову не заперечив, належними засобами доказування обставини, на які посилається позивач в обґрунтування позову, не спростував, доказів сплати суми 17890,00 грн. суду не подав.

На підставі викладеного вище, позовні вимоги про стягнення суми 17890,00 грн. затрат по виплаті страхового відшкодування є обґрунтованими і підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір у сумі 1762,00 грн. за подання позовної заяви стягується з відповідача на користь позивача.

Позивач також просив стягнути з відповідача 3000,00 грн. судових витрат, пов'язаних із оплатою професійної правової допомоги.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно частин 1-3 ст. 126 ГПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) та такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно, витрати на правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимоги про відшкодування таких витрат.

Позивач долучив до матеріалів справи копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю КС № 6423/10 від 15.02.2018 р., виданого Синюку Станіславу Леонідовичу, посвідчення адвоката України Синюка С.Л., ордеру серії КС № 444151 від 30.05.2018 р. на представлення інтересів позивача адвокатом Синюком С.Л. та копію договору про надання правової допомоги № 1 від 16.04.2018 р., укладеного між АТ «ПРОСТО-Страхування» (клієнт) та Адвокатським бюро «Синюк та Партнери». Предметом договору визначено, що адвокатське об'єднання зобов'язалося надавати юридичну допомогу клієнту в обсязі та на умовах, передбачених даним договором. Вартість наданих юридичних послуг адвокатське бюро визначає самостійно після одержання від клієнта замовлення на надання юридичної допомоги, та виставляє клієнту відповідний рахунок (п. 4.1 договору). Оплата за даним договором здійснюється не пізніше 3-х днів з моменту отримання клієнтом рахунку від адвокатського бюро (п. 4.2). За результатами надання юридичної допомоги складається акт, що підписується представниками кожної зі сторін. В акті вказується обсяг наданої адвокатським бюро юридичної допомоги і її вартість (п. 4.5). Даний договір діє до 31.12.2018 р. Після закінчення строку дії договору, якщо сторони продовжують виконувати його умови, договір вважається поновлений на невизначений термін (п.п. 7.1, 7.9).

Згідно реєстру справ від 31.10.2018 р., який є невід'ємним додатком до вказаного вище договору, клієнт передав адвокатському бюро страхову справу № 128719 щодо суми збитку 18400,00 грн. (учасник ДТП ОСОБА_2), за якою визначено витрати на правову допомогу (гонорар) 3000,00 грн.

31.10.2018 р. між АТ «ПРОСТО-Страхування» (клієнт) та Адвокатським бюро «Синюк та Партнери» підписаний акт виконаних робіт стосовно надання адвокатським бюро правової допомоги по страховій справі № 128719 щодо суми збитку 18400,00 грн., витрати на правову допомогу (гонорар) склали 3000,00 грн.; усього надано правової допомоги на загальну суму 49000,00 грн. Згідно складеного адвокатом Синюком С.Л. детальним описом робіт (наданих послуг) від 31.10.2018 р., Адвокатським бюро «Синюк та Партнери» надано ПрАТ «ПРОСТО-Страхування» правову допомогу по страховій справі № 128719 (страхувальник - ТОВ «Гетманглобал», учасник ДТП - ОСОБА_2), обумовлену договором у наступному обсязі: консультація замовника щодо порядку та строків надання правової допомоги адвокатом по стягненню грошових коштів з відповідача (1 година, вартість 600,00 грн.); підготовчі дії (2 години, вартість 1200,00 грн.); підготовка та подання позовної заяви в суд (2 години, вартість 1200,00 грн.). Загальна кількість витраченого часу на надання правової допомоги замовнику становить 5 годин, вартість наданих послуг при вартості однієї години 600,00 грн. становить 3000,00 грн.

Згідно з платіжним дорученням № 17601 від 02.10.2018 р. позивач перерахував Адвокатському бюро «Синюк та Партнери» 49000,00 грн. з призначенням платежу: «оплата юридичних послуг відповідно до договору № 1 від 16.04.2018 р.».

Суд вважає понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу у сумі 3000,00 грн. доведеними та підтвердженими належними доказами. Відповідач клопотання щодо зменшення розміру витрат суду не заявив. Враховуючи наведене, з відповідача на користь позивача стягується сума 3000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-Страхування» до Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» (69005, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 97-А, ) на користь Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-Страхування» (04050, м. Київ, вул. Герцена, буд. 10, ) 17890 (сімнадцять тисяч вісімсот дев'яносто) грн. 00 коп. затрат по виплаті страхового відшкодування, 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп. судового збору, 3000 (три тисячі) грн. 00 коп. витрат, пов'язаних із оплатою професійної правничої допомоги.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 256, пп. 17.5 п. 17 розділу XI Перехідних положень ГПК України рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Центрального апеляційного господарського суду через господарський суд Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено згідно з вимогами ст. 238 ГПК України та підписано - 19 квітня 2019 р.

Рішення розміщується в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою у мережі Інтернет за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя М.В. Мірошниченко