ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" квітня 2019 р. м. Київ Справа № 911/349/19

Суддя Конюх О.В., при секретарі судового засідання Бойко О.Ю., розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «БМГ Агро», м. Миронівка,

до відповідача фізичної особи-підприємця Горбача Руслана Вадимовича, с. Карапиші Миронівського району Київської області,

про стягнення 1 031 784,11 грн

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_1., керівник, витяг з ЄДР;

від відповідача: не з'явився;

СУТЬ СПОРУ:

позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «БМГ Агро», м. Миронівка (далі по тексту - ТОВ «БМГ Агро») звернувся до господарського суду Київської області з позовом від 01.02.2019 до відповідача - фізичної особи-підприємця Горбача Руслана Вадимовича, с. Карапиші Миронівського району (далі по тексту - ФОП Горбач Р.В.), в якому просив суд стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 1 031 784,11 грн з яких: 800 000,00 грн основного боргу за Договором про надання безвідсоткової зворотної фінансової допомоги від 19.08.2016 № 19/08-2016, 50 104,11 грн 3% річних, 14 560,00 грн пеня, 167 120,00 грн інфляційні втрати, та покласти на відповідача витрати по сплаті судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 19.08.2016 між ТОВ «БМГ Агро» та ФОП Горбачем Русланом Вадимовичем було укладено Договір про надання безвідсоткової зворотної фінансової допомоги № 19/08-2016. На виконання умов Договору позивач перерахував відповідачу грошові кошти в розмірі 800 000,00 грн, проте відповідач в порушення умов Договору грошові кошти не повернув, в результаті чого за відповідачем рахується заборгованість в сумі 800 000,00 грн. Крім того, позивач твердить, що у зв'язку із простроченням грошового зобов'язання з відповідача належить до стягнення, передбачена п. 5.2 Договору, пеня в розмірі 14 560,00 грн, а також відповідно до ст. 625 ЦК України три проценти річних в сумі 50 104,11 грн та інфляційні втрати в розмірі 167 120,00 грн.

Ухвалою господарського суду Київської області від 07.02.2019 позовну заяву ТОВ «БМГ Агро» залишено без руху з підстав невідповідності її вимогам, викладеним у статті 164 Господарського процесуального кодексу України, та встановлено спосіб і строк для усунення виявлених недоліків позовної заяви.

18.02.2019 до господарського суду від позивача надійшла заява від 16.02.2019 про усунення недоліків у спосіб і строк, встановлені ухвалою господарського суду Київської області від 07.02.2019.

Ухвалою господарського суду Київської області від 20.02.2019 прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 911/349/19, підготовче засідання призначено на 18.03.2019.

Ухвалою господарського суду від 18.03.2019 підготовче провадження у справі закрито, призначено справу до судового розгляду по суті на 08.04.2019.

В судове засідання 08.04.2019 з'явився представник позивача. Відповідач в судові засідання 18.03.2019 та 08.04.2019 не з'явився, представника не направив.

Як свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, відповідач копію ухвали від 20.02.2019 про відкриття провадження у справі отримав 26.02.2019, копію ухвали від 18.03.2019 отримав 26.03.2019, відтак був належним чином завчасно повідомлений судом про місце, дату та час судового засідання.

Згідно до частин 1, 3 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Враховуючи, що відповідач в судові засідання двічі не з'явився, відзив на позов не подав, про причини неявки суд не повідомив, суд вважає за необхідне розглянути спір по суті за наявними матеріалами, яких достатньо для прийняття обґрунтованого рішення.

Розглянувши позов ТОВ «БМГ Агро» до ФОП Горбача Р.В., всебічно та повно вивчивши наявні у матеріалах справи докази, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

відповідно до ч. 1 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, зокрема, з правочинів.

Відповідно до частини 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Майново-господарські зобов'язання між суб'єктами господарювання виникають на підставі договорів (ст. 179 Господарського кодексу України) й сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору (ст. 627 Цивільного кодексу України).

19.08.2016 між ТОВ «БМГ Агро» (займодавець) та ФОП Горбачем Русланом Вадимовичем (займач) було укладено Договір про надання безвідсоткової зворотної фінансової допомоги № 19/08-2016 (далі - Договір), відповідно до умов якого:

- займодавець зобов'язується надати займачу безвідсоткову зворотну фінансову допомогу (пункт 1.1);

- займач зобов'язується отримати безвідсоткову зворотну фінансову допомогу, витратити її за призначенням та повернути у встановлений даним Договором строк (пункт 1.2);

- максимальний розмір безвідсоткової зворотної фінансової допомоги складає 400 000,00 грн, без ПДВ (пункт 2.1);

- займодавець залишає за собою право перерахувати суму безвідсоткової зворотної фінансової допомоги як в повній мірі, так і частинами. Виходячи з потреб займача, сума безвідсоткової зворотної фінансової допомоги може бути й меншою, але не повинна перевищувати 400 000,00 (чотириста тисяч) гривень 00 копійок, без ПДВ (пункт 2.3);

- строк на який надається безвідсоткова зворотна фінансова допомога починається з 19 серпня 2016 року і закінчується 31 грудня 2016 року (пункт 2.5);

- по закінченню строку, який вказаний в п. 2.5. даного Договору, займач повинен повернути безвідсоткову зворотну фінансову допомогу шляхом перерахування в повному обсязі отриманих грошових коштів на розрахунковий рахунок займодавця протягом 3 (трьох) робочих днів (пункт 3.1);

- даний Договір вступає в силу з моменту його підписання обома сторонами, та діє до моменту виконання сторонами всіх обов'язків, передбачених даним договором (пункт 4.1);

- за порушення умов п.п. 1.2., 3.1. даного Договору займач несе відповідальність у вигляді пені за кожний день прострочки повернення безвідсоткової зворотної фінансової допомоги у розмірі 0.01 % від загальної суми даного Договору (пункт 5.2);

15.12.2016 між ТОВ «БМГ Агро» та ФОП Горбачем Русланом Вадимовичем укладено Додаткову угоду № 1 до Договору про надання безвідсоткової зворотної фінансової допомоги № 19/08-2016, відповідно до умов якої сторони узгодили:

- викласти п. 2.1. Договору про надання безвідсоткової зворотної фінансової допомоги № 19/08-2016 від 19.08.2016р. у наступній редакції: «максимальний розмір безвідсоткової зворотної фінансової допомоги складає 800 000,00 грн, без ПДВ» (пункт 1);

- викласти п. 2.3. Договору про надання безвідсоткової зворотної фінансової допомоги № 19/08-2016 від 19.08.2016р. у наступній редакції: «займодавець залишає за собою право перерахувати суму безвідсоткової зворотної фінансової допомоги як в повній мірі, так і частинами. Виходячи з потреб займача, сума безвідсоткової зворотної фінансової допомоги може бути й меншою, але не повинна перевищувати 800 000,00 грн, без ПДВ» (пункт 2).

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором позики.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

На виконання умов договору позивачем було перераховано на рахунок відповідача поворотну безвідсоткову фінансову допомогу у сумі 800 000,00 грн, що підтверджується платіжними дорученнями від 19.08.2016 №25 на суму 400 000,00 грн та від 15.12.2016 №46 на суму 400 000,00 грн.

Частиною 1 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 3 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Пунктом 2.5 Договору визначено, що строк на який надається безвідсоткова зворотна фінансова допомога починається з 19 серпня 2016 року і закінчується 31 грудня 2016 року.

Як твердить позивач, в порушення умов договору відповідач не повернув грошові кошти, в зв'язку з чим у відповідача перед позивачем утворився основний борг за Договором про надання безвідсоткової зворотної фінансової допомоги від 19.08.2016 № 19/08-2016 в розмірі 800 000,00 грн.

Згідно статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до частини 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 2 ст. 74 ГПК України у разі посилання учасника справи на не вчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов'язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину не вчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Відповідач доводів позивача не спростував, відзив на позов та докази повернення грошових коштів не надав, в тому числі і на вимогу ухвали суду від 20.02.2019, яка набрала законної сили та є обов'язковою для виконання на всій території України.

Таким чином, суд встановив, що станом на день розгляду справи заборгованість відповідача перед позивачем за Договором про надання безвідсоткової зворотної фінансової допомоги від 19.08.2016 № 19/08-2016, строк повернення якої настав, становить 800 000,00 грн., у зв'язку з чим, вимога позивача про стягнення з відповідача основного боргу за Договором про надання безвідсоткової зворотної фінансової допомоги від 19.08.2016 № 19/08-2016 у сумі 800 000,00 грн є обґрунтованою, підтвердженою належними та допустимими доказами, а відтак належить до задоволення повністю.

Позивач просить суд стягнути з відповідача за прострочення грошового зобов'язання передбачену договором пеню в сумі 14 560,00 грн (за період 01.01.2017 - 01.07.2017), та згідно із ст. 625 ЦК України 50 104,11 грн 3% річних та 167 120,00 грн інфляційних втрат (за період з 01.01.2017 по 01.02.2019).

Щодо вимоги позивача про стягнення пені в сумі 14 560,00 грн, суд зазначає таке.

Пунктом 5.2 Договору передбачено, що за порушення умов п.п. 1.2., 3.1. даного Договору займач несе відповідальність у вигляді пені за кожний день прострочки повернення безвідсоткової зворотної фінансової допомоги у розмірі 0.01 % від загальної суми даного Договору.

Відповідно до ст.ст. 546, 549 ЦК України виконання зобов'язань за договором можуть забезпечуватися неустойкою (штрафом, пенею). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Водночас вимогами п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України передбачено, що одним із наслідків порушення зобов'язання є сплата неустойки, а в силу вимог ч. 2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюються договором або актом цивільного законодавства.

Згідно із ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями в цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання зобов'язання.

Згідно частини 2 ст. 343 ГК України платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Так, відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Тому період обчислення пені починається з наступного дня після дати, в якій зобов'язання з оплати мало бути виконано. Відповідно до частини 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язань припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано, якщо інше не встановлено законом або договором.

Інше договором не встановлено, відтак, пеня має розраховуватися з наступного для після визначеного договором терміну оплати та до переддня виконання грошового зобов'язання, або до відповідного дня останнього місяця шестимісячного строку, встановленого частиною 6 ст. 232 ГК України.

За таких обставин, здійснивши перевірку розрахунку пені, суд встановив, що вірно розрахований розмір належної до стягнення з відповідача на користь позивача пені становить 14 560,00 грн, відтак вказана вимога підлягає задоволенню повністю в заявленому розмірі.

Відповідно до частини 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

Формулювання ст. 625 ЦК, коли нарахування процентів тісно пов'язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3 % річних не є неустойкою у розумінні положень ст. 549 ЦКУ і ст. 230 ГКУ.

Отже, за змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов'язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Оскільки інфляційні втрати та річні за правовою природою не є штрафними санкціями, обмеження їх нарахування шестимісячним строком відповідно до частини 6 ст. 232 ГК України не застосовується.

Суд враховує, що індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Здійснивши перевірку розрахунку 3% річних, суд встановив, що правильно розрахований розмір належних до стягнення з відповідача на користь позивача 3% річних становить 50 104,11 грн, відтак вказана вимога підлягає задоволенню повністю в заявленому розмірі.

Здійснивши перевірку розрахунку інфляційних втрат за належний період січень 2017-січень 2019, суд встановив, що вірно розрахований розмір належних до стягнення з відповідача на користь позивача інфляційних втрат становить 208 240,62 грн., при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог (частина 2 ст. 237 ГПК України), відтак вказана вимога належить до задоволення повністю у заявленому розмірі.

За таких обставин, повно та ґрунтовно дослідивши матеріали справи, перевіривши на відповідність закону та дійсним обставинам справи розрахунки заборгованості, надані позивачем, суд задовольняє позов товариства з обмеженою відповідальністю «БМГ Агро» повністю, приймає рішення про стягнення з фізичної особи-підприємця Горбача Руслана Вадимовича 800 000,00 грн основного боргу, 50 104,11 грн 3% річних, 14 560,00 грн пені, 167 120,00 грн інфляційних втрат.

У зв'язку із задоволенням позову, судовий збір відповідно до ст. 129 ГПК України покладається судом на відповідача.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 73-92, 129, 233, 236-238, 240, 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов товариства з обмеженою відповідальністю «БМГ Агро» задовольнити повністю.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця Горбача Руслана Вадимовича (АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1)

на користь товариства з обмеженою відповідальністю «БМГ Агро» (08800, Київська обл., м. Миронівка, вул. Коцюбинського, буд. 3, кімната 5, код 39239149)

800 000,00 грн (вісімсот тисяч гривень нуль копійок) основного боргу;

50 104,11 грн (п'ятдесят тисяч сто чотири гривні одинадцять копійок) 3% річних;

14 560,00 грн (чотирнадцять тисяч п'ятсот шістдесят гривень нуль копійок) пені;

167 120,00 грн (сто шістдесят сім тисяч сто двадцять гривень нуль копійок) інфляційних втрат;

15 476,76 грн (п'ятнадцять тисяч чотириста сімдесят шість гривень сімдесят шість копійок) судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення підписано 17.04.2019.

Суддя О.В. Конюх