ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження у справі

"22" квітня 2019 р.Справа № 922/1139/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Рильової В.В.

розглянувши матеріали

позовної заяви Фізичної особи ОСОБА_1, смт. Борова Борівського району Харківської області
до 1. Фізичної особи ОСОБА_2, с.Новоплатонівка Борівського району Харківської області , 2. Фізичної особи ОСОБА_3, смт. Борова Борівського району Харківської області , 3. Відділу містобудування, архітектури, житлового-комунального господарства, з питань цивільного захисту та економічного розвитку і торгівлі Борівської районної державної адміністрації, смт. Борова Борівського району Харківської області
про зобов'язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа ОСОБА_1 (позивач) звернувся до Господарcького суду Харківської області з позовною заявою до фізичної особи ОСОБА_2, фізичної особи ОСОБА_3 та Відділу містобудування, архітектури, житлового-комунального господарства, з питань цивільного захисту та економічного розвитку і торгівлі Борівської районної державної адміністрації Харківської області, в якій просить:

- анулювати паспорти прив'язки групи тимчасової споруди що розташована між будівлею по АДРЕСА_1 та будівлею що розташована за адресою АДРЕСА_2, та належить ОСОБА_4 та ОСОБА_3, затверджених Відділом містобудування, архітектури, житлового-комунального господарства, з питань цивільного захисту та економічного розвитку і торгівлі Борівської районної державної адміністрації, АДРЕСА_2.

- зобов'язати ОСОБА_4 та ОСОБА_3 перенести належний їм комплекс тимчасової споруди, який розташований між будівлями за адресою: АДРЕСА_1 та будівлею, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 у відповідності до вимог чинного законодавства, що передбачено п. 5.4 ДБН 2.2. 23. 2009 року.

Також позивач просить стягнути з відповідачів в солідарному порядку суму судового збору у розмірі 1 921,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 є власником нежитлового приміщення (магазин) за адресою: АДРЕСА_1, про що свідчить свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів, серії НОМЕР_1, видане 20 жовтня 2011 року приватним нотаріусом Борівського районного нотаріального округу. При цьому, між належною ОСОБА_1 будівлею та будівлею, яка розташована за адресою АДРЕСА_2 була встановлена тимчасова споруда площею 60,0 кв.м, власниками якої є ОСОБА_4 та ОСОБА_3. Зазначений комплекс тимчасових споруд, разом з тим, встановлено відповідачами з порушенням норм ДБН - на відстані 3400 мм від бокової стіни.

Дослідивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1, суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадження у справі, з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Зазначене право на звернення до суду може бути реалізоване у визначеному процесуальним законом порядку, оскільки воно зумовлене дотриманням процесуальної форми, передбаченої для цього чинним законодавством, а також встановленими ним передумовами для звернення до суду.

При цьому, як слідує зі змісту Рішення Конституційного Суду України від 25.12.1997 №9-зп, не є порушенням права на судовий захист відмова суду у прийнятті позовних та інших заяв, скарг, оформлених не у відповідності до чинного законодавства.

Так, в силу статті 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до статті 125 Конституції України, судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Статтею 17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" встановлено, що судоустрій будується за принципами територіальності, спеціалізації та інстанційності. Найвищим судом у системі судоустрою є Верховний Суд. Систему судоустрою складають: 1) місцеві суди; 2) апеляційні суди; 3) Верховний Суд.

Згідно з частиною третьою статті. 22 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають із господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені законом до їх юрисдикції.

Підвідомчість визначається як коло справ, віднесених до розгляду і вирішення господарських судів у силу прямої вказівки закону. Підвідомчість визначає також властивості (характер) спірних правовідносин, у силу яких їх вирішення віднесене до компетенції господарського суду.

В основу визначення підвідомчості покладено два критерії: суб'єктний склад правовідносин і характер діяльності суб'єктів (характер спірного правовідношення).

Відповідно до першого критерію господарський суд вирішує господарські спори, що виникають між підприємствами, організаціями (юридичними особами), а також громадянами - суб'єктами підприємницької діяльності, а у випадках, передбачених чинним законодавством, може вирішувати спори і розглядати справи за участю державних та інших органів, а також громадян, які не є суб'єктами підприємницької діяльності.

Підвідомчість справ загальним і господарським судам визначається законодавством.

Подання позовної заяви за правилами Господарського процесуального кодексу України означає, що позовна заява повинна бути подана за правилами предметної та суб'єктної юрисдикції справ відповідно до статті 20 Господарського процесуального кодексу України.

Спір не підлягає вирішенню в господарських судах України, якщо: спір не є підвідомчим господарському суду, тобто предмет спору не охоплюється статтею 20 Господарського процесуального кодексу України; спір за предметною ознакою підвідомчий господарському суду, але одна зі сторін не може бути учасником господарського процесу, а її право чи інтерес не підлягають судовому захисту у господарському суді.

Так, звертаючись до Господарського суду Харківської області з даним позовом, ОСОБА_1 посилається на пункт 13 частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України, який визначає, що господарські суди розглядають справи у спорах з вимогами щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, визнання недійсними актів, що порушують права на майно (майнові права), якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав чи спору, що виник з корпоративних відносин, якщо цей спір підлягає розгляду в господарському суді і переданий на його розгляд разом з такими вимогами.

Разом з тим, з поданої ОСОБА_1 позовної заяви вбачається, що предметом позовних вимог є анулювання паспортів прив'язки групи тимчасової споруди що розташована між будівлею, що належить позивачу та будівлею що розташована за адресою АДРЕСА_2, та належить ОСОБА_4 і ОСОБА_3, затверджених Відділом містобудування, архітектури, житлового-комунального господарства, з питань цивільного захисту та економічного розвитку і торгівлі Борівської районної державної адміністрації, Харківської області, а також зобов'язання ОСОБА_4 та ОСОБА_3 перенести належний їм комплекс тимчасової споруди.

Дослідивши також матеріали позовної заяви (із здоданими до неї документами), суд зазначає, що ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Харківської області як фізична особа з позовом до фізичних осіб - ОСОБА_2 та ОСОБА_3. У обов'язкових реквізитах позовної заяви позивачем, зокрема, зазначено не фізичних осіб-підприємців, а фізичних осіб (громадян). Позовна заява також підписана ОСОБА_1, як фізичною особою, а не Фізичною особою-підприємцем.

Витягом про державну реєстрацію прав від 16.11.2011, підстава виникнення права власності - Свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів серії НОМЕР_1, виданим 20 жовтня 2011 року приватним нотаріусом Борівського районного нотаріального округу, на яке посилається позивач, також підтверджено, що право власності на майно - нежитлові будівлі належить ОСОБА_1, як фізичній особі (громадянину).

Крім того, з листа Борівської районної державно адміністрації Харківської області вих. № 02-37/2650 від 13.12.2018 також вбачається, що група тимчасових споруд за адресою АДРЕСА_2 належать громадянину ОСОБА_4 і громадянці ОСОБА_3, як фізичним особам, а не суб'єктам підприємницької діяльності.

Крім того, в якості 3-го відповідача позивач зазначає Відділ містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства, з питань цивільного захисту та економічного розвитку і торгівлі Борівської районної державної адміністрації Харківської області, проте, в прохальній частині позовної заяви вимоги ОСОБА_1 до районної державної адміністрації не заявлено.

Отже, жодних доказів на підтвердження того, що позов відповідає предметній та суб'єктній юрисдикції господарських судів та стосується спору щодо здійснення сторонами господарської діяльності позивачем не надано, а викладені обставини виключають можливість розгляду позовної заяви ОСОБА_1 з відповідними позовними вимогами до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в порядку господарського судочинства.

Посилання позивача на пункт 13 частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України є безпідставним, оскільки вимоги позивача не є похідними від спору, щодо майна, або спору, що виник з корпоративних відносин.

Відповідно до приписів частини першої статті 175 ГПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Враховуючи те, що позивачем та відповідачами у справі є фізичні особи, а також те, що спір не містить ознак корпоративного спору, з огляду на зміст статей 4, 20 Господарського процесуального кодексу України, суд приходить до висновку, що даний спір не підлягає вирішенню в господарських судах України, що є підставою для відмови у відкритті провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 175 Господарського процесуального кодексу України.

Одночасно суд зазначає, що розгляд даної справи віднесено до суду загальної юрисдикції у порядку цивільного судочинства.

Керуючись статтями 4, 20, 175, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом фізичної особи ОСОБА_1 до фізичної особи ОСОБА_2, фізичної особи ОСОБА_3 та Відділу містобудування, архітектури, житлового-комунального господарства, з питань цивільного захисту та економічного розвитку і торгівлі Борівської районної державної адміністрації Харківської області.

2. Повернути позовну заяву та додані до неї документи на 52 арк., в тому числі квитанцію № 70_12 від 19.03.2019 року на суму 1 921,00 грн.

Роз'яснити ОСОБА_1 про його право на звернення з відповідним позовом до суду загальної юрисдикції згідно із встановленою підсудністю.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в апеляційному порядку східного апеляційного господарського суду безпосередньо або через Господарський суд Харківської області протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Ухвалу підписано 22.04.2019.

Суддя В.В. Рильова