ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.04.2019 року м.Дніпро Справа № 904/5219/18

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Березкіна О.В. (доповідач)

суддів: Дармін М.О., Антонік С.Г.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ, в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро

на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 14.02.2019 року (повний тест рішення складено 15.02.2019 року) у справі №904/5219/18 (суддя Панна С.П.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ, в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро

до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" (51400 Дніпропетровська обл. м. Павлоград вул. Соборна, б. 76)

про стягнення 14 950,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" звернувся до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" з позовною заявою про стягнення 14 950,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані невірним зазначенням відповідачем маси вантажу у накладній за № 46623393.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 14.02.2019 року у справі №904/5219/18 замінити назву позивача з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" на Акціонерне товариство "Українська залізниця".

Позов задоволено частково.

Суд стягнув з Приватного акціонерного товариства "ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ" (51400, Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Соборна,76, ) на користь Акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5, ) в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" (49602, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, б.108, ) 8970,00 грн. - штрафу за невірно зазначену масу вантажу, 1 762,00 грн. - судового збору, про що видати наказ.

В решті позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, позивач – Акціонерне товариство "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" м. Київ в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" оскаржив його в апеляційному порядку, просив рішення суду скасувати в частині зменшення штрафу та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги позивача задовольнити.

Апелянт зазначає, що в ході судового розгляду справи№ 904/5219/18, у суді першої інстанції жодним чином не досліджувались ані співвідношення пред’явлених до стягнення санкцій з наявними наслідками порушення зобов’язання, ані відсутність негативних наслідків від неправильного зазначення маси вантажу в накладній, ані неспіврозмірності нарахованого штрафу заподіяному правопорушенню в частині оформлення перевізного документу.

Таким чином, оскаржуване рішення в частині зменшення розміру штрафу прийнято господарським судом за недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими та з неправильним застосуванням норм матеріального права, що є підставою згідно з ст.ст. 275, 277 ГПК України для зміни рішення господарського суду в частині зменшення розміру штрафу та розміру задоволених позовних вимог, які підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо відсутності збитків залізниці. Позивач зазначає, що відповідні обставини не звільняють від відповідальності за недостовірність даних залізничної накладної, яка покликана дисциплінувати оформлення вантажовідправних документів.

Недостовірність даних в залізничній накладній могла б спричинити виникнення непорозумінь, в яких залізниця змушена була б доводити свою непричетність.

Таким чином, недостовірність даних є суттєвим порушенням, за яке законодавством імперативно передбачено негативні наслідки для вантажоперевізника, тому за таке порушення передбачено відповідальність.

При цьому, жодних імперативних вимог щодо зазначення даних, які мають бути вказані вантажовідправником, в тому числі маса вантажоодержувача не встановлені.

Крім того, Статутом залізниць України передбачена відповідальність не лише за неправильність, а й за неточність або неповноту відомостей, зазначених v накладній.

Всі ці обставини, на думку апелянта, є підставами для скасування рішення суду в частині зменшення штрафу та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги позивача задовольнити.

Відповідач проти доводів апеляційної скарги заперечує, вважає їх необґрунтованими та безпідставними, просить апеляційний господарський суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржуване рішення – без змін, у зв’язку з тим, що воно є законним, обґрунтованим, ухваленим у відповідності до вимог чинного законодавства України, постановленим з врахуванням всіх фактичних обставин справи, в межах наданих суду повноважень.

Відповідно до частин 1, 10 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

В даному спорі ціна позову становить 14950 грн., що менше від ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (на 01.01.2019 ця сума дорівнює 192100 грн.), отже, справа в суді апеляційної інстанції підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідно до ч. 13 ст. 8 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 11.03.2019 року відкрито апеляційне провадження у справі № 904/5219/18 за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ, в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 14.02.2019 року (повний тест рішення складено 15.02.2019 року) у справі №904/5219/18 (суддя Панна С.П.).

Розгляд апеляційної скарги визначено провести відповідно до ч. 5 ст. 252 ГПК України у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши у порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень проти неї, перевіривши повноту встановлених місцевим господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів Центрального апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що у червні 2018 року відповідно до накладної №46623393 зі станції Ароматна Придніпровської залізниці на станцію Родинська Донецької залізниці відправлено вагон № 53266045 з вантажем - вугілля.

Відповідно до вказаної накладної відправник вантажу Приватне акціонерне товариство "ДТЕК Павлоградвугілля".

На станції Павлоград-1 на підставі статті 24 Статуту залізниць проведено перевірку маси вантажу у вагоні № 53266045 під час якої було виявлено, що маса вантажу у вищезазначеному вагоні не відповідає масі вказаній відправником у накладній, про що складено акти загальної форми від 02.06.2018р. № 505, від 02.06.2018р. №177.

Згідно складеного комерційного акту від 02.06.2018р. №454502/78/7 залізницею проведено перевірку маси вантажу, під час якої виявлено, що маса вантажу у вагоні №53266045 не відповідає масі вантажу, зазначеній у накладній №46623393, а саме фактично виявилося: вантаж вугілля кам'яне, вага брутто – 96 500 кг, тара з документу – 23 500 кг, нетто – 73 000 кг, що більше маси зазначеної в документі та вантажопідйомності на 3000 кг. Що є порушенням п.4.1 глави 1 додатку 3 до СМГС. Зважування проводилось без відчеплення при повній зупинці на справних повірених 150т вагонних вагах №7 ст. Павлоград-1 (повірка 15.03.2018). Зважування проводилось двічі, маса брутто 96500 кг не змінилась. Навантаження у вагоні рівномірне, нижче бортів 0,2м, з природними скосами вздовж бортів до торцевої частині вагону, марковано повздовжніми борознами, маркування не порушено, без заглиблень та виїмок. Вагон в технічному відношенні справний, бездверний, люка зачинено, течі та слідів течі не має. Вагон затримано для усунення комерційної несправності.

Відповідно до накладної №46623393 відправником вантажу є ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля".

Маса вантажу визначена вантажовідправником без участі представників залізниці, що підтверджується графою 24 перевізних документів), завантаження проводилося вантажовідправником. Зазначені відмітки є в перевізних документах.

Звертаючись до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" із позовом про стягнення 14950,00 грн., позивач- Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" посилався на те, що відповідачем було невірно зазначено масу вантажу у накладній за № 46623393.

Задовольняючи позовні вимоги частково, господарський суд першої інстанції виходив з доведеності неправильного зазначення відповідачем маси вантажу, проте, з урахуванням співвідношення пред'явлених до стягнення санкцій з наявними наслідками порушення зобов'язання, відсутності негативних наслідків від неправильного зазначення маси вантажу в накладній, неспіврозмірність нарахованого штрафу заподіяному правопорушенню в частині оформлення перевізного документу щодо неправильного зазначення маси вантажу, а також положення ч. 2 ст. 233 Господарського кодексу України, суд зменшив розмір штрафу та стягнув з відповідача штраф у розмірі трьохкратної провізної плати за всю відстань перевезення у розмірі 8970,00 грн.

Колегія судів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо правомірності вимог позивача про стягнення з відповідача суми штрафу у розмірі 14950 грн. за неправильне зазначення відомостей у залізничній накладній, проте не погоджується з висновками суду першої інстанції в частині зменшення розміру штрафу з огляду на наступне.

Відповідно до частини 5 статті 306 Господарського кодексу України загальні умови перевезення вантажів, а також особливості умови перевезення окремих видів вантажів (вибухових речовин, зброї, отруйних, легкозаймистих, радіоактивних та інших небезпечних речовин тощо) визначаються цим кодексом і виданими відповідно до нього транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Спірні відносини сторін виникли при перевезенні вантажів залізницею, тому регулюються Статутом залізниць України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998р. №457, який визначає обов’язки, права і відповідальність залізниці, а також підприємств, організацій, установ, які користуються залізничним транспортом.

Статтею 6 Статуту залізниць України визначено, що накладна – основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем; накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони – одержувача.

Відповідно до статті 23 Статуту залізниць відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів).

Згідно з пунктом 1.1. Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. №644 (надалі – Правила), на кожне відправлення вантажу, порожніх власних, орендованих вагонів та контейнерів відправник надає станції відправлення перевізний документ (накладну) за формою, наведеною у додатку 1 до цих Правил. У разі пред'явлення до перевезення вантажу груповою відправкою або маршрутом відправник додає до накладної відомість вагонів (додаток 2 до цих Правил) або відомість вагонів і контейнерів, що перевозяться маршрутом (групою) за накладною (додаток 4 до Правил перевезення вантажів в універсальних контейнерах, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 20.08.2001р. №542, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 10.09.2001р. за №798/5989).

Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором застави вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення, де видається одержувачу разом з вантажем (частина 1 пункту 1.2 Правил).

Пунктом 1.3 Правил визначено, що усі відомості, передбачені формою бланка перевізного документа, повинні бути внесені відправником у відповідні графи. Виправлення не допускаються; у разі необхідності зміни відомостей, унесених до перевізного документа, відправник зобов'язаний заповнити новий перевізний документ. Зміни, які вносяться до перевізного документа залізницею, засвідчуються посадовою особою залізниці із зазначенням дати та найменування станції, на якій внесено зміни.

Згідно з положенням статті 37 Статуту залізниць України, під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса; маса вантажів визначається відправником.

Оформлення накладної має здійснюватися у відповідності до Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. №644 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000р. №863/5084.

Згідно з пунктом 2.1 вказаних Правил оформлення перевізних документів, вантажовідправник при заповненні комплекту перевізних документів повинен вказати масу вантажу у кілограмах.

За даними залізничної накладної №46623393 навантаження було здійснено засобами вантажовідправника – відповідача, а правильність внесених у накладну відомостей підтверджується підписом уповноваженої особи відповідача.

В силу приписів частин 1 і 2 статті 24 Статуту залізниць України, вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ними у накладній; залізниця має право перевірити правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Згідно частини 1 статті 129 Статуту залізниць України, обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Комерційним актом від 02.06.2018 № 454502/78/7 засвідчено факт розбіжності маси вантажу у спірних вагонах, зазначеної у перевізному документі, з фактичною на 3000 кг.

Згідно зі статтею 122 Статуту залізниць України, за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту; при цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Відповідно до частини 1 статті 118 Статуту залізниць України, за пред'явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Як вбачається з накладної №46623393 провізна плата одного вагону № 53266045 становить 2990,00 грн. Таким чином, розмір штрафу складає: 2990х5=14 950,00 грн.

На момент розгляду справи доказів добровільної сплати зазначеного штрафу перед позивачем відповідачем не надано, а тому суд першої інстанції правильно зазначив про обґрунтованість позовних вимог.

Частиною 1 ст. 233 ГК України закріплено, що суд має право зменшити розмір санкцій, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

При вирішенні питання щодо можливості зменшення розміру штрафу, який підлягає стягненню, слід враховувати майнові інтереси відповідача та інтереси позивача, які полягають у належному виконанні покладених законодавством завдань, у тому числі забезпечення безпеки усіх учасників залізничного перевезення та їх майнових інтересів, які в силу специфіки правовідносин, були поставлені відповідачем під загрозу через свою неправомірну поведінку.

При застосуванні статті 118 Статуту залізниць слід мати на увазі, що штраф підлягає стягненню за самий факт допущення вантажовідправником зазначених у цій статті

порушень, встановлених залізницею на станції призначення або під час перевезення та на станції відправлення після пред'явлення вантажу до перевезення, незалежно від того, чи завдано залізниці у зв'язку з цим збитки.

Необхідність з'ясування наявності чи відсутності складу цивільного правопорушення у даному випадку відсутня, оскільки позивач звернувся з позовом про стягнення штрафу за неправильну зазначену масу вантажу, а не про стягнення збитків.

В даному випадку штрафна санкція не є договірною, а випливає зі зазначених положень Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 року №457, якими чітко визначено розмір штрафу.

Відповідно до пункту 24 Статуту залізниць України, вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній, а залізниці надане право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній. Зазначена норма встановлює чіткі вимоги до відправника щодо оформлення вантажу та покликана забезпечити дисциплінованість учасників господарських відносин та визначає критерії обґрунтованості в подальшому будь-яких претензій залізниці до учасників господарських відносин (відправника та одержувача).

Відтак, недотримання вимог, визначених Статутом залізниць України, який є спеціальним нормативним актом, що визначає обов'язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом, покладає на порушника відповідальність, яка в даному випадку передбачена пунктами 118, 122 Статуту залізниць України. При цьому, зазначений штраф, відповідно до пунктів 118, 122 Статуту залізниць України, стягується з вантажовідправника незалежно від наявності збитків та наслідків, можливості його зменшення Статутом не передбачено.

Крім того, зменшуючи розмір штрафу суд не навів жодного доказу існування обставин, для його зменшення.

Таким чином, суд першої інстанції необґрунтовано зменшив розмір штрафу до 8970 грн.

З огляду на вищезазначене, рішення суду першої інстанції в частині незадоволених позовних вимог – скасувати, та ухвалити в цій частині нове рішення про стягнення на користь позивача 5980 грн. штрафу.

З огляду на викладене та керуючись ст. ст. 275-282 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро - задовольнити.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.02.2019 року у справі №904/5219/18 в частині незадоволених позовних вимог – скасувати.

Ухвалити в цій частині нове рішення.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ" (51400, Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Соборна,76, ) на користь Акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5, ) в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" (49602, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, б.108, ) 5980,00 грн. - штрафу за невірно зазначену масу вантажу.

В іншій частині, а саме, в частині задоволених позовних вимог рішення суду залишити без змін.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ" (51400, Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Соборна,76, ) на користь Акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5, ) в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" (49602, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, б.108, ) 2643грн. судового збору за подачу апеляційної скарги.

Видачу наказу доручити господарському суду Дніпропетровської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у випадках, передбачених пунктом 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 25.04.2019року.

Головуючий суддя                                         О.В.Березкіна

Суддя                                          М.О.Дармін

Суддя                                                   С.Г.Антонік