ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" квітня 2019 р.м. ХарківСправа № 922/580/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Новікової Н.А.

при секретарі судового засідання Малихіній М.П.,

розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Максима Рост», 03065, м. Київ, вул. Козелецька, 24, оф. 10, ;

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Колос», 62313, Харківська область, Дергачівський район, с. Готівка, вул. Радянська, 1, ;

про стягнення заборгованості за договором купівлі продажу № 10/04-Я від 10.04.2018 у розмірі 462267, 04 грн.

за участі представників учасників справи:

позивача ОСОБА_1 (довіреність б/н від 09.01.2019).

відповідача не зявився.

Суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Максима Рост» звернулось до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Колос» про стягнення заборгованості за договором купівлі продажу № 10/04-Я від 10.04.2018 у розмірі 462267, 04 грн., яка складається з: заборгованості за договором 278180, 32 грн., пені за несвоєчасне виконання зобовязання 22498, 28 грн., процентів за користування коштами 22498, 28 грн., штрафу 139090, 16 грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 04.03.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, справу визначено розглядати за правилами загального позовного провадження, розпочато підготовче провадження і призначено підготовче засідання на 01.04.2019.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 01.04.2019 закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті на 15.04.2019.

15.04.2019 відкрито судове засідання з розгляду справи по суті.

В судовому засіданні повноважний представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, в обґрунтування позову посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором купівлі продажу № 10/04-Я від 10.04.2018 в частині оплати вартості поставленої продукції, у звязку з чим, відповідачу нараховано пеню за несвоєчасне виконання зобовязання 22498, 28 грн., проценти за користування коштами 22498, 28 грн. та штраф 139090, 16 грн. Здійснюючи правове обґрунтування позову, посилається на ст. 12, 15, 54-57 ГПК України, ст. 526, 530, 553, 610, 625, 627 ЦК України, ст. 610, 232 ГК України

Відповідач у судове засідання не зявився, явку свого повноважного представника не забезпечив, обґрунтованого відзиву на позов не надав, був належним чином повідомлений про дату, місце та час розгляду справу, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення з відміткою про одержання 04.04.2019, яке повернулось до суду 10.04.2019.

15.04.2019 суд оголосив про закінчення зясування обставин справи і перевірки їх доказами та перейшов до судових дебатів.

В судових дебатах повноважний представник позивача просив позов задовольнити та стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Колос» заборгованість за договором купівлі продажу № 10/04-Я від 10.04.2018 у розмірі 462267, 04 грн., яка складається з: заборгованості за договором 278180, 32 грн., пені за несвоєчасне виконання зобовязання 22498, 28 грн., процентів за користування коштами 22498, 28 грн. та штрафу 139090, 16 грн.

Розглянувши матеріали справи, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно перевіривши матеріали справи та дослідивши надані учасниками судового процесу докази, заслухавши промову представника позивача у судових дебатах, суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Зокрема, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

У ч. 1 ст. 174 ГК України закріплено, що господарський договір є підставою виникнення господарських зобов'язань.

Згідно із положеннями ст. 627, 628, 629 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

10.04.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Колос» (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Максима Рост» укладено договір купівлі продажу № 10/04-Я, відповідно до п. 1.1. якого продавець зобовязується передати у власність покупця с/г продукцію, іменовану надалі товар, найменування, кількість і ціна якої визначаються в додатках специфікаціях, які є невідємною частиною цього договору, а покупець зобовязується прийняти та оплатити цей товар в порядку та на умовах даного договору.

Відповідно до п. 2.2. договору ціна договору становить 278180, 32 грн. Якщо вартість всіх поставок товару за цим договором перевищуватиме або буде меншою від орієнтованої суми договору, то вважатиметься, що загальна ціна цього договору узгоджена сторонами шляхом підписання специфікації (або видаткових накладних), за якими фактично поставлено та прийнято товар протягом строку дії договору.

Згідно з п. 7.1. договору встановлено, що цей договір вступає в силу з моменту (дати) його підписання обома сторонами і діє до 31.12.2018. Закінчення строку дії цього договору не звільняє покупця від виконання своїх обовязків з оплати поставленого товару.

Відповідно до п. 2.4. договору умови оплати і ціна товару, в тому числі і по партіям переданого товару, узгоджується сторонами у додатках до договору специфікаціях, які є невідємною частиною цього договору.

Згідно з п. 2.3 договору оплата товару здійснюється у національній валюті України (гривні) у безготівковій формі шляхом перерахування покупцем грошових коштів на поточний банківській рахунок покупця.

Пунктом 3.2. договору встановлено, що кількість товару, що підлягає поставці за цим договором, узгоджується сторонами в специфікаціях, що є невідємною частиною договору. Товар в рамках загальної суми договору може передаватися продавцем покупцю партіями згідно обумовлених специфікацій.

Відповідно до п. 3.3 договору строки поставки товару (партії товару), а також базис і конкретні умови поставки згідно правил Інкотермс 2010 обумовлюються сторонами в специфікаціях додатках до договору.

Товар вважається прийнятим покупцем за кількістю та якістю з моменту підписання сторонами видаткової накладної. Моментом поставки товару за даним договором є дата підписання сторонами видаткової накладної (п. 3.4. договору).

Згідно з п. 3.5. договору приймання товару покупцем здійснюється на підставі:

- за кількістю згідно видаткової накладної.

- За якістю відповідно до вимог ГОСТ, ДСТУ згідно показникам якості, вказаним в картці аналізу зерна, яка видається зерновими складами, які приймають на зберігання товар.

Відповідно до п. 3.6. договору товар вважається прийнятим покупцем за кількістю з моменту підписання сторонами видаткової накладної, по якості з моменту підписання сторонами видаткової накладної, по якості з моменту отримання покупцем картки аналізу якості зерна з показниками, які відповідають ГОСТ. ДСТУ. Моментом поставки товару за даним договором є дата підписання сторонами видаткової накладної.

Так, на виконання умов вищевказаного договору, позивач передав у власність відповідача ячмінь у кількості 39,740 тн., вартістю 278180, 32 грн., що підтверджується специфікацією до договору купівлі продажу № 10/04-Я від 10.04.2018 та видаткової накладною № РН-0000002 від 10.04.2018 (арк. справи 19-20).

Відповідно до п. 5 специфікації до договору купівлі продажу № 10/04-Я від 10.04.2018 покупець зобовязується здійснити оплату товару до 30.10.2018.

Вказана специфікація до договору купівлі продажу № 10/04-Я від 10.04.2018 та видаткова накладна № РН-0000002 від 10.04.2018 підписані уповноваженими представниками сторін і скріплено їх печатками.

Товар був прийнятий комірником Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Колос» ОСОБА_2 на підставі довіреності № 4 від 10.04.2018 (арк. справи 21).

Позивач у своєму позові вказує, що відповідач за поставлений товар за договором купівлі продажу № 10/04-Я від 10.04.2018 не розрахувався та заборгованість останнього складає 278180, 32 грн.

Враховуючи невиконання відповідачем своїх зобовязань за договором купівлі продажу № 10/04-Я від 10.04.2018, позивач звернувся до господарського суду з даним позовом, в якому просив стягнути на свою користь заборгованості за договором у розмірі 278180, 32 грн., пеню за несвоєчасне виконання зобовязання у розмірі 22498, 28 грн., проценти за користування коштами у розмірі 22498, 28 грн. та штраф у розмірі 139090, 16 грн.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним вище обставинам, суд виходить з наступного.

У відповідності до ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України, в силу господарського зобов'язання, яке виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

За своєю правовою природою договір № 10/04-Я від 10.04.2018 є договором купівлі продажу, за яким одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У відповідності до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Враховуючи те, що передача товару позивачем вартістю 278180, 32 грн. підтверджується належними доказами, а саме: специфікацією до договору купівлі продажу № 10/04-Я від 10.04.2018 та видатковою накладною № РН-0000002 від 10.04.2018, беручи до уваги те, що відповідач не надав суду жодного доказу, який би підтверджував оплату товару, хоча мав можливість скористуватись своїми процесуальними правами та надати документи в обґрунтування своєї позиції по справі, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за договором купівлі продажу № 10/04-Я від 10.04.2018 у розмірі 278180, 32 грн. є обґрунтованими, підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо стягнення з відповідача пені за період з 31.10.2018 по 20.01.2019 у розмірі 22498, 28 грн. та штрафу у розмірі 139090, 16 грн., суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч. 6 ст. 232 ГК України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Пунктом 4.3. договору сторони передбачили, що у разі порушення покупцем термінів оплати товару, покупцеві нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ (що діяла на момент існування заборгованості) від загальної суму заборгованості за кожен день прострочення здійснення платежу, а також штраф у розмірі 50 відсотків від загальної вартості товару, що був поставлений протягом дії договору.

Приймаючи до уваги, що відповідач в порушення умов договору не оплатив прийнятий товар, перевіривши наданий позивачем розрахунок пені за період з 31.10.2018 по 20.01.2019 у розмірі 22498, 28 грн. та розрахунок штрафу у розмірі 139090, 16 грн., на предмет відповідності вимогам чинного законодавства, зокрема, ст. 549 ЦК України, ст. 231, 232 ГК України, ст. 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань», суд дійшов висновку, що вони є обґрунтованими, правомірними та правильно розрахованими, а тому вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Розглядаючи позовні вимоги в частині стягнення процентів річних за користування коштами за період з 31.10.2018 по 20.01.2019 у розмірі 22498, 28 грн., суд виходить з положення п. 4.6. договору де сторони визначили, що у разі невиконання покупцем зобовязань щодо оплати товару, то відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, покупець сплачує на користь постачальника, крім суми заборгованості та інших штрафних санкцій 36 % річних. Річні нараховуються на загальну суму прострочення оплати.

Приймаючи до уваги факт невиконання відповідачем свого зобовязання, дослідивши поданий позивачем розрахунок річних за період з 31.10.2018 по 20.01.2019 у розмірі 22498, 28 грн., судом встановлено правомірність та обґрунтованість нарахованих позивачем сум, а отже позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з положень ст. 129 ГПК України та витрати по сплаті судового збору у розмірі 6934, 02 грн. покладає на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 4, 12, 20, 73, 74, 76-79, 86, 129, 231, 236-238 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Колос» (62313, Харківська область, Дергачівський район, с. Готівка, вул. Радянська, 1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Максима Рост» (03065, м. Київ, вул. Козелецька, 24, оф. 10, ) заборгованість у розмірі 462267, 04 грн., з яких: 278180, 32 грн. - боргу, 22498, 28 грн. пені, 22498, 28 грн. річних, 139090, 16 грн. штрафу, а також витрати зі сплати судового збору у розмірі 6934, 02 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається в строки та в порядку визначеному ст.ст. 256, 257 ГПК України з врахуванням п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повний текс рішення складено та підписано 17.04.2019.

Суддя ОСОБА_3