РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

28.02.2019Справа № 910/660/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Ковтуна С.А., секретар судового засідання Мамонтова О.О., дослідивши матеріали господарської справи

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ЕН ЕР СІ»

до державного підприємства «Український науково-дослідний і проектний інститут цивільного будівництва «Укрндпіцивільбуд»

про стягнення 376317,61 грн.,

Представники:

від позивача Богуш М.К. (за дов.)

від відповідача не прибув

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕН ЕР СІ» звернулося до суду з позовом до державного підприємства «Український науково-дослідний і проектний інститут цивільного будівництва «Укрндпіцивільбуд» про стягнення 376317,61 грн.

За твердженням позивача, він в період з 15.05.2017 до 11.10.2017 безпідставно перерахував на рахунок відповідача 376317,61 грн., оскільки не укладав з відповідачем жодних договорів.

Суд своєю ухвалою від 29.01.2019 відкрив провадження у справі № 910/660/19 та постановив розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідач позовні вимоги відхилив у повному обсязі. Відповідач вважає, що кошти в сумі 376317,61 грн. перераховані на виконання договірних зобов'язань. Так, в рамках розроблення проектної документації на «Реконструкцію загальноосвітньої школи №1 по вул. Сосніних, 2 в с. Білогородка Києво-Святошинського району Київської області», відповідач підготував та передав позивачу для підписання 3-х сторонні договори на виконання проектних робіт:

1) №13194.2 від 04.01.2017 - «Архітектурний розділ архітектурно-будівельної частини проекту реконструкції загальноосвітньої школи №1 по вул. Сосніних, 2 в с. Білогородка Києво-Святошинського району Київської області» (договір №13194.2 від 04.01.2017);

2) №13194.3 від 01.02.2017 - «Конструкторський розділ архітектурно-будівельної частини проекту реконструкції загальноосвітньої школи №1 по вул. Сосніних, 2 в с. Білогородка Києво-Святошинського району Київської області» (договір №13194.3 від 01.02.2017);

3) №13194.4 від 02.03.2017 - «Інженерна частина проекту реконструкції загальноосвітньої школи №1 по вул. Сосніних, 2 в с. Білогородка Києво-Святошинського району Київської області» (договір №13194.4 від 02.03.2017);

4) №13194.5 від 03.04.2017 - «Проект організації будівництва, генплан, благоустрій, внутрішньо-майданчикові інженерні мережі проекту реконструкції загальноосвітньої школи №1 по вул. Сосніних, 2 в с. Білогородка Києво-Святошинського району Київської області» ( договір №13194.5 від 03.04.2017);

5) №13194.6 від 20.04.2017 - «Технологічна частина та техніко-економічні показники до проекту реконструкції загальноосвітньої школи №1 по вул. Сосніних, 2 в с. Білогородка Києво- Святошинського району Київської області» (надалі - договір №13194.6 від 20.04.2017);

6) №13194.7 від 03.05.2017 - «Розділ інженерно-технічних заходів цивільного захисту (цивільної оборони), природно-охоронні заходи та випуск затверджувальної частини проекту реконструкції загальноосвітньої школи №1 по вул. Сосніних, 2 в с. Білогородка Києво-Святошинського району Київської області» (надалі - договір №13194.7 від 03.05.2017);

7) №13194.8 від 05.05.2017 - «Архітектурний розділ архітектурно - будівельної частини робочої документації реконструкції загальноосвітньої школи №1 по вул. Сосніних, 2 в с. Білогородка Києво-Святошинського району Київської області» (надалі - договір №13194.8 від 05.05.2017);

8) №13194.9 від 12.05.2017 - «Конструктоський розділ архітектурно ~ будівельної частини робочої документації реконструкції загальноосвітньої школи №1 по вул. Сосніних, 2 в с. Білогородка Києво-Святошинського району Київської області» (надалі - договір №13194.9 від 12.05.2017);

9) №13194.10 від 15.05.2017 - «Інженерна частина (ОВ, ВК, ЗС) робочої документації реконструкції загальноосвітньої школи №1 по вул. Сосніних, 2 в с. Білогородка Києво- Святошинського району Київської області» (надалі - договір №13194.10 від 15.05.2017);

10) №13194.11 від 18.05.2017 - Інженерна частина (ЕЛ) робочої документації реконструкції загальноосвітньої школи №1 по вул. Сосніних, 2 в с. Білогородка Києво- Святошинського району Київської області» (надалі - договір №13194.11 від 18.05.2017).

Згідно з п. 1 цих договорів, Білогородська сільська рада Києво-Святошинського району Київської області як замовник доручає, позивач як платник сплачує, відповідач як виконавець бере на себе зобов'язання виконати проектні роботи. Позивач перерахував 376317,61 грн. на виконання умов п. 2.3. цих договорів. Тобто, за твердженням відповідача, позивач свідомо здійснив 16-ть окремих платежів по договорах № 13194.2 від 04.01.2017, №13194.3 від 01.02.2017, №13194.4 від 02.03.2017, №13194.5 від 03.04.2017, №13194.6 від 20.04.2017, №13194.7 від 03.05.2017, №13194.8 від 05.05.2017, №13194.9 від 12.05.2017, №13194.10 від 15.05.2017, №13194.11 від 18.05.2017, при цьому в 6-ти випадках здійснив повторні платежі по договорах, зокрема по договорам: №13194.4 від 02.03.2017, №13194.5 від 03.04.2017, №13194.6 від 20.04.2017, №13194.8 від 05.05.2017, №13194.9 від 12.05.2017, №13194.10 від 15.05.2017.

07.02.2019 в с. Білогородка відбулась робоча нарада з участю Білогородської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 1, Білогородської сільської ради та позивача щодо розроблення проектної документації на «Реконструкцію загальноосвітньої школи №1 по вул. Сосніних, 2 в с. Білогородка Києво-Святошинського району Київської області», в ході якої обговорювались питання безпосереднього розроблення позивачем документації, що стосується цих договорів. Однак договори не були підписані. Проте, на думку відповідача, договори є схваленими позивачем, оскільки він перераховував кошти.

Позивач подав письмові пояснення на відзив відповідача, в яких заперечив проти існування між ним та відповідачем будь-яких договірних зобов'язань. Подані до відзиву шаблони договорів №13194.2 від 04.01.2017, №13194.3 від 01.02.2017, №13194.4 від 02.03.2017, №13194.5 від 03.04.2017, №13194.6 від 20.04.2017, №13194.7 від 03.05.2017, №13194.8 від 05.05.2017, №13194.9 від 12.05.2017, №13194.10 від 15.05.2017, №13194.11 від 18.05.2017, не є належними чи допустимими доказами у справі, оскільки вони не підписані.

Відповідач не подав суду жодних доказів щодо листування/направлення проектів договорів на підписання позивачу. Доданий відповідачем до відзиву лист виконавчого комітету Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району вих. №712/02-26 від 20.03.2018 не є належним чи достатнім доказом, оскільки не містить інформації щодо позивача чи щодо грошових коштів, помилково перерахованих позивачем на рахунок відповідача, а лише дає підстави робити припущення про листування Білогородської сільської ради із відповідачем в межах здійснення такою радою діяльності з питань, віднесених до її компетенції.

Рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення з штрих-кодовими ідентифікаторами 283 та 275, на які посилається відповідач, не зареєстровані на офіційному сайті ПАТ «Укрпошта».

Розглянувши надані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти позову, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

В період з 15.05.2017 по 11.10.2017 товариство з обмеженою відповідальністю «ЕН ЕР СІ» перерахував на рахунок державного підприємства «Український науково-дослідний і проектний інститут цивільного будівництва «Укрндпіцивільбуд» за реквізитами: р/р 0334 у АКБ «Індустріалбанк», МФО 313849, , 376317,61 грн., а саме:

- 15.05.2017 перераховано кошти у сумі 15000,00 грн. за платіжним дорученням №23 від 15.05.2017 з призначенням платежу «опл. зг. дог. № 13194.2 від 04.01.2017 на підставі листа Білогор.с/р №318/02-26 від 15.05.17 зг. п.2 ст.40 зг.ЗУ №3038-VI від 17.02.11 у

сумі 12500,00 грн., ПДВ»;

- 15.05.2017 перераховано кошти у сумі 15000,00 грн. за платіжним дорученням №24 від 15.05.2017 з призначенням платежу «опл. зг. дог. № 13194.3 від 01.02.2017 р.

на підставі листа Білогор.с/р №318/02-26 від 15.05.17 зг. п.2 ст.40 зг.ЗУ №3038-VI від 17.02.11 у сумі 12500,00 грн., ПДВ»;

- 15.05.2017 перераховано кошти у сумі 15000,00 грн. за платіжним дорученням №25 від 15.05.2017 з призначенням платежу «опл. зг. дог. № 13194.4 від 02.03.2017 р. на підставі листа Білогор.с/р №318/02-26 від 15.05.17 зг. п.2 ст.40 зг.ЗУ №3038-VI від 17.02.11 у сумі 12500,00 грн., ПДВ»;

- 15.05.2017 перераховано кошти у сумі 15000,00 грн. за платіжним дорученням №26 від 15.05.2017 з призначенням платежу «опл. зг. дог. № 13194.5 від 03.04.317 р. на підставі листа Білогор.с/р №318/02-26 від 15.05.17 зг. п.2 ст.40 зг.ЗУ №3038-У1 від 17.02.11 у сумі 12500,00 грн., ПДВ»;

- 15.05.2017 перераховано кошти у сумі 15000,00 грн. за платіжним дорученням №27 від 15.05.2017 з призначенням платежу «опл. зг. дог. № 13194.6 від 20.04.2017 р. на підставі листа Білогор.с/р №318/02-26 від 15.05.17 зг. п.2 ст.40 зг.ЗУ №3038-VI від 17.02.11 у сумі 12500,00 грн., ПДВ»;

- 15.05.2017 перераховано кошти у сумі 15000,00 грн. за платіжним дорученням №28 від 15.05.2017 з призначенням платежу «опл. зг. дог. № 13194.7 від 03.06.2017 р. на підставі листа Білогор.с/р №318/02-26 від 15.05.17 зг. п.2 ст.40 зг.ЗУ №3038-VI від 17.02.11 у сумі 12500,00 грн., ПДВ»;

- 22.05.2017 перераховано кошти у сумі 10 000,00 грн. за платіжним дорученням №35 від 22.05.2017 з призначенням платежу «опл. зг. дог. № 13194.11 від 18.05,2017 р. на під. лис. Біл.с/р №318/02-26 від 15.05.17 зг. п.2 ст.40 зг.ЗУ №3038-VI від 17.02.11 у сумі 8333,33 грн., ПДВ- 20% 1666,67»;

-22.05.2017 перераховано кошти у сумі 10 000,00 грн. за платіжним дорученням №36 від 22.05.2017 з призначенням платежу «опл. зг. дог. № 13194.10 від 15.05.2017 р. на під. лис. Біл.с/р №318/02-26 від 15.05.17 зг. п.2 ст.40 зг.ЗУ №3038- VI від 17.02.11 у.сумі 8333,33 грн., ПДВ- 20% 1666,67»;

- 22.05.2017 перераховано кошти у сумі 10 000, 00 грн. за платіжним дорученням №37 від 22.05.2017 з призначенням платежу «опл. зг. дог. № 13194.9 від 12.05.2017 р. на під. лис. Біл.с/р №318/02-26 від 15.05.17 зг. п.2 ст.40 зг.ЗУ №3038-VI від 17.02.11 у сумі 8333,33 грн., ПДВ- 20% 1666,67»;

- 22.05.2017 перераховано кошти у сумі 10 000, 00 грн. за платіжним дорученням №38 від 22.05.2017 з призначенням платежу «опл. зг. дог. № 13194.8 від 05.05.2017 р. на під. лис. Біл.с/р №318/02-26 від 15.05.17 зг. п.2 ст.40 зг.ЗУ №3038-VI від 17.02.11 8333,33 грн., ПДВ- 20% 1666,67»;

- 12.07.2017 перераховано кошти у сумі 53 892,05 грн. за платіжним дорученням №74 від 12.07.2017 з призначенням платежу «опл. зг. дог. № 13194.5 від 03.04.2017 р. на під. лис. Біл.с/р №318/02-26 від 15.05.17 зг. п.2 ст.40 зг.ЗУ №3038-VI від 17.02.11 у сумі 44910,04 грн., ПДВ- 20% 8982,01»;

- 01.08.2017 перераховано кошти у сумі 50 000, 00 грн. за платіжним дорученням №87 від 01.08.2017 з призначенням платежу «опл. зг. дог. № 13194.9 від 12.05.2017 р. на під. лис. Біл.с/р №318/02-26 від 15.05.17 зг. п.2 ст.40 зг.ЗУ №3038-VI від 17.02.11 у сумі 41666,67 грн., ПДВ-20% 8333,33»;

- 28.09.2017 перераховано кошти у сумі 52 425,56 грн. за платіжним дорученням №131 від 28.09.2017 з призначенням платежу «опл. зг. дог. № 13194.6 від 20.04.2017 р. на під. лис. Біл.с/р №318/02-26 від 15.05.17 зг. п.2 ст.40 зг.ЗУ №3038-VI від 17.02.11 у сумі 43687,97 грн., ПДВ- 20% 8737,59»;

- 11.10.2017 перераховано кошти у сумі 30 000, 00 грн. за платіжним дорученням №139 від 11.10.2017 з призначенням платежу «опл. зг. дог. № 13194.10 від 15.05.2017 р. на під. лис. Біл.с/р №318/02-26 від 15.05.17 зг. п.2 ст.40 зг.ЗУ №3038- VI від 17.02.11 у сумі 25 000,00 грн., ПДВ- 20% 5000,00»;

- 11.10.2017 перераховано кошти у сумі 30000, 00 грн. за платіжним дорученням №140 від 11.10.2017 з призначенням платежу «опл. зг. дог. № 13194.8 від 05.05.2017 р. на під. лис. Біл.с/р №318/02-26 від 15.05.17 зг. п.2 ст.40 зг.ЗУ №3038- VI від 17.02.11 у сумі 25 000,00 грн., ПДВ- 20% 5000,00»;

- 11.10.2017 перераховано кошти у сумі 30000, 00 грн. за платіжним дорученням №141 від 11.10.2017 з призначенням платежу «опл. зг. дог. № 13194.4 від 02.03.2017 р. на під. лис. Біл.с/р №318/02-26 від 15.05.17 зг. п.2 ст.40 зг.ЗУ №3038-VI від 17.02.11 у сумі 25 000,00 грн., ПДВ- 20% 5000,00».

Тексти договорів, на які як на підставу платежу позивач послався в платіжних документах (№13194.2 від 04.01.2017, №13194.3 від 01.02.2017, №13194.4 від 02.03.2017, №13194.5 від 03.04.2017, №13194.6 від 20.04.2017, №13194.7 від 03.05.2017, №13194.8 від 05.05.2017, №13194.9 від 12.05.2017, №13194.10 від 15.05.2017, №13194.11 від 18.05.2017), рівно як і додатки до них не підписані жодною з осіб, які у них зазначені (товариство з обмеженою відповідальністю «ЕН ЕР СІ», державне підприємство «Український науково-дослідний і проектний інститут цивільного будівництва «Укрндпіцивільбуд», Білогородська сільська рада Києво-Святошинського району Київської області).

Позивач звернувся до відповідача з вимогою № 24/12/18 від 24.12.2018 повернути помилково перераховані грошові кошти в сумі 376317,61 грн.

Станом на день розгляду справи відповідач не повернув позивачеві 376317,61 грн.

Отримання коштів у розмірі 376317,61 грн. за вказаними платіжним дорученнями визнається сторонами, а тому ці обставини не підлягають доказуванню (ч. 1 ст. 75 ГПК України).

Вирішуючи питання підстав отримання відповідачем коштів суд виходить з такого.

За п. 7 ст. 176 Господарського кодексу України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Пункт 1 частини 1 статті 208 Цивільного кодексу України містить правило, згідно з яким правочини між юридичними особами належить вчиняти письмовій формі. Вимоги до письмової форми наведені у ст. 207 Цивільного кодексу України. Відповідно до вказаної норми правочин у письмовій формі вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялись сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку. Обов'язковим реквізитом договору, який засвідчує факт вчинення правочину у письмові формі, є підписи уповноважених на це представників сторін.

Отже, виходячи з визначених ст. 77 ГПК України правил щодо допустимості доказів, оскільки умови, на яких досягнуті домовленості щодо відносин сторін, повинні носити матеріальну фіксацію шляхом викладення у одному або декількох документах, які, в силу ст. 73 та ст. 91 ГПК України, є доказами у справі, виключно останні можуть бути покладені в основу рішення щодо змісту правочину.

Здійснення позивачем платежів з зазначенням в призначеннях платежу номерів і дат договорів, тексти яких не підписані, не є достатньою обставиною вважати, що ці договори були укладені в редакції наданій відповідачем.

Зокрема, моментом укладення договору є момент одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції (ч. 1 ст. 640 ЦК України).

За приписами ст. 641 ЦК України, правом ініціативи наділена будь-яка сторона майбутнього договору, ця пропозиція повинна бути адресована іншій стороні, містити вказівку на істотні умови майбутнього договору та виражати намір оферента вважати зобов'язаним договором і запропонованими умовами в разі їх прийняття другою стороною.

Для того, щоб договір вважався укладеним, дії однієї сторони (оферента) недостатньо: друга сторона має висловити згоду на укладення цього договору на умовах, запропонованих в оферті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) має бути повною і безумовною (ч. 2 ст. 642 ЦК України). Як правило, акцепт вичиняється або шляхом підписання особою запропонованого проекту договору, або шляхом направлення листа, телеграми тощо з відповіддю про прийняття пропозиції.

Водночас, закон також допускає можливість прийняття позиції укласти договір шляхом вчинення особою, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді дій відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (ч. 2 ст. 642 ЦК України).

Отже, одночасна наявність таких обставин може свідчити про укладення договору шляхом вчинення дій про виконання пропозицій умов договору:

- надсилання (надання) пропозиції укласти договір, що містить вказівку на істотні умови;

- вчинення дій відповідно до вказаних у пропозиції умов договору;

- ці дії повинні бути вчинені у межах строку для відповіді.

Доведення цих обставин покладається на відповідача як на особу, яка на них посилається (ст. 74 ГПК України).

Надаючи суду тексти проектів договорів №13194.2 від 04.01.2017, №13194.3 від 01.02.2017, №13194.4 від 02.03.2017, №13194.5 від 03.04.2017, №13194.6 від 20.04.2017, №13194.7 від 03.05.2017, №13194.8 від 05.05.2017, №13194.9 від 12.05.2017, №13194.10 від 15.05.2017, №13194.11 від 18.05.2017, відповідачем не подано суду доказів того, що саме в такій редакції були надіслані (надані) позивачу пропозиції укласти договір. Дії позивача про сплату коштів також не відповідаю строкам платежів, вказаних в цих проектах.

Листи виконавчого комітету Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району вих. №712/02-26 від 20.03.2018 та лист державного підприємства «Український науково-дослідний і проектний інститут цивільного будівництва «Укрндпіцивільбуд» № 259 від 03.05.2018 не є належними чи достатніми доказами, оскільки не містять інформації про зобов'язання позивача.

Таким чином, суд вважає не доведеним факт укладення між позивачем та відповідачем договорів в редакціях, що наведені в текстах проектів договорів №13194.2 від 04.01.2017, №13194.3 від 01.02.2017, №13194.4 від 02.03.2017, №13194.5 від 03.04.2017, №13194.6 від 20.04.2017, №13194.7 від 03.05.2017, №13194.8 від 05.05.2017, №13194.9 від 12.05.2017, №13194.10 від 15.05.2017, №13194.11 від 18.05.2017.

Стаття 241 ЦК України, на яку посилається відповідач в правове обґрунтування існування правовідносин між сторонами, врегульовує можливість та порядок схвалення існуючого правочину. Тобто, вона підлягає застосуванню до правочину, що відбувся і вчинено з перевищенням повноважень. Ця норма визначає можливість виникнення прав і обов'язків для особи, яку представляють, а не порядок укладення договорів.

Обставини, які є спірними та підлягають встановленню при вирішення цього спору, стосуються встановлення факту укладення (вчинення) договорів, а з'ясування наявності повноважень у представника позивача, що є похідним від укладення, з огляду на що приписи ст. 241 ЦК України не регулюють спірні правовідносини.

З огляду на це, відсутність між сторонами договорів свідчить про відсутність достатніх правових підстав для отримання відповідачем коштів, тобто безпідставне їх набуття.

Згідно з приписами ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Дані положення застосовуються також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні.

Відповідно до п. 2.35 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Національного банку України від 21.01.2004, № 22, кошти, що помилково зараховані на рахунок неналежного отримувача, мають повертатися ним у строки, установлені законодавством України, за порушення яких неналежний отримувач несе відповідальність згідно із законодавством України. У разі неповернення неналежним отримувачем за будь-яких причин коштів у зазначений строк повернення їх здійснюється в судовому порядку.

Отже, позовні вимоги є обґрунтованим та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приймаючи рішення, суд зобов'язаний керуватись наданими сторонами доказами.

Позивач належним чином довів порушення його прав зі сторони відповідача.

Обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, належним чином доведені і відповідачем не спростовані, а тому позовні вимоги позивача до останнього підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 248 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Задовольнити повністю позов товариства з обмеженою відповідальністю «ЕН ЕР СІ» до державного підприємства «Український науково-дослідний і проектний інститут цивільного будівництва «Укрндпіцивільбуд».

2. Стягнути з державного підприємства «Український науково-дослідний і проектний інститут цивільного будівництва «Укрндпіцивільбуд» (пр-т 40-річчя Жовтня, 50, м. Київ, 03039, код 02497683) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ЕН ЕР СІ» (вул. Михайла Величка, 3, офіс 41, м. Білогородка, Києво-Святошинський район, Київська область, 08140, код 40995969) 376317,61 грн. боргу, 5644,76 грн. судового збору.

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана в порядку, передбаченому підпунктом 17.5 пункту 17 розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України».

Повний текст рішення складено 19.04.2019

Суддя С. А. Ковтун