ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"22" квітня 2019 р.           Справа№ 873/20/19

Північний апеляційний господарський суд

суддя: Отрюх Б.В.

Секретар судового засідання Камінська Т.О.

За участю представників відповідно до протоколу від 22.04.2019

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю “Шостпродторг” та додані до неї матеріали про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації “Господарський арбітраж” від 04.03.2019 у справі №01-13/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Шостпродторг”

до Товариства з обмеженою відповідальністю “Світ Хаус”

про стягнення заборгованості та штрафних санкцій

ВСТАНОВИВ:

04.03.2019 Постійно діючий Третейський суд при Асоціації “Господарський арбітраж”, у складі третейського судді Джепи Г.В. прийнято рішення у справі №01-13/19 про задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю “Шостпродторг” про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю “Світ Хаус” на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Шоспродторг” заборгованість за переданий товар за Договором поставки №22 від 05.01.2015 в сумі 173 865,00 грн., пеню – 33 191,15 грн., 3% річних – в сумі 9 442, 52 грн., інфляційні збитки – 29 110, 50 грн., витрати на сплату третейського збору – 3 500,00 грн.

19.03.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю “Шостпродторг” звернулось до Північного апеляційного господарського суду з заявою про видачу виконавчого наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації “Господарський арбітраж” у справі № 01-13/19.

Відповідно до витягу з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.03.2019 вищевказану заяву передано на розгляд судді Отрюху Б.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.03.2019 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Шостпродторг» та додані до неї матеріали про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Громадський арбітраж» від 04.03.2019 у справі №01-13/19.

09.04.2019 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів від Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Господарський арбітраж» надійшов супровідний лист, згідно якого на виконання вимог ухвали від 01.04.2019 направлено справу №01-13/19.

В судове засідання, призначене на 22.04.2019, повноважні представники сторін не з’явилися.

Судом враховано, що відповідно до частини 2 статті 120 ГПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, в свою чергу частиною 3 статті 120 ГПК України передбачено, що виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Відповідно до частини 7 статті 120 ГПК України учасники судового процесу зобов’язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв’язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Відповідно до ч. 1 ст. 354 ГПК України неявка сторін чи однієї із сторін, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду заяви.

Колегією суддів, враховано, що у силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов’язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов’язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі “Смірнова проти України”).

Відповідно до Листа Верховного Суду України головам апеляційних судів України №1-5/45 від 25.01.2006, у цивільних, адміністративних і господарських справах перебіг провадження для цілей статті 6 Конвенції розпочинається з моменту подання позову і закінчується винесенням остаточного рішення у справі.

Критерії оцінювання “розумності” строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це – складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає у випадку нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при передачі або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів до дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторне направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету.

Відповідно до пункту 2.6.10. Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20.02.2013 № 28 оригінал судового рішення залишається в матеріалах справи; згідно з пунктом 2.6.15. вказаної Інструкції на звороті у лівому нижньому куті оригіналу процесуального документа, який виготовляється судом та залишається у справі, проставляється відповідний штамп суду з відміткою про відправлення документа, що містить вихідний реєстраційний номер, загальну кількість відправлених примірників документа, дату відправки, підпис працівника, яким вона здійснена та може містити відмітку про отримання копії процесуального документа уповноваженим представником адресата.

Дана відмітка є підтвердженням належного надсилання копій процесуального документа сторонам судового процесу.

Як вбачається із матеріалів справи, копії ухвали були надіслані учасникам судового процесу на адреси, зазначені в апеляційній скарзі, що підтверджується відміткою суду на зворотній стороні ухвали.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи у відсутності інших представників учасників у справі, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду заяви.

Відповідно до ч. 1, ст. 354 Господарського кодексу України заява про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду розглядається суддею одноособово протягом п'ятнадцяти днів з дня її надходження до суду в судовому засіданні з повідомленням сторін. Неявка сторін чи однієї із сторін, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду заяви.

Північний апеляційний господарський суд, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи заяви про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду встановив наступне.

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України "Про третейські суди" рішення третейського суду виконуються зобов'язаною стороною добровільно, в порядку та строки, що встановлені в рішенні. У разі, коли рішення третейського суду не виконується добровільно зобов'язаною цим рішенням стороною, інша сторона може подати до компетентного суду заяву про видачу виконавчого документа, яким у господарському судочинстві згідно зі ст.327 ГПК України та п.1-1 ч.1 ст.3 Закону України "Про виконавче провадження" є наказ.

Згідно з ч.1 ст.56 Закону України "Про третейські суди" заява про видачу виконавчого документа може бути подана до компетентного суду протягом трьох років з дня прийняття рішення третейським судом. Така заява підлягає розгляду компетентним судом протягом 15 днів з дня її надходження до суду. Про час та місце розгляду заяви повідомляються сторони, проте неявка сторін чи однієї із сторін не є перешкодою для судового розгляду заяви.

Згідно з ч. 1 ст. 354 ГПК України заява про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду розглядається суддею одноособово протягом 15 днів з дня її надходження до суду в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Згідно з ч. 3 ст. 354 ГПК України при розгляді справи в судовому засіданні господарський суд встановлює наявність чи відсутність підстав для відмови у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду, передбачених статтею 355 цього Кодексу.

Відповідно до ст.355 ГПК України суд відмовляє у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду, якщо:

1) на день ухвалення рішення за заявою про видачу наказу рішення третейського суду скасовано судом;

2) справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону;

3) пропущено встановлений строк для звернення за видачею наказу, а причини його пропуску не визнані господарським судом поважними;

4) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди;

5) третейська угода визнана недійсною;

6) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону;

7) рішення третейського суду містить способи захисту прав та охоронюваних інтересів, не передбачені законом;

8) постійно діючий третейський суд не надав на вимогу господарського суду відповідну справу;

9) третейський суд вирішив питання про права та обов'язки осіб, які не брали участі у справі.

Аналогічні положення також містяться у ч. 6 ст. 56 Закону України "Про третейські суди".

У відповідності до норм чинного законодавства при розгляді заяви про видачу виконавчого документа господарський суд не здійснює оцінки законності і обґрунтованості рішення третейського суду в цілому, а лише встановлює відсутність або наявність підстав для відмови в задоволенні заяви про видачу виконавчого документа, визначених ст. 56 Закону України "Про третейські суди" та ст. 355 ГПК України.

Як вбачається зі змісту рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Господарський арбітраж» у справі №01-13/19 від 04.03.2019 року, яке прийнято суддею Джепою Г.В., предметом розгляду в зазначеній справі є вимоги про Товариства з обмеженою відповідальністю «Світ Хаус» про стягнення заборгованості та штрафних санкцій.

При зверненні до суду із заявою про видачу виконавчого документа, заявником зазначено, що згідно із третейською угодою у вигляді третейського застереження передбаченого пунктом 5.1 Договору поставки №22 від 05.01.2015.

Відповідно до пунктів 5.1. Договору поставки “Сторони дійшли згоди, що будь-який спір, що виникає у зв’язку з цим договором, в тому числі пов'язаний з його укладенням, зміною, розірванням, невиконанням, дійсністю, недійсністю, підлягає розгляду в Постійно діючому третейському суді при Асоціації «Господарський арбітраж» (40030, м. Суми, вул. Перекопська, 13) у відповідності з його регламентом та Законом України «Про третейські суди». Обмін документами та письмовими матеріалами між сторонами, а також між сторонами та третейським судом здійснюється шляхом безпосереднього вручення чи направлення їх рекомендованим листом за вказаними в даному договорі адресами. Повідомлення сторін про час та місце проведення засідання третейського суду здійснюється направлення листа, рекомендованого листа чи телеграми за адресами, вказаними в даному договорі. Рішення третейського суду є остаточним та підлягає обов’язковому виконанню сторонами.”.

Розгляд справи здійснювався третейським суддею, який призначений Головою Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Господарський арбітраж» згідно із Регламентом Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Господарський арбітраж».

Підстави для самовідводу третейського судді відсутні, відводів третейському судді сторонами не було заявлено. До третейського суду пропозицій сторін щодо укладення мирової угоди не надходило.

Таким чином, рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Господарський арбітраж» від 04.03.2019 р. у третейській справі №01-13/19 про стягнення з відповідача заборгованості за переданий товар за Договором поставки №22 від 05.01.2015 в сумі 173 865,00 грн., пеню – в сумі 33 191,15 грн., 3% річних – в сумі 9 442,52 грн., інфляційні збитки – 29 110,50 грн., витрати на сплату третейського збору – 3 500,00 грн. прийняте в спорі, передбаченому пунктом 5.1 Договору поставки № 22 від 05.01.2015, згідно з обумовленими в ньому третейськими застереженнями.

Крім того, як вбачається з наявних у справі документів, рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Господарський арбітраж» від 04.03.2019 р. у третейській справі №01-13/19: не скасовано компетентним судом; дана справа була підвідомча вказаному третейському суду відповідно до закону (з урахуванням визначених у пункті 5.1. Договору поставки № 22 від 05.01.2015, третейських застереженнях); строк для звернення за видачею виконавчого документа не пропущений; зазначене рішення третейського суду прийнято у спорі, передбаченому третейською угодою; дана третейська угода не визнана недійсною компетентним судом; доказів того, що склад третейського суду не відповідав вимогам Закону України "Про третейські суди" та третейській угоді матеріали справи не містять; рішення третейського суду не містить способів захисту прав, які не передбачені законами України; третейський суд не вирішував питання про права і обов'язки осіб, які не брали участь у справі.

Рішенням Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Господарський арбітраж» від 04.03.2019 р. у третейській справі №01-13/19 не встановлено строк його виконання.

Відповідно до ст. 55 Закону України “Про третейські суди” рішення третейського суду виконуються зобов'язаною стороною добровільно, в порядку та строки, що встановлені в рішенні.

Якщо в рішенні строк його виконання не встановлений, рішення підлягає негайному виконанню.

Доказів виконання цього рішення відповідачем у третейській справі, станом на момент звернення Товариства з обмеженою відповідальністю «Шостпродторг» із заявою про видачу виконавчого документа (19.03.2019) та на момент розгляду цієї заяви господарським судом (22.04.2019), матеріали справи №873/20/19 - не містять.

Враховуючи викладене, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про задоволення заяви про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду.

Відповідно до ч. 9 ст. 129 ГПК України якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Сплачена заявником сума судового збору відповідно до ст.129 ГПК України покладається на боржника, оскільки станом на дату звернення заявника до суду з даною заявою рішення третейського суду боржником виконано не було.

Керуючись ст.ст. 129, 234, 352-356 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Шостпродторг» про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду - задовольнити.

2. Після набрання законної сили цією ухвалою, на примусове виконання рішення постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Господарський арбітраж» від 04.03.2019 року у справі №01-13/19 видати наказ наступного змісту:

«Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Світ Хаус” (03150, м. Київ, вул. Предславинська, будинок 34-Б, офіс 215, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Шостпродторг» (41100, Сумська обл., місто Шостка, вул. Садовий Бульвар, будинок 5, ) заборгованість за переданий товар за Договором поставки №22 від 05.01.2015 в сумі 173 865,00 грн., пеню – в сумі 33 191,15 грн., 3% річних – в сумі 9 442,52 грн., інфляційні збитки – 29 110,50 грн., витрати на сплату третейського збору – 3 500,00 грн.»

Ухвала, якщо вона не буде оскаржена в апеляційному порядку, набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції (ч.ч.5, 6 ст. 356 ГПК України).

Ухвала може бути оскаржена у апеляційному порядку на підставі ч. 3 ст. 356 та ч. 2 ст. 253 ГПК України до Верховного Суду у строк, передбачений ст. 256 ГПК України.

Суддя                                                                                          Б.В. Отрюх