ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2019 року

м. Київ

Справа № 908/2189/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Погребняка В.Я. - головуючого, Жукова С.В., Пєскова В.Г.,

учасники справи:

боржник - Товариство з обмеженою відповідальністю "Металінвестбуд",

ініціюючий кредитор - Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробниче Підприємство "АРМЕТ-2008",

заявник касаційної скарги - Публічне акціонерне товариство "Акціонерний комерційний банк "Київ" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "АКБ "Київ" Кічук О.І.,

ліквідатор - Острик Сергій Юрійович,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу

Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний банк "Київ" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "АКБ "Київ" Кічука О.І.,

на ухвалу Центрального апеляційного господарського суду

від 17.12.2018

у складі колегії суддів: Білецької Л.М., (головуючий), Паруснікова Ю.Б.,

Верхогляд Т.А.,

у справі за заявою

Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче Підприємство "АРМЕТ-2008"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Металінвестбуд"

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Ухвалою господарського суду Запорізької області від 20.02.2018 у справі №908/2189/17 визнано конкурсним кредитором Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробниче Підприємство "АРМЕТ-2008" у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Металінвестбуд" з вимогами в розмірі - 1 602 348,69 грн. з четвертою чергою задоволення, затверджено реєстр вимог кредиторів.

2. Постановою господарського суду Запорізької області від 12.03.2018 у справі №908/2189/17 затверджено звіт арбітражного керуючого Шонії М.В. про нарахування та виплату грошової винагороди у розмірі - 23 638, 66 грн. за період виконання нею повноважень розпорядника майна боржника - з 20.11.2017 по 28.02.2018; клопотання комітету кредиторів задоволено; припинено процедуру розпорядження майном боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Металінвестбуд" і повноваження розпорядника майна боржника - Шонії М.В.; визнано Товариство з обмеженою відповідальністю "Металінвестбуд" банкрутом; відкрито ліквідаційну процедуру; ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Острика Сергія Юрійовича.

3. Публічне акціонерне товариство "Акціонерний комерційний банк "Київ" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "АКБ "Київ" Кічук О.І. (далі - ПАТ "АКБ "Київ") звернулось до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 20.02.2018 та постанову Господарського суду Запорізької області від 12.03.2018.

4. Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 23.04.2018 у справі №908/2189/17, вищезазначена апеляційна скарга повернута скаржнику з посиланням на те, що одночасне оскарження різних процесуальних документів суду першої інстанції, прийнятих за результатами розгляду кредиторських вимог до боржника, звіту арбітражного керуючого, клопотання комітету кредиторів в одній апеляційній скарзі перешкоджає їх одночасному розгляду в апеляційному порядку.

5. Постановою Верховного Суду від 23.08.2018 у справі № 908/2189/17 касаційну скаргу ПАТ "АКБ "Київ" залишено без задоволення, ухвалу Донецького апеляційного господарського суду від 23.04.2018 у справі № 908/2189/17 залишено без змін.

6. ПАТ "АКБ "Київ" 19.09.2018 повторно звернулось до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 20.02.2018 про затвердження реєстру вимог кредиторів.

7. Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 19.11.2018 апеляційну скаргу ПАТ "АКБ "Київ залишено без руху, надано десятиденний строк з моменту отримання ухвали на усунення недоліків, шляхом подання заяви, що має містити інші підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції:

8. Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 17.12.2018 апеляційну скаргу ПАТ "АКБ "Київ на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 20.02.2018 у справі №908/2189/17 повернуто скаржнику.

9. Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що подана апелянтом заява про усунення недоліків апеляційної скарги не містить інших підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження.

10. Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що ПАТ "АКБ "Київ" не був позбавлений можливості усунути недоліки первісної апеляційної скарги, повернутої ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 23.04.2018, натомість скаржник звернувся з касаційною скаргою до Верховного Суду, у задоволенні якої йому було відмовлено.

11. Підстави зазначені ПАТ "АКБ "Київ" в обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, щодо отримання засобами поштового зв'язку постанови Верховного Суду від 23.08.2018 у справі № 908/2189/17, якою ухвалу Донецького апеляційного господарського суду від 23.04.2018 про повернення первісної апеляційної скарги залишено без змін, визнано неповажними, відмовлено у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

12. Не погоджуючись з ухвалою апеляційного суду від 17.12.2018, ПАТ "АКБ "Київ" звернулося з касаційною скаргою про скасування оскарженого судового акту, з вимогою передати справу № 908/2189/17 для подальшого розгляду до суду апеляційної інстанції.

КАСАЦІЙНЕ ПРОВАДЖЕННЯ

13. Ухвалою від 14.02.2019 Верховний Суд, у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Погребняка В.Я. (головуючий), Жукова С.В., Пєскова В.Г., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.02.2019, прийняв до провадження касаційну скаргу ПАТ "АКБ "Київ" на ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 17.12.2018 у справі № 908/2189/17.

Згідно з частиною 5 статті 301 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ) перегляд ухвал суду першої та апеляційної інстанції (крім ухвал, якими закінчено розгляд справи) здійснюється судом касаційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За приписами частини 13 статті 8 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ) розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Виходячи з викладеного, розгляд касаційної скарги ПАТ "АКБ "Київ" на ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 17.12.2018 у справі № 908/2189/17 здійснюється в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

14. Інші учасники судового процесу, у строки визначені ухвалою Верховного Суду від 14.02.2019, правом на подання відзиву на касаційну скаргу не скористались.

УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи скаржника

15. В обґрунтування заявлених вимог, скаржник посилається на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, зокрема ст. 236 ГПК України, ст. 129 Конституції України та положень ч.1 ст. 6 Європейської конвенції з прав людини.

15.1 Скаржник доводить, що вирішення Верховним Судом питання щодо законності об'єднання кількох апеляційних вимог в одній касаційній скарзі, унеможливлювало повторне звернення з апеляційною скаргою на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 20.02.2018 у справі № 908/2189/17, оскільки апеляційна скарга вже була подана, однак, не розглянута судом по суті.

Враховуючи, що постановою Верховного Суду від 23.08.2018 у справі № 908/2189/17 касаційну скаргу ПАТ "АКБ "Київ" було залишено без задоволення, Банк повторно звернувся з апеляційною скаргою на ухвалу Господарського суд Запорізької області від 20.02.2018 протягом 6 днів з дня отримання судового рішення Верховного Суду.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

16. Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції

Відповідно до ст. 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

17. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду апеляційної інстанції

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом першим статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Устименко проти України" (заява № 32053/13).

У рішенні від 09.03.2011 у справі "Буланов та Купчик проти України" Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право звернутися до суду з будь-якою вимогою щодо своїх цивільних прав та обов'язків. У такий спосіб здійснюється "право на суд", яке відповідно до практики Суду включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати "вирішення" спору судом.

При цьому, право на доступ до суду, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, не є абсолютним і може підлягати обмеженню; такі обмеження допускаються з огляду на те, що за своїм характером право доступу потребує регулювання з боку держави. Суд повинен переконатися, що застосовані обмеження не звужують чи не зменшують залишені особі можливості доступу до суду в такий спосіб або до такої міри, що це вже спотворює саму суть цього права (рішення ЄСПЛ від 12.07.2001 у справі "Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II проти Німеччини").

За ч. 1 ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Господарський процесуальний кодекс України не пов'язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Отже, у кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Слід зазначити, що встановлені законом строки вчинення процесуальних дій мають своїм завданням забезпечення ефективного захисту порушених прав особи. Тому пропуск строку внаслідок неодноразового звернення до суду за захистом своїх порушених прав не може розглядатися як такий, що вчинений без поважних причин.

Колегія суддів зазначає, що вперше подана апеляційна скарга хоч і була подана з порушенням процесуального строку на апеляційне оскарження, однак звернення з останньою було вчинено особою не залученою до участі у справі, яка вважала, що її законні права та інтереси порушено, шляхом не включення до реєстру вимог кредиторів грошових вимог до боржника забезпечених заставою.

Вперше подану апеляційну скаргу ПАТ "АКБ "Київ" повернуто ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 23.04.2018, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 23.08.2018, з підстав порушення об'єднання апеляційних вимог в одній апеляційній скарзі.

Водночас, отримавши постанову суду касаційної інстанції та усунувши недоліки вперше поданої апеляційної скарги, заявник протягом 6 днів, реалізував своє право на повторне звернення з апеляційною скаргою з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 20.02.2018.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі Perez de Rada Cavanilles v. Spain від 28 жовтня 1998 року (Reports 1998-VIII, с. 3255, п. 45) вказано, що строки на апеляційне оскарження, безумовно, мають на меті забезпечення здійснення належного правосуддя та дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. Однак норми, про які йде мова, або їх застосування не повинні перешкоджати сторонам використовувати доступні засоби юридичного захисту. Суд підкреслює, що, оскільки питання стосується принципу юридичної визначеності, воно стосується не тільки проблеми трактування правової норми в звичайному сенсі, але й проблеми недоцільного формулювання процесуальної вимоги, яка може перешкоджати розгляду позову по суті, таким чином, спричиняючи порушення права на ефективний судовий захист (див., Mutatis mutandis, Miragall Escolano and Others v. Spain, N 38366/97, п. 37, ЄКПЛ 2001-I; та Zvolsku and Zvolska v. the Czech Republic, N 46129/99, п. 51, ЄКПЛ 2002-IX).

Статтею 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. За змістом положень статті 55 Конституції України кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку.

Стаття 129 Конституції України встановлює основні засади судочинства, якими, зокрема, є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8 частини 1 цієї статті).

З урахуванням викладеного, колегія суддів зазначає, що відмовляючи у поновленні строку на апеляційне оскарження Центральний апеляційний господарський суд обмежив суб'єкта оскарження у здійсненні прав, передбачених пунктом 8 частини 3 статті 129 Конституції України.

За таких обставин, оскаржувана ухвала суду апеляційної інстанції не може вважатися законною та обґрунтованою, у зв'язку з чим її слід скасувати, а справу направити до апеляційного господарського суду.

18. Щодо суті касаційної скарги

Доводи касаційної скарги знайшли своє підтвердження під час касаційного перегляду оскаржуваного судового рішення суду апеляційної інстанції, в якості підстав для їх скасування.

19. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 308 ГПК України, суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право, зокрема, скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

Підставою для скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, що перешкоджають подальшому провадженню у справі (ч. 6 ст. 310 ГПК України).

З врахуванням викладеного, оскільки апеляційний господарський суд припустився порушення приписів Господарського процесуального кодексу України, зокрема ст. 261 ГПК України, що відповідно є підставою для скасування ухвали Центрального апеляційного господарського суду від 17.12.2018 у справі № 908/2189/17 з направленням справи для продовження розгляду до апеляційного господарського суду.

20. Судові витрати

У зв'язку із задоволенням касаційної скарги та направленням справи для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції, питання розподілу витрат зі сплати судового збору за подання і розгляд касаційної скарги Верховним Судом відповідно до ст. 129 ГПК України не вирішувалось

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 300, 301, 308, 309, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний банк "Київ" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "АКБ "Київ" Кічука О.І. задовольнити.

2. Ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 17.12.2018 у справі № 908/2189/17 скасувати.

3. Справу № 908/2189/17 направити до Центрального апеляційного господарського суду для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В.Я. Погребняк

Судді С.В. Жуков

В.Г. Пєсков