ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" березня 2019 р. Справа№ 910/11982/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Зубець Л.П.

суддів: Калатай Н.Ф.

Мартюк А.І.

без повідомлення (виклику) учасників справи

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Налев-Електрум"

на рішення Господарського суду міста Києва

від 04.12.2018 (повний текст рішення складено 12.12.2018)

у справі №910/11982/18 (суддя Мандриченко О.В.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в

особі філії "Центр забезпечення виробництва

"ПАТ "Укрзалізниця"

до Публічного акціонерного товариства

"Банк інвестицій та заощаджень"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Налев-Електрум"

про стягнення забезпечення тендерної пропозиції

в сумі 104 314,05 грн.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі філії «Центр забезпечення виробництва» ПАТ «Укрзалізниця» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Банк інвестицій та заощаджень» 104 066,00 грн. забезпечення тендерної пропозиції, наданої банком Товариству з обмеженою відповідальністю «Налев-Електрум» та 248,05 грн. 3 % річних.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Налев-Електрум» не було укладено договір закупівлі промислових товарів за оголошенням, оприлюдненим 22.05.2018 на веб-порталі Уповноваженого органу з питань закупівель через порушення потенційним продавцем (постачальником) тендерної документації.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 04.12.2018 у справі №910/11982/18 позов Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Центр забезпечення виробництва» ПАТ «Укрзалізниця» - задоволено повністю, присуджено до стягнення з Публічного акціонерного товариства «Банк інвестицій та заощаджень» на користь Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Центр забезпечення виробництва «ПАТ «Укрзалізниця» суму тендерного забезпечення в розмірі 104 066, 00 грн., 3% річних в розмірі 248, 05 грн. та судовий збір в розмірі 1 762, 00 грн.

Рішення мотивоване тим, що оскільки після відхилення тендерної пропозиції третьої особи, позивачем за наслідками розгляду всіх інших пропозицій було відхилено і їх та визнано торги такими, що не відбулися, однак, вказана обставин не виключає обов'язок (не звільняє від обов'язку) відповідача виконати Гарантію у зв'язку з настанням одного з передбачених нею випадків, оскільки Закон такої підстави для звільнення від обов'язку здійснити виплату за гарантією - не містить.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, третя особа (Товариство з обмеженою відповідальністю «Налев-Електрум») звернулася до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 04.12.2018 у справі №910/11982/18 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення прийнято з неповним з'ясуванням та недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, а також невідповідністю викладених висновків обставинам справи, що стало наслідком порушення норм процесуального права та неправильного застосування норм процесуального права.

Апелянт вказує, що суд першої інстанції недотримався норми абзацу 4 ч. 4 ст. 24 Закону України «Про публічні закупівлі», яким визначено підставу повернення забезпечення тендерної пропозиції, а саме: закінчення процедури закупівлі в разі не укладення договору про закупівлю з жодним з учасників, які подали тендерні пропозиції. При цьому апелянт наголошує, що норми чинного закону не встановлюють будь-яких виключень щодо застосування вказаної норми.

При цьому, представник апелянта наголошує, що гарант (відповідач) приймаючи рішення щодо відмови у виплаті суми гарантійного забезпечення тендерної пропозиції діяв правомірно та керувався не тільки гарантією, а й нормами закону.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.01.2019 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Налев-Електрум» передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі головуючого судді Зубець Л.П., суддів Калатай Н.Ф., Мартюк А.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.01.2019 відкрито апеляційне провадження у справі №910/11982/18 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Налев-Електрум» на рішення Господарського суду міста Києва від 04.12.2018. Надано учасникам провадження строк для подання відзивів. Керуючись Господарським процесуальним кодексом України розгляд апеляційної скарги вирішено здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Представник позивача 07.02.2019 через відділ управління автоматизованого документообігу та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду надав відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечував проти доводів апеляційної скарги третьої особи, просив залишити її без задоволення, рішення суду першої інстанції - без змін.

Відзив мотивовано тим, що ненадання ТОВ «Налев-Електрум» документів передбачених ст. 17 Закону України «Про публічні закупівлі» зумовило не підписання договору про закупівлю та свідчить про ухилення переможця торгів від підписання договору про закупівлю, що, в свою чергу, є підставою для стягнення гарантії.

21.02.2019 на адресу Північного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Налев-Електрум» надійшли письмові заперечення на відзив на апеляційну скаргу, в яких представник третьої особи підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі та зазначив, що правовідносини між сторонами не створили гарантійного випадку, а отже у банку (гаранта) відсутній обов'язок по сплаті суми забезпечення тендерної пропозиції.

Відповідно до ч. 3 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених частиною десятою цієї статті та частиною другою статті 271 цього Кодексу.

Частиною 10 статті 270 Господарського процесуального кодексу України визначено, що апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

У відповідності до ч. 13 ст. 8 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до п. п. 4, 5 ч. 3 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує категорію та складність справи, обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо.

Відповідно до ст. 269, ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених при перегляді справ в порядку апеляційного провадження.

Розглянувши наявні у справі матеріали, давши належну оцінку доводам та запереченням, які містяться в апеляційній скарзі, відзиві та запереченнях на відзив, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення господарського суду першої інстанції слід залишити без задоволення, а апеляційну скаргу - без змін, з наступних підстав.

Публічним акціонерним товариством «Українська залізниця» в особі філії «Центр забезпечення виробництва» (надалі - Філія «ЦЗВ» та/або замовник, та/або позивач) 22.05.2018 було оприлюднено оголошення про проведення процедури відкритих торгів на веб-порталі Уповноваженого органу з питань закупівель за посиланням https://prozorro.gov.ua/tender/UA-2018-05-22-000137-а, назва предмету закупівлі за класифікатором ДК 021:2015: 44320000-9 - Кабелі та супутня продукція (надалі - Процедура закупівлі), та відповідну тендерну документацію (надалі - ТД).

Третя особа, Товариство з обмеженою відповідальністю «Налев-Електрум», приймала участь у відкритих торгах на веб-порталі Уповноваженого органу з питань закупівель за посиланням https://prozorro.gov.ua/tender/UA-2018-05-22-000137-а.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про публічні закупівлі» тендерна документація безоплатно оприлюднюється замовником на веб-порталі Уповноваженого органу для загального доступу, і повинна містити як обов'язковий перелік складників, визначений даною статтею, та може містити також іншу інформацію відповідно до законодавства, яку замовник вважає за необхідне до неї включити.

Так, Тендерною документацією було передбачено, що забезпечення тендерної пропозиції надається учасником у вигляді банківської гарантії.

На виконання вимог Тендерної документації третьою особою, як учасником процедури закупівлі, було завантажено в електронному вигляді в якості забезпечення тендерної пропозиції банківську гарантію від 06.06.2018 № 10202/18-ТГ на суму 104 066,00 грн., гарантом за якою є відповідач, принципалом - третя особа, а вигодонабувачем - позивач в особі філії «Центр забезпечення виробництва» (далі - Гарантія), строком дії по 15.10.2018 включно, що не заперечується сторонами.

Положеннями статті 17 Закону України «Про публічні закупівлі» передбачено перелік підстав, з яких замовник приймає рішення про відмову учаснику в участі у процедурі закупівлі та зобов'язаний відхилити тендерну пропозицію учасника, зокрема, у разі, якщо відомості про юридичну особу, яка є учасником, внесено до Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили корупційні або пов'язані з корупцією правопорушення.

Додаток № 6 до Тендерної документації, Розділ І, містить Перелік документів на підтвердження відсутності підстав, визначених частинами 1 і 2 ст. 17 Закону, які переможець процедури закупівлі має надати Замовнику у строк, що не перевищує 5 днів з дати оприлюднення на веб-порталі Уповноваженого органу повідомлення про намір укласти договір, та зокрема, для резидентів України, яким є Третя особа - довідку довільної форми про відсутність підстав для внесення учасника до Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили корупційні або пов'язані з корупцією правопорушення станом на дату, яка попадає в 5-ти денний термін починаючи з дати оприлюднення в електронній системі закупівель повідомлення про намір укласти договір (п. 3).

Відповідно до протоколу розгляду тендерних пропозицій від 19.06.2018 №1849/282/-18-Т філією «ЦЗВ» позивача було визнано переможцем третю особу та 19.06.2018 опубліковане повідомлення №1849/191-18Т про намір укласти договір, копія якого міститься у матеріалах справи.

Обставина розміщення на веб-сайті та направлення (майданчик prozorro.gov.ua) третій особі повідомлення про намір укласти договір відповідачем не спростовано.

Позивач зазначає, що в порушення вимог Тендерної документації третьою особою, як переможцем процедури закупівлі, не було надано визначених Додатком №6 документів, що підтверджують відсутність підстав, передбачених статтею 17 Закону України «Про публічні закупівлі», які переможець процедури закупівлі має надати Замовнику у строк, що не перевищує 5 днів з дати оприлюднення на веб-порталі Уповноваженого органу повідомлення про намір укласти договір, а саме: не надано довідку довільної форми про відсутність підстав для внесення учасника до Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили корупційні або пов'язані з корупцією правопорушення. Крім того, ТОВ «НАЛЕВ-ЕЛЕКТРУМ» не надано лист учасника, в якому зазначається код доступу, за яким можливо здійснити пошук установчих документів, що не відповідає Розділу II Додатку 6 до тендерної документації.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про публічні закупівлі» замовник відхиляє тендерну пропозицію, зокрема, в разі якщо переможець не надав документи, що підтверджують відсутність підстав, передбачених статтею 17 цього Закону.

Інформація про відхилення тендерної пропозиції протягом 1 дня з дня прийняття рішення оприлюднюється в електронній системі закупівель та автоматично надсилається учаснику/переможцю, тендерна пропозиція якого відхилена через електронну систему закупівель.

Як зазначає позивач, у зв'язку із тим, що третьою особою, зокрема, не було надано позивачу в строк, що не перевищує 5 днів з дати оприлюднення на веб-порталі Уповноваженого органу повідомлення про намір укласти договір - довідки довільної форми про відсутність підстав для внесення учасника до Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили корупційні або пов'язані з корупцією правопорушення, то пропозицію третьої особи було відхилено рішенням позивача на підставі п. 2 ч. 1 ст. 30 Закону України «Про публічні закупівлі» - за не надання переможцем документів, що підтверджують відсутність підстав, передбачених ст. 17 Закону, про що зазначено у протоколі від 18.07.2018 № 1849/345/-18-Т розгляду тендерних пропозицій. Договір про закупівлю між сторонами підписано не було.

Відповідно до ст. 560 Цивільного кодексу України за гарантією банк, інша фінансова установа, страхова організація (гарант) гарантує перед кредитором (бенефіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов'язку. Гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Згідно з умовами банківської гарантії від 06.06.2018 № 10202/18-ТГ на суму 104 066 грн. (надалі - Гарантія), наданої відповідачем, як банком, в якості забезпечення тендерної пропозиції третьої особи, строком дії по 15.10.2018 включно, відповідач зобов'язується протягом 5 (п'яти) робочих днів сплатити позивачу повну суму тендерного забезпечення (104 066 грн.), за його першою письмовою вимогою, забезпеченого Гарантією, в якій буде посилання на одну з визначених гарантією підстав, та зокрема, на ненадання переможцем у строк, визначений в абзаці 2 частини 3 статті 13 Закону України «Про публічні закупівлі», документів, що підтверджують відсутність підстав, передбачених статтею 17 Закону України «Про публічні закупівлі».

Позивач звернувся до Відповідача рекомендованим листом з вимогою від 27.07.2018 №ЦЗВ-20/2816 про виконання Гарантії, у межах строку її дії, посилаючись на те, що настав передбачений гарантією випадок - ненадання переможцем у строк, визначений в абзаці 2 частини 3 статті 13 Закону України «Про публічні закупівлі», документів, що підтверджують відсутність підстав, передбачених статтею 17 Закону України «Про публічні закупівлі», у зв'язку з чим Позивач вимагав протягом 5ти робочих днів з моменту отримання Відповідачем цієї вимоги сплатити суму забезпечення в розмірі 104 066 грн. за вказаними у вимозі реквізитами.

Вимогу відповідачем було отримано 31.07.2018, що вбачається з відкритих відомостей у пошуковій системі Укрпошти.

Проте у встановлений позивачем строк виплату здійснено не було.

Частиною 1 статті 200 Господарського кодексу України визначено, що гарантія є специфічним засобом забезпечення виконання господарських зобов'язань шляхом письмового підтвердження (гарантійного листа) банком, іншою кредитною установою, страховою організацією (банківська гарантія) про задоволення вимог управненої сторони у розмірі повної грошової суми, зазначеної у письмовому підтвердженні, якщо третя особа (зобов'язана сторона) не виконає вказане у ньому певне зобов'язання, або настануть інші умови, передбачені у відповідному підтвердженні.

Зобов'язання за банківською гарантією виконується лише на письмову вимогу управненої сторони (ч. 2 ст. 200 Господарського кодексу України).

Гарант має право висунути управненій стороні лише ті претензії, висунення яких допускається гарантійним листом. Зобов'язана сторона не має права висунути гаранту заперечення, які вона могла б висунути управненій стороні, якщо її договір з гарантом не містить зобов'язання гаранта внести до гарантійного листа застереження щодо висунення таких заперечень (ч. 3 ст. 200 Господарського кодексу України).

Порядок, умови надання та отримання банками гарантій та їх виконання регулюються Положенням про порядок здійснення банками операцій за гарантіями в національній та іноземних валютах, затвердженим постановою Правління Національного банку України № 639 від 15.12.2004 року.

Так, у пункті 9 ч. 3 розділу I Положення про порядок здійснення банками операцій за гарантіями в національній та іноземних валютах, визначено, що гарантія - це спосіб забезпечення виконання зобов'язань, відповідно до якого банк-гарант приймає на себе грошове зобов'язання перед бенефіціаром (оформлене в письмовій формі або у формі повідомлення) сплатити кошти за принципала в разі невиконання останнім своїх зобов'язань у повному обсязі або їх частину в разі пред'явлення бенефіціаром вимоги та дотримання всіх вимог, передбачених умовами гарантії. Вказаним Положенням передбачено, що безвідклична гарантія - гарантія, умови якої не можуть бути змінені і вона не може бути припинена банком-гарантом згідно із заявою принципала без згоди та погодження з бенефіціаром; безумовна гарантія - гарантія, за якою банк-гарант у разі порушення принципалом свого зобов'язання, забезпеченого гарантією, сплачує кошти бенефіціару за першою його вимогою без подання будь-яких інших документів або виконання будь-яких інших умов.

Частиною 1 статті 563 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого гарантією, гарант зобов'язаний сплатити кредиторові грошову суму відповідно до умов гарантії.

Положеннями ч. 2 ст. 563 Цивільного кодексу України передбачено, що вимога кредитора до гаранта про сплату грошової суми відповідно до виданої ним гарантії пред'являється у письмовій формі. До вимоги додаються документи, вказані в гарантії. У вимозі до гаранта або у доданих до неї документах кредитор повинен вказати, у чому полягає порушення боржником основного зобов'язання, забезпеченого гарантією.

Гарантією визначено, що гарант зобов'язується протягом 5 (п'яти) банківських днів сплатити бенефіціару повну суму тендерного забезпечення (гарантована сума) за першою письмовою вимогою замовника (бенефеціара) в якій буде посилання на одну з наступних підстав:

- відкликання тендерної пропозиції учасником після закінчення строку її подання, але до того, як сплив строк, протягом якого тендерні пропозиції вважаються чинними;

- непідписання учасником, який став переможцем процедури торгів, договору про закупівлю;

- ненадання переможцем процедури торгів забезпечення виконання договору про закупівлю після отримання повідомлення про намір укласти договір, якщо надання такого забезпечення передбачено тендерною документацією;

- ненадання переможцем у строк, визначений в абзаці другому частини третьої статті 17 Закону України «Про публічні закупівлі», документів, що підтверджують відсутність підстав, передбачених статтею 17 Закону України «Про публічні закупівлі».

Гарантія набула чинності з моменту підписання її гарантом і діє до 15 жовтня 2018 року включно.

Відповідно до ст. 565 Цивільного кодексу України гарант має право відмовитись від задоволення вимог кредитора, якщо вимоги або додані до неї документи не відповідають умовам гарантії або якщо вони подані після закінчення строку дії гарантії.

Як вже зазначалось, 27.07.2018 року позивач звернувся до відповідача з вимогою № ЦЗВ-20/2816 про виплату суми забезпечення тендерної пропозиції у розмірі 104066,00 грн. у зв'язку з тим, що принципал не надав у строк, визначений в абзаці 2 частини 3 статті 17 Закону України «Про публічні закупівлі», документів, що підтверджують відсутність підстав, передбачених статтею 17 Закону України «Про публічні закупівлі».

У відзиві на позовну заяву, банк вказує, що відкриті торги були відмінені, на підставі абз 7 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про публічні закупівлі» з підстав відхилення всіх тендерних пропозицій, а отже підстави для сплати суми забезпечення тендерної пропозиції відсутні.

При цьому, колегія суддів зазначає, що 18.07.2018 року позивачем прийнято рішення про відміну відкритих торгів (оголошення UA-2018-05-22-000137-а) на підставі абз. 7 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про публічні закупівлі» в зв'язку з відхиленням всіх тендерних пропозицій, та, договір про закупівлю між сторонами підписано не було, що підтверджується протоколом розгляду тендернох пропозицій 1849/345 від 18.07.2018, копія якого долучена позивачем до позовної заяви (т. 1 а.с. 21-22).

Однак, в розділі 8 протоколу розгляду тендерних пропозицій від 18.07.2018 зазначено, зокрема, що тендерна пропозиція Товариства з обмеженою відповідальністю «Налев-Електрум» відхилена на підставі п. 2 ч. 1 ст. 30 Закону України «Про публічні закупівлі» - переможець не надав документи, що підтверджують відсутність підстав, передбачених статтею 17 Закону України «Про публічні закупівлі».

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що всупереч твердженням відповідача є таким, що настав, прямо передбачений Гарантією випадок - третя особа, як переможець, не надав у строк, визначений в абзаці 2 ч. 3 ст. 13 Закону України "Про публічні закупівлі", документів, що підтверджують відсутність підстав, передбачених статтею 17 Закону України "Про публічні закупівлі".

При цьому, відхилення всіх інших пропозицій та визнання торгів такими, що не відбулися, не виключає обов'язок (не звільняє від обов'язку) відповідача виконати гарантію у зв'язку з настанням одного з передбачених нею випадків, оскільки, як правильно встановлено судом першої інстанції, закон такої підстави для звільнення від обов'язку здійснити виплату за гарантією - не містить.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Враховуючи наведене, неправомірною є бездіяльність відповідача у виплаті суми за Гарантією, тому позовні вимоги відповідно до ст. 563 Цивільного кодексу України про стягнення з відповідача суми тендерного забезпечення за гарантією є законними, обґрунтованими та такими, що правомірно задоволені судом першої інстанції в повному обсязі (104 314,05 грн.)

Згідно з нормами ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи неналежне виконання відповідачем грошового зобов'язання з виплати тендерного забезпечення, позивач нарахував 3% річних на прострочену суму за період з 08.08.2018 по 05.09.2018, розрахунок наданий позивачем колегія визнає арифметично правильним, а вимоги обґрунтованими, а отже висновок про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача 248,05 грн. 3% річних є обґрунтованими.

Відповідно до частин 1-3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно із ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Положеннями ст. 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов'язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів.

За змістом ст.ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За результатами перегляду даної справи колегія суддів дійшла висновку про те, що місцевим господарським судом було повно, всебічно та об'єктивно з'ясовано обставини, які мають значення для справи, а також правильно застосовано норми матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим правові підстави для зміни чи скасування оскаржуваного у даній справі судового рішення відсутні.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час розгляду даної справи та не спростовують висновків місцевого господарського суду, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.ч.1-4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається:

1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін;

2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в дохід бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

Якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судового збору, судовий збір, сплачений відповідачем, компенсується за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи на відмову у задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта (Товариство з обмеженою відповідальністю «Налев-Електрум»).

Керуючись ст.ст. 267-271, 273, 275-276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Налев-Електрум» на рішення Господарського суду міста Києва від 04.12.2018 у справі №910/11982/18 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 04.12.2018 у справі №910/11982/18 залишити без змін.

3. Судовий збір за подачу апеляційної скарги залишити за Товариством з обмеженою відповідальністю «Налев-Електрум».

4. Матеріали справи № 910/11982/18 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах, яким є Верховний Суд, шляхом подачі касаційної скарги в порядку і строки, визначені ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Касаційна скарга на постанову подається протягом 20 днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л.П. Зубець

Судді Н.Ф. Калатай

А.І. Мартюк