ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" квітня 2019 р. Справа№ 910/2202/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мальченко А.О.

суддів: Жук Г.А.

Дикунської С.Я.

при секретарі судового засідання Найченко А.М.,

розглянувши матеріали апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства «Укрнафта»

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.02.2019

у справі №910/2202/19 (суддя Головіна К.І.)

за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрнафта»

до: 1. Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім - Укртатнафта»;

2. Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця»

про стягнення 162 102,48 грн

за участю представників учасників справи згідно з протоколом судового засідання,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Укрнафта» (далі - ПАТ «Укрнафта», позивач) звернулось до Господарського суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім - Укртатнафта» (далі - ТОВ «Торговий дім - Укртатнафта», відповідач-1), Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі - ПАТ «Укрзалізниця», відповідач-2) про стягнення вартості дизельного палива у сумі 162 102,48 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.02.2019 у справі №910/2202/19 позовну заяву ПАТ «Укрнафта» повернуто без розгляду на підставі п. 1 ч. 5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України).

Повертаючи позовну заяву, місцевий господарський суд виходив з того, що з 01.01.2019 представництво у Господарському суді міста Києва, як у суді першої інстанції, будь-якої особи, зокрема, ПАТ «Укрнафта», має здійснюватися керівником підприємства або адвокатом; оскільки позов ПАТ «Укрнафта» підписаний від імені товариства представником ОСОБА_2, повноваження якого визначені довіреністю, а докази того, що дана особа є адвокатом в матеріалах справи відсутні, суд дійшов висновку про те, що позов підписаний особою, яка не має права його підписувати.

Не погоджуючись із вищезазначеною ухвалою, ПАТ «Укрнафта» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу та передати справу на розгляд до суду першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт наголошував на тому, що дана справа є малозначною, а відтак, представництво інтересів ПАТ «Укрнафта» може здійснювати особа, яка не є адвокатом; особа, якою підписано позовну заяву - ОСОБА_2 є адвокатом, що підтверджується свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю, а відсутність у довіреності вказівки на те, що її видано саме адвокату не суперечить вимогам законодавства.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.04.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПАТ «Укрнафта» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.02.2019 у справі №910/2202/19, розгляд апеляційної скарги призначено на 22.04.2019, встановлено відповідачам строк для подання відзиву на апеляційну скаргу.

У судове засідання відповідачі-1, 2 явку своїх уповноважених представників не забезпечили, про день, місце та час розгляду справи були повідомлені належним чином.

Частиною 2 ст. 273 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції розглядається протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи, що відповідачі-1, 2 не повідомили суд про поважність причин нез'явлення до суду апеляційної інстанції, з огляду на встановлені статтею 273 ГПК України строки розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду, судова колегія, порадившись на місці, ухвалила здійснити розгляд апеляційної скарги за відсутності вказаних осіб.

У судовому засіданні представник скаржника підтримав вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити, ухвалу суду скасувати та направити справу на розгляд до суду першої інстанції.

22.04.2019 у судовому засіданні колегією суддів апеляційного господарського суду було оголошено вступну та резолютивну частини постанови господарського суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 255 ГПК України окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про повернення заяви позивачеві (заявникові).

Згідно з ч. 1 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Заслухавши пояснення представника позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, що є у справі, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, судова колегія апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

За приписами ч. 3 ст. 56 ГПК України юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Реалізація права на звернення до суду із позовом є процесуальною дією в суді, яка має здійснюватися або самою особою у порядку самопредставництва, або її процесуальним представником. При цьому, підписання та/або подання позовної заяви є процесуальними формами реалізації повноважень з представництва.

Суд першої інстанції правильно зауважив, що відповідно до ч. 3 ст. 131-2 Конституції України, у редакції Закону України № 1401-VIII від 02.06.2016 «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», представництво іншої особи в суді здійснює виключно адвокат.

Водночас, місцевий господарський суд не звернув уваги на те, що частиною четвертою вказаної норми встановлено, що Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді, зокрема, у малозначних спорах.

Так, за приписами ч. 2 ст. 16 ГПК України представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 58 ГПК України при розгляді справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених статтею 59 цього Кодексу.

Повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені, зокрема, довіреністю юридичної особи. Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами (ч.ч. 1, 3 ст. 60 ГПК України).

Отже, як правильно зазначає апелянт, норми ГПК України передбачають, що представництво інтересів у суді при розгляді справ у малозначних спорах (малозначні справи) може здійснюватися представником на підставі виданої йому довіреності, тобто не обов'язково адвокатом.

Згідно з ч. 5 ст. 12 ГПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є:

1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 163 ГПК України ціна позову визначається у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» встановлено прожитковий мінімум з 1 січня 2019 року на одну працездатну особу в розрахунку на місяць - 1921,00 грн.

З огляду на наведені правові норми, виходячи з грошового критерію визначення спору малозначним, що передбачений ч. 5 ст. 12 ГПК України, враховуючи, що ціна позову ПАТ «Укрнафта» становить 162 102,48 грн, тобто не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (192 100,00 грн), колегія суддів дійшла висновку, що дана справа ґрунтується на малозначному спорі, а тому представником у ній може бути особа, яка не є адвокатом.

Відповідно до ч. 2 ст. 162 ГПК України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Згідно з ч. 5 ст. 164 ГПК України до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Як вбачається з матеріалів справи, позовну заяву ПАТ «Укрнафта» підписано від імені товариства представником ОСОБА_2, повноваження якого визначені довіреністю № 01/01/07-797/д від 06.12.2018, належним чином завірена копія якої була додана до позовної заяви.

З вказаної довіреності вбачається, що ПАТ «Укрнафта» уповноважило Виконавчого Віце-президента з правових питань, директора департаменту юридичного забезпечення ОСОБА_2 представляти інтереси вказаного товариства, зокрема, в місцевих господарських судах з усіма правами, наданими чинним законодавством України позивачеві, у тому числі, підписувати та подавати позовні заяви.

Вказана довіреність видана зі строком дії до 31.01.2020 та підписана Головою правління ПАТ «Укрнафта» М. Роллінсом, який відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є керівником ПАТ «Укрнафта».

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що позовну заяву від імені ПАТ «Укрнафта» було підписано уповноваженою особою, а висновок суду першої інстанції про наявність підстав для повернення позовної заяви на підставі п. 1 ч. 5 ст. 174 ГПК України є помилковим.

При цьому, колегія суддів відхиляє посилання апелянта на те, що ОСОБА_2 є адвокатом, статус якого підтверджується свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю №0904, виданим 10.02.2000 Дніпропетровською обласною КДКА, оскільки вказане свідоцтво не було додане до позовної заяви, а в апеляційній скарзі не обґрунтовано неможливості його подання суду першої інстанції, у зв'язку з чим, в силу приписів ст. 269 ГПК України, у суду апеляційної інстанції відсутні підстави для його прийняття як додаткового доказу.

Згідно зі статтею 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 280 ГПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Частиною 3 ст. 271 ГПК України встановлено, що у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі або заяви про відкриття справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про відкриття справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Оцінюючи вищенаведені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ПАТ «Укрнафта» є обґрунтованою та підлягає задоволенню, а ухвала Господарського суду міста Києва від 27.02.2019 у справі №910/2202/19 прийнята з неправильним застосуванням норм матеріального права щодо представництва інтересів іншої особи в суді та порушенням норм процесуального права щодо наявності підстав для повернення позовної заяви, внаслідок чого підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд до Господарського суду міста Києва.

При цьому, у зв'язку з передачею справи на розгляд суду першої інстанції, розподіл сум судового збору, пов'язаного з розглядом апеляційної скарги, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи, згідно із загальними правилами статті 129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 253-255, 269, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.02.2019 у справі №910/2202/19 задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.02.2019 у справі №910/2202/19 скасувати.

3. Матеріали справи №910/2202/19 передати на розгляд до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду відповідно до ст. ст. 286-291 ГПК України.

Повний текст постанови складено 24.04.2019.

Головуючий суддя А.О. Мальченко

Судді Г.А. Жук

С.Я. Дикунська