ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" квітня 2019 р., м. Київ Справа№ 911/2582/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Власова Ю.Л.

суддів: Пашкіної С.А.

Буравльова С.І.

без повідомлення учасників справи,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури на ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.12.2018р., м. Київ, у справі №911/2582/18 (суддя Ярмак О.М.)

за позовом Керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПГ Інвест"

про стягнення пайової участі у сумі 11113497,02 грн.

1. Зміст заяви та пояснення по суті

1.1. 20.11.2018р. Керівник прокуратури звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Позивача до Відповідача про стягнення збитків у сумі 11113497,02 грн.

1.2. Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Відповідачем договору №77 про пайову участь у створенні інфраструктури сіл Петропавлівська Борщагівка та Чайки Києво-Святошинського району Київської області від 31.08.2016р. в частині повної та своєчасної сплати пайового внеску.

Також Прокурором зазначено, що Позивач протягом тривалого часу не звертається до суду за захистом своїх інтересів, що є підставою для звернення до суду з даним позовом Прокурора відповідно до ст.23 Закону України «Про прокуратуру».

2. Обставини, встановлені місцевим та апеляційним судом

2.1. На підтвердження позовних вимог Прокурором зазначено наступні обставини.

31.08.2016р. між Позивачем та Відповідачем укладено договір №77 про пайову участь у створенні інфраструктури сіл Петропавлівська Борщагівка та Чайки Києво-Святошинського району Київської області, відповідно до п.1.1 якого Відповідач зобов'язується взяти пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури Позивача та перерахувати до спеціального цільового фонду на рахунок, відкритий в Управлінні державної казначейської служби України, грошові кошти у сумі 11113497,02 грн. Адреса об'єкта будівництва: 08135, Київська область, Києво-Святошинський район, село Чайки, вул. Коцюбинського, 9.

Згідно з п.2.1. договору Відповідач зобов'язується перерахувати кошти у сумі, зазначеній у п.1 розділу 1 цього договору, згідно з графіком оплати (додаток 2), що є невід'ємною частиною цього договору.

2.2. Відповідно до п.2 додатку №2 до договору внесок пайової участі повинен бути внесений до прийняття об'єкта в експлуатацію.

2.3. Згідно з сертифікатом серія IV №70 від 15.09.2015р. останнім Державна архітектурно-будівельна інспекція України засвідчує відповідність закінченого будівництвом об'єкта - 1 черга будівництва: житловий будинок №9 (будівельний №36) по вул. Коцюбинського та дитячий ясла-садок на 110 місць масиву високоповерхової секційної житлової забудови в с. Чайки Києво-Святошинського району Київської області (І пусковий комплекс). Сертифікат виданий на підставі акта готовності об'єкта до експлуатації від 01.09.2015р.

2.4. Згідно з сертифікатом серія IV №54 від 17.12.2015р. останнім Державна архітектурно-будівельна інспекція України засвідчує відповідність закінченого будівництвом об'єкта - 1 черга будівництва: житловий будинок №9 (будівельний №36) по вул. Коцюбинського та дитячий ясла-садок на 110 місць масиву високоповерхової секційної житлової забудови в с. Чайки Києво-Святошинського району Київської області (ІІ пусковий комплекс - вбудовані нежитлові приміщення). Сертифікат виданий на підставі акта готовності об'єкта до експлуатації від 10.12.2015р.

2.5. Листом від 16.11.2018р. №18835вих-18 Києво-Святошинська місцева прокуратура звернулася до Позивача з повідомленням, що Прокуратурою підготовлено позов та буде подано до Господарського суду Київської області в інтересах держави в особі Позивача до Відповідача про стягнення пайової участі у сумі 11113497,02 грн.

2.6. 20.11.2018р. Керівник прокуратури звернувся до Господарського суду Київської області з позовом в інтересах держави в особі Позивача до Відповідача про стягнення збитків у сумі 11113497,02 грн.

2.7. Ухвалою Господарського суду Київської області від 22.11.2018р. у справі №911/2582/18 матеріали даної позовної заяви передано за територіальною підсудністю до Господарського суду міста Києва.

3. Зміст ухвали місцевого суду

3.1. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.12.2018р. у справі №911/2582/18 позовну заяву Керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПГ ІНВЕСТ" про стягнення 11113497,02 грн пайової участі повернуто заявнику.

3.2. Ухвала мотивована тим, що Прокурором не доведено належними доказами, що Позивач як орган місцевого самоврядування, в особі якого в інтересах держави звернувся Прокурор з даним позовом до суду, не має можливості для самостійного захисту своїх прав за договором №77 від 31.08.2016р., так само як не доведено і наявності елементу загальнодержавних інтересів у відносинах щодо невиконання зобов'язання зі сплати пайової участі до місцевого бюджету.

Відтак, саме лише посилання в позовній заяві Прокурора на загальнодержавний, публічний, суспільний інтерес отримання до місцевого бюджету визначеного розміру пайових внесків від забудовника відповідного населеного пункту, не достатньо для прийняття судом поданої позовної заяви, оскільки за змістом абз.2 ч.4 ст.23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво інтересів держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

4. Вимоги та обґрунтування апеляційної скарги

4.1. Не погодившись з прийнятою ухвалою, Прокурор звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.12.2018р. у справі №911/2582/18 про повернення позову, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до місцевого суду.

4.2. Апеляційна скарга мотивована тим, що звертаючись із вказаним позовом до суду, Прокурором зазначено, що протягом тривалого часу Позивачем як представницьким органом територіальної громади не вживаються заходи щодо захисту її майнових інтересів щодо наповнення місцевого бюджету за рахунок коштів пайової участі. Невжиття Позивачем починаючи з серпня 2016 року жодних заходів цивільно-правового характеру щодо стягнення з Відповідача коштів пайової участі, свідчить про неналежне здійснення радою захисту інтересів громади в сфері залучення коштів пайової участі до місцевого бюджету та інтересів держави в сфері регулювання спірних правовідносин.

Прокурор вказує, що бездіяльність Позивача як органу місцевого самоврядування, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, і є підставою для представництва Прокурором інтересів громади сіл Петропавлівська Борщагівка та Чайки в суді з метою їх захисту у спорі щодо стягнення коштів пайової участі відповідно до вимог ч.3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру».

На думку Прокурора, оскільки невиконання умов договору завдає шкоди економічним інтересам територіальної громади сіл Петропавлівська Борщагівка та Чайки у вигляді ненадходження коштів до місцевого бюджету, що безпосередньо стосується прав такої громади на комунальну власність у розумінні ст.60 Закону України «Про місцеве самоврядування» (якою є доходи місцевого бюджету), у спірних правовідносинах інтереси держави та Позивача, який представляє відповідну територіальну громаду, збігаються повністю.

Прокурор зазначає, що у даному випадку Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави через їх порушення Відповідачем, який в порушення норм містобудівного законодавства та умов договору ухиляється від сплати коштів пайової участі до місцевого бюджету Позивача, а також через не здійснення Позивачем в порушення вимог ст.145 Конституції України та ст.18-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» повноважень щодо звернення до суду на захист інтересів територіальної громади.

З огляду на вищевикладене, Прокурор звертає увагу на те, що в позовній заяві вказано обставини, які пов'язані з порушенням інтересів держави та зазначено обґрунтування необхідності захисту таких інтересів.

5. Заперечення на апеляційну скаргу

5.1. Відповідач у вказаний судом строк відзиву на апеляційну скаргу до суду не подав.

6. Надходження апеляційної скарги та її розгляд апеляційним судом

6.1. 16.01.2019р. Прокурор звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою на ухвалу місцевого суду від 17.12.2018р. у справі №911/2582/18.

6.2. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.01.2019р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Прокурора на ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.12.2018р. у справі №911/2582/18 в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

7. Застосоване законодавство

7.1. Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

7.2. Згідно з п.3 ч.1 ст.131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

7.3. Відповідно до ч.3 ст.23 Закон України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

7.4. Згідно з ч.4 ст.23 Закону України "Про прокуратуру" наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Прокурор зобов'язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб'єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб'єктом владних повноважень.

7.5. Згідно з ч.1, 3 ст.4 Господарського процесуального кодексу України визначено, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

7.6. Відповідно до ч.3, 4, абз.2 ч.5 ст.53 Господарського процесуального кодексу України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

7.7. Згідно з п.4 ч.5 ст.174 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи у разі, якщо відсутні підстави для звернення прокурора до суду в інтересах держави або для звернення до суду особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

8. Позиція апеляційного суду

8.1. Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що апеляційна скарга Прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

8.2. Судом встановлено, що Керівник прокуратури звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Позивача до Відповідача про стягнення збитків у сумі 11113497,02 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Відповідачем договору №77 про пайову участь у створенні інфраструктури сіл Петропавлівська Борщагівка та Чайки Києво-Святошинського району Київської області від 31.08.2016р. в частині повної та своєчасної сплати пайового внеску. Також Прокурором зазначено, що Позивач протягом тривалого часу не звертається до суду за захистом своїх інтересів, що є підставою для звернення до суду з даним позовом Прокурором відповідно до ст.23 Закону України «Про прокуратуру».

8.3. Виходячи з системного аналізу правових норм, виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. При цьому, в кожному конкретному випадку прокурор при зверненні до суду з позовом повинен довести існування обставин порушення або загрози порушення інтересів держави.

При цьому, потрібно врахувати рішення Конституційного Суду України у справі за конституційними поданнями Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді) від 08.04.1999 № 3-рп/99.

Так, Конституційний Суд України, з'ясовуючи поняття "інтереси держави", визначив, що державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорон землі як національного багатства, захист прав усіх суб'єктів права власності та господарювання тощо.

Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств. Із врахуванням того, що інтереси держави є оціночним поняттям, прокурор у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах (ч.4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України).

Наведене Конституційним Судом України розуміння поняття "інтереси держави" має самостійне значення і може застосовуватися для тлумачення цього ж поняття, вжитого у ст.131-1 Конституції України та ст.23 Закону України "Про прокуратуру".

8.4. Отже, прокурор може представляти інтереси держави в суді у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією з засад правосуддя (п.3 ч.2 ст.129 Конституції України).

Наявність інтересів держави повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному випадку звернення прокурора з позовом. Аналогічна правова позиція, викладена в постанові об'єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 07.12.2018р. у справі №924/1256/17.

8.5. Також, участь прокурора в судовому процесі можлива за умови обґрунтування підстав для звернення до суду, а саме доведення нездійснення або неналежного здійснення захисту інтересів держави у спірних правовідносинах суб'єктом влади, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, або підтверджено відсутність такого органу (ч.3, 4 ст.53 Господарського процесуального кодексу України, ч.3 ст.23 Закону України "Про прокуратуру").

Перший "виключний випадок" передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий - відсутність такого органу. Однак підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно відрізняються.

У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб'єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює неналежно. "Нездійснення захисту" проявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб'єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

"Здійснення захисту неналежним чином" виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною. "Неналежність" захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який серед іншого включає досудове з'ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

Так, захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб'єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб'єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб'єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.

Аналогічна правова позиція, викладена в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20.03.2019р. у справі №905/1135/18, від 20.09.2018р. у справі №924/1237/17.

8.6. Органам місцевого самоврядування надано широкі права для здійснення економічного і соціального розвитку на своїй території.

Так, відповідно до ст.143 Конституції України зазначено, що місцеві органи самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності; затверджують програми соціально-економічного та культурного розвитку і контролюють їх виконання; затверджують бюджети відповідних адміністративно-територіальних одиниць і контролюють їх виконання; встановлюють місцеві податки та збори відповідно до закону; утворюють, реорганізовують та ліквідують комунальні підприємства, організації, установи.

Згідно з ч.1 ст.61 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що органи місцевого самоврядування в селах, селищах, містах, районах у містах (у разі їх створення) самостійно розробляють, затверджують і виконують відповідні місцеві бюджети згідно з Бюджетним кодексом України.

Відповідно до ч.4, 5 цієї статті Закону України "Про місцеве самоврядування" самостійність місцевих бюджетів гарантується власними та закріпленими за ними на стабільній основі законом загальнодержавними доходами, а також правом самостійно визначати напрями використання коштів місцевих бюджетів відповідно до закону. Втручання державних органів у процес складання, затвердження і виконання місцевих бюджетів не допускається, за винятком випадків, передбачених цим та іншими законами.

Згідно з ст.10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» визначені повноваження, зокрема міських рад у сфері благоустрою населених пунктів.

Відповідно до ч.3, 10 ст.40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури. Кошти, отримані як пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту, можуть використовуватися виключно для створення і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури відповідного населеного пункту.

Отже, сплата коштів пайової участі передбачена нормами Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», дані кошти є одним з джерел доходів місцевого бюджету, який є складовою єдиної бюджетної системи держави України (ст.5-7 Бюджетного кодексу України).

8.7. Як зазначає Прокурор, на виконання ст.40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» між Позивачем та Відповідачем укладено договір №77 про пайову участь у створенні інфраструктури сіл Петропавлівська Борщагівка та Чайки Києво-Святошинського району Київської області від 31.08.2016р., відповідно до п.1.1 якого Відповідач зобов'язується взяти пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури Позивача та перерахувати до спеціального цільового фонду на рахунок, відкритий в Управлінні державної казначейської служби України, грошові кошти у сумі 11113497,02 грн. Адреса об'єкта будівництва: 08135, Київська область, Києво-Святошинський район, село Чайки, вул. Коцюбинського, 9.

Водночас відповідно до п.2 додатку №2 до договору внесок пайової участі повинен бути внесений до прийняття об'єкта в експлуатацію.

8.8. Прокурор вказує, що сертифікатами серія IV №70 від 15.09.2015р. та серія IV №54 від 17.12.2015р. підтверджується прийняття об'єкта в експлуатацію. Проте, кошти пайової участі Відповідачем не сплачено. При цьому, невжиття Позивачем, починаючи з серпня 2016 року, жодних заходів цивільно-правового характеру щодо стягнення з Відповідача коштів пайової участі, свідчить про неналежне здійснення радою захисту інтересів громади в сфері залучення коштів пайової участі до місцевого бюджету та інтересів держави в сфері регулювання спірних правовідносин.

Судом встановлено, що листом від 16.11.2018р. №18835вих-18 Києво-Святошинська місцева прокуратура звернулася до Позивача з повідомленням, що Прокуратурою підготовлено позов та буде подано до Господарського суду Київської області в інтересах держави в особі Позивача до Відповідача про стягнення пайової участі у сумі 11113497,02 грн.

Отже, підставою для звернення Прокурором до суду з даним позовом стала бездіяльність Позивача як органу місцевого самоврядування, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, що в свою чергу є підставою для представництва Прокурором інтересів громади сіл Петропавлівська Борщагівка та Чайки в суді з метою їх захисту у спорі щодо стягнення коштів пайової участі відповідно до вимог ч.3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру».

8.9. За вказаних обставин, апеляційний суд не погоджується із висновком місцевого суду, що Позивач має можливості для самостійного захисту своїх прав за договором №77 від 31.08.2016р. як підставу для повернення позовної заяви Прокурору у зв'язку із недоведенням підстав для представлення останнім інтересів Позивача у суді, оскільки відповідно до ч.3 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює орган місцевого самоврядування.

8.10. Також апеляційний суд не погоджується з висновком місцевого суду, що Прокурором не доведено наявності елементу загальнодержавних інтересів у відносинах щодо невиконання зобов'язання зі сплати пайової участі до місцевого бюджету.

Як зазначено Прокурором, несплата до бюджету коштів пайової участі позбавляє Український народ загалом або конкретну територіальну громаду зокрема (ст.142 Конституції України) правомочностей власника надходжень до відповідного бюджету в тому обсязі, який дозволяє забезпечити функціонування і життєдіяльність відповідної територіальної громади та держави в цілому.

В цьому контексті в сфері бюджетних правовідносин важливу роль відіграє принцип єдності бюджетної системи України та цільового використання бюджетних коштів.

За таких обставин, «суспільним», «публічним» інтересом звернення Прокурора до суду з вимогою сплати коштів пайової участі у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури с. Петропавлівської Борщагівки є задоволення насамперед суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно важливого та соціально значущого питання - своєчасного надходження коштів до бюджету та їх цільове використання у сфері містобудування, а також захист суспільних інтересів загалом для задоволення відповідних потреб територіальної громади та суспільства.

«Суспільний», «публічний» інтерес полягає у відновленні правового порядку в частині забезпечення своєчасного наповнення бюджету, захист порушеного права шляхом перерахування Відповідачем грошових коштів до місцевого бюджету Позивача для їх використання за цільовим призначенням, що незаконно не надійшли до власності територіальної громади вказаної сільської ради, всупереч вимогам бюджетного та містобудівного законодавства.

8.11. З огляду на вищевикладене, апеляційний суд погоджується з доводами Прокурора, що в позовній заяві вказано обставини, які пов'язані з порушенням інтересів держави та зазначено обґрунтування необхідності захисту таких інтересів.

9. Висновки апеляційного суду

9.1. На підставі вищевикладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала місцевого суду скасуванню, а матеріали справи №911/2582/18 підлягають передачі на розгляд до місцевого суду.

Керуючись ст.232-241, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури на ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.12.2018р. у справі №911/2582/18 задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.12.2018р. у справі №911/2582/18 скасувати.

3. Матеріали справи №911/2582/18 передати на розгляд до місцевого суду.

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до ст.287, 288 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Ю.Л. Власов

Судді С.А. Пашкіна

С.І. Буравльов