УХВАЛА

18 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 908/156/18

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду:

Булгакової І.В.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Головного управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області

на рішення господарського суду Запорізької області від 04.09.2018 та

постанову Центрального апеляційного господарського суду від 27.02.2019

за позовом науково-дослідного виробничого центру "Промелектротехпостач" Всеукраїнської організації інвалідів "Союз організації інвалідів України"

до відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області,

Головного управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області (далі - Управління)

про стягнення шкоди,

ВСТАНОВИВ:

26.03.2019 (згідно з відміткою на поштовому конверті) Управління звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення господарського суду Запорізької області від 04.09.2018 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 27.02.2019 зі справи № 908/156/18. Окрім того, звертаючись з касаційною скаргою Управління просить поновити строк на касаційне оскарження судового рішення у справі.

Проте вказана касаційна скарга підлягає залишенню без руху виходячи з наступного.

Частинами першою та другою статті 288 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) визначено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Права господарського суду при вирішенні питання, що виникають у зв'язку із відновленням пропущеного процесуального строку унормовуються процесуальним законодавством, зокрема, відповідно до частини першої статті 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Як вбачається з матеріалів касаційної скарги, скаржник просить скасувати постанову Центрального апеляційного господарського суду від 27.02.2019. Повний текст постанови складено 04.03.2019, двадцятиденний строк на оскарження якої припадав на 25.03.2019.

У цьому випадку, касаційну скаргу було подано скаржником до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду 26.03.2019, підтвердженням чого є відмітка на конверті в якому касаційна скарга направлялась до суду, тобто, з пропуском строку на оскарження постанови Центрального апеляційного господарського суду від 27.02.2019.

Відновлення пропущеного процесуального строку є правом суду, яким останній користується виходячи із поважності причин пропуску строку. Поважними визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій.

Звертаючись з клопотанням про поновлення строку на звернення з касаційною скаргою Управління посилається на те, що копію оскаржуваної постанови суду воно отримало 12.03.2019, а відтак Управління звернулося до суду у межах двадцятиденного строку від дати отримання постанови суду.

З касаційної скарги, а також з переліку документів, доданих до касаційної скарги, вбачається, що на підтвердження доводів клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку скаржником надано копію постанови Центрального апеляційного господарського суду від 27.02.2019 з відміткою штампу Управління про її отримання 12.03.2019. Однак штамп Управління, як зацікавленої особи, на копії постанови не є належним доказом отримання зазначеної постанови саме 12.03.2019. Інших належних та допустимих доказів дати отримання тексту оскаржуваної постанови суду скаржником не надано.

Статтею 129 Конституції України визначено як одну із засад судочинства рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Право на звернення до суду не є абсолютним, оскільки воно реалізується тільки в порядку і спосіб, встановлених законом, у цьому разі ГПК України.

Частиною третьою статті 292 ГПК України передбачено, що касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 288 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними.

Відповідно до частини другої статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Таким чином, суд касаційної інстанції зазначає, що Управлінню необхідно усунути недоліки касаційної скарги та надати суду документи на підтвердження дати отримання тексту постанови суду від 27.02.2019 або навести інші підстави для поновлення процесуального строку.

Суд також вважає за необхідне звернути увагу Управління на те, що неусунення названих недоліків протягом установленого строку матиме наслідком відмову у прийнятті касаційної скарги.

З урахуванням наведеного касаційна скарга подана без додержання відповідних вимог процесуального законодавства, а тому підлягає залишенню без руху на підставі частини другої статті 292 ГПК України.

На підставі викладеного та керуючись статтями 119, 174, 234, 290, 292 ГПК України, Касаційний господарський суд

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу Головного управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області на рішення господарського суду Запорізької області від 04.09.2018 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 27.02.2019 зі справи № 908/156/18 залишити без руху.

2. Надати Головному управлінню Державної казначейської служби України у Запорізькій області строк для усунення недоліків касаційної скарги до 08 травня 2019 року. Документи про усунення недоліків направляти до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6.

3. Роз'яснити Головному управлінню Державної казначейської служби України у Запорізькій області, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали буде відмовлено у прийнятті касаційної скарги.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду І. Булгакова