ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

15.04.2019 Справа № 920/1296/16
м. Суми

Господарський суд Сумської області у складі судді Джепи Ю.А., при секретарі судового засідання Олтушевській І.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Господарського суду Сумської області матеріали справи № 920/1296/19 в порядку спрощеного позовного провадження

за позовом: Фізичної особи-підприємця Гаценка Юрія Вікторовича, м. Ромни Сумської області,

до відповідача: Відділу освіти Недригайлівської районної державної адміністрації, смт. Недригайлів Сумської області,

про стягнення 13 250 грн 28 коп

Представники сторін в судове засідання не з'явились

Суть спору: 29.12.2016 Фізична особа-підприємець Гаценко Юрій Вікторович звернувся до суду з позовною заявою б/н, б/д (від 29.12.2016 Вх.3578), відповідно до якої просить суд: стягнути з Відділу освіти Недригайлівської районної державної адміністрації на свою користь пеню в розмірі 6 637 грн 38 коп, 5 919 грн 90 коп компенсації від інфляційних витрат та 3% річних в розмірі 693 грн 00 коп, а також 1 378 грн 00 коп судового збору

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 03.01.2017 порушено провадження у справі № 920/1296/16.

Відділом освіти Недригайлівської районної державної адміністрації подано клопотання від 02.02.2017 № 01-08/88 про зупинення провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 08.02.2017 № 920/1296/16 провадження у справі 920/1296/16 зупинено до вирішення в суді апеляційної інстанції пов'язаної з нею справи № 920/1064/16.

Указом Президента від 24.04.2012 № 286/2012 Джепа Ю.А. призначена на посаду судді Господарського суду Сумської області строком на п'ять років, 23.04.2017 зазначений строк сплинув, повноваження щодо здійснення правосуддя суддя не здійснювала.

Згідно до Указу Президента від 19.12.2018 № 430/2018 Джепа Ю.А. призначена на посаду судді Господарського суду Сумської області безстроково.

Після відновлення повноважень, враховуючи відсутність протягом тривалого часу клопотань учасників справи про поновлення провадження в даній справі та будь-якої інформації щодо усунення обставин, що викликали його зупинення, судом здійснено перевірку стану пов'язаної справи № 920/1064/16.

Відповідно до даних Єдиного державного реєстру судових рішень 27.02.2017 було проголошено постанову Харківського апеляційного господарського суду в справі № 920/1064/16, яка набрала законної сили та в касаційному порядку не оскаржувалась.

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 13.02.2019 № 920/1296/16 поновлено провадження у справі.

ФОП Гаценко Ю.В. в судове засідання 15.04.2019 не з'явився. Повідомляючи позивача про дату, місце та час судового засідання, йому направлялись ухвали за адресою, яка згідно витягу з ЄДРЮОФОПГФ (а.с. 91-96) є реєстраційною. Вказана кореспонденція повернута поштою, з відміткою - «Закінчення терміну зберігання». Проте, враховуючи направлення кореспонденції за реєстраційною адресою, суд виходить з того, що ФОП Гаценко Ю.В. належним чином повідомлений про розгляд справи судом.

При цьому, суд враховує норми ч. 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України, де встановлено, що у разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає. При цьому, суд вказує, що відомостей про наявність іншої адреси позивача в суду немає.

Представник відповідача в судове засідання 15.04.2019 не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином (а.с. 99), правом на подання відзиву не скористався.

Явка сторін в дане судове засідання не визнавалась обов'язковою, тому суд розглядає справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 3 ст. 222 Господарського процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши надані суду докази, суд встановив наступне.

Оцінивши та дослідивши матеріали справи, докази, надані сторонами на підтвердження своїх позицій по суті спору, заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, суд

ВСТАНОВИВ:

Між Фізичною особою-підприємцем Гаценком Юрієм Вячеславовичем та Відділом освіти Недригайлівської районної державної адміністрації було укладено договір від 23.05.2016 № 98 про закупівлю товарів за державні кошти (далі по тексту - Договір).

В обгрунтуванння позову позивач посилається на те, що відповідно до п. 1.1. Договору позивач зобов'язався поставити, а відповідач прийняти та оплатити товар, проте, всупереч умовам Договору відповідач прострочив оплату за товар поставлений йому накладними №№ 46, 49,51, 59, 62,64.

Згідно з п. 4.1. Договором розрахунки проводяться шляхом оплати відповідачем після пред'явлення позивачем видаткової накладної на оплату товару.

Відповідно до п.6.1.1 Договору, відповідач зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати за поставлені товари.

12.09.2016 позивач направив відповідачу претензію № 10, в якій вимагав розрахуватися за товар на суму 90 600 грн 00 коп.

Проте, вищезазначена сума була сплачена відповідачем, лише в примусовому порядку на виконання судового наказу від 19.12.2016 № 920/1011/16.

Тому позивач звернувся до суду з позовною заявою б/н, б/д (від 29.12.2016 Вх.3578), відповідно до якої просить суд на підставі договору від 23.05.2016 № 98 про закупівлю товарів за державні кошти стягнути з Відділу освіти Недригайлівської районної державної адміністрації на свою користь пеню в розмірі 6 637 грн 38 коп, 5 919 грн 90 коп інфляційних витрат та 3% річних в розмірі 693 грн 00 коп.

Згідно з п. 7.3.2. Договору у разі порушення терміну оплати за отриманий товар відповідач сплачує позивачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми простроченого платежу за кожен день прострочення, на підставі чого позивач нарахував пеню в розмірі 6 637 грн 38 коп.

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 08.02.2017 № 920/1296/16 провадження у справі було зупинено до вирішення в суді апеляційної інстанції пов'язаної з нею справи № 920/1064/16.

Згідно даних Єдиного державного реєстру судових рішень рішенням Господарського суду Сумської області від 14.12.2016 в справі № 920/1064/2016 визнано недійсним договір від 23.05.2016 № 98 про закупівлю товару, укладений між відділом освіти Недригайлівської районної державної адміністрації та фізичною особою-підприємцем Гаценком Юрієм В'ячеславовичем. Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 27.02.2017 вказане рішення Господарського суду Сумської області від 14.12.2016 залишено без змін. Дана постанова набрала законної сили, в установленому законом порядку не оскаржувалась.

Відповідно до ч.4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

В силу положень ст. 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що по'вязані з його недійсністю.

Згідно зі ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Відповідно до положень ст. 551 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Статтею 547 Цивільного кодексу України визначено, що правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Тобто, сплата неустойки здійснюється не інакше, як на підставі дійсного правочину сторін про таке забезпечення.

В той же час, договір від 23.05.2016 № 98 про закупівлю товару, укладений між відділом освіти Недригайлівської районної державної адміністрації та фізичною особою-підприємцем Гаценком Юрієм В'ячеславовичем, в якому передбачено забезпечення у вигляді сплати неустойки (пені), визнано недійсним, а тому судом не вбачається правових підстав для задоволення відповідних вимог позивача.

Відповідно до п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до розрахунку позивача відповідач у зв'язку із простроченням сплати згідно умов договору від 23.05.2016 № 98 про закупівлю товару зобов'язаний сплатити 5 919 грн 90 коп - інфляційних втрат та 693 грн 00 коп 3% річних. В той же час, враховуючи визнання вказаного правочину недійсним, суд не вбачає можливості задовольнити відповідні вимоги у спосіб, визначений позивачем: з підстав невиконання умов відповідного договору щодо строків та порядку оплати поставленого товару.

Відповідно до ч.1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 86 зазначеного Кодексу суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

За наслідками дослідження наявних у справі доказів та аналізу вимог чинного законодавства судом встановлено, що правові підстави для задоволення позовних вимог, враховуючи обраний позивачем спосіб захисту, відсутні, відтак суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову.

Відповідно до ст.ст. 123, 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору суд покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 216, 546, 547, 551, 625 Цивільного кодексу України, ст. ст. 73, 75, 86, 123, 129, 232, 233, 236-238 Господарського процесуального кодексу, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову відмовити повністю.

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Уразі подання апеляційної скарги, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно зі статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Оскільки в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення Учасник справи, якому повне рішення не були вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повне судове рішення складено 18.04.2019.

Суддя Ю.А. Джепа