ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2019 року м. ОдесаСправа № 915/506/18

Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Колоколова С.І.

суддів: Разюк Г.П., Савицького Я.Ф.

Справа розглядається в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Приватофис"

на ухвалу Господарського суду Миколаївської області про повернення зустрічної позовної заяви від 27 вересня 2018 р.

у справі № 915/506/18

за позовом Національного банку України

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Приватофис"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк"

про звернення стягнення на предмет іпотеки ринковою вартістю 1426000,00 грн.,

головуючий суддя - Смородінова О.Г.

місце прийняття ухвали: Господарський суд Миколаївської області

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Господарського суду Миколаївської області знаходиться позовна заява Національного банку України про звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором №3 від 05.01.2011 року.

26.09.2018р. до Господарського суду Миколаївської області від Товаритсва з обмеженою відповідальністю "Приватофис" надійшла зустрічна позовна заява, у якій заявник просить суд визнати недійсним Іпотечний договір № 3 від 05.01.2011р., укладений між Національним банком України та Товариством з обмеженою відповідальністю «Приватофис», посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Вербою В.І. 05.01.2011р. та зареєстрований в реєстрі за №1.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 27.09.2018 року у справі №915/506/18 (суддя Смородінова О.Г.), повернуто зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Приватофис" 24/09-1 від 24.09.2018р. (вх. № 12472/18 від 26.09.2018) у справі №915/506/18.

Обґрунтовуючи свою ухвалу, суд першої інстанції зазначив, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Приватофис" подало зустрічний позов після спливу встановленого законом строку, а заява про поновлення (продовження) вказаного строку із зазначенням поважних причин його пропуску до суду не надана.

Також судом зазначено, що зустрічна позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Приватофис" не відповідає вимогам п.5,6,8,9,10 ст.162, п.1,2 ст.164 та ч.1 ст. 172 ГПК України.

Крім того, суд першої інстанції послався на положення ч.5 ст. 30 ГПК України щодо виключної підсудності судових справ у яких відповідачем є Національний банк України.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, Товариство з обмеженою відповідальністю «Приватофис» звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 27.09.2018 року у справі №915/506/18.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, апелянт зазначає, що ухвала суду першої інстанції не відповідає засадам законності та обґрунтованості, оскільки постановлена з порушенням норм процесуального права, з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи.

На думку скаржника, суд першої інстанції мав право залишити зустрічний позов без руху, проте всупереч ч.1 ст. 174 ГПК України, повернув його ТОВ «Приватофис» не надавши час для усунення недоліків.

Також скаржник зазначає, що судом не враховано положення ст.119 ГПК України, адже заява про поновлення процесуального строку на подання зустрічного позову могла б бути подана одночасно з усуненням інших недоліків зустрічного позову.

Крім того, скаржник зазначає, що суд помилково послався на ч.5 ст. 30 ГПК України, зустрічний позов ТОВ «Приватофис» підсудний Господарському суду Миколаївської області та підлягає розгляду спільно з первинним позовом Національного банку України.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.03.2019р. за вказаною апеляційною скаргою відкрито апеляційне провадження; постановлено - розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Приватофис" на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 27.09.2018р. у справі №915/506/18 здійснювати в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Відзив на апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Приватофис" іншими учасниками справи подано не було; заяви, клопотання від учасників справи не надходили.

Суд апеляційної інстанції, у відповідності до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Переглянувши у порядку письмового провадження оскаржену у справі ухвалу суду першої інстанції, дослідивши доводи, наведені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено під час апеляційного перегляду, в червні 2018 року Національний банк України звернувся до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою до ТОВ «Приватофис», в якій просив суд, з урахуванням зави про уточнення позовних вимог від 18.06.2018р., в рахунок часткового погашення заборгованості Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "ПриватБанк" за кредитним договором № 19 від 03.03.2009р. (з усіма змінами та доповненнями до нього) перед Національним банком України в сумі ,00 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором №3 від 05.01.2011р., укладеним між Національним банком України та Товариством з обмеженою відповідальністю "Приватофис", що посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Вербою В.І. та зареєстрований в реєстрі за № 1, а саме на наступне майно: нежитлові приміщення офісу загальною площею 114,3 кв.м, що розташовані за адресою: Миколаївська область, м. Миколаїв, вул. Фрунзе, буд. 27/2, що належить на праві приватної власності Товариству з обмеженою відповідальністю "Приватофис" на підставі договору купівлі-продажу нежитлових приміщень від 29.02.2008, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Небосенко О.А., реєстраційний № 1235; встановити спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", за початковою ціною 1426000,00 грн. без ПДВ на предмет іпотеки: нежитлові приміщення офісу загальною площею 114,3 кв.м, що розташовані за адресою: Миколаївська область, м. Миколаїв, вул. Фрунзе, буд. 27/2.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням зобов'язань відповідачем за іпотечним договором №3 від 05.01.2011р., укладеним між НБУ та ТОВ «Приватофис».

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 06.06.2018 року відкрито провадження у справі, надано строк для надання відзиву на позовну заяву.

26.09.2018р. ТОВ «Приватофис» звернулось до Господарського суду Миколаївської області з зустрічним позовом до НБУ про визнання недійсним Іпотечного договору №3 від 05.01.2011р., укладеного між НБУ та ТОВ ««Приватофис», посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Вербою В.І. 05.01.2011 та зареєстрований в реєстрі за №1.

Зустрічний позов обґрунтовано недотриманням сторін при укладанні спірного Іпотечного договору, обов'язкових норм закону, які є спеціальними у даних правовідносинах, а саме договір не містить одну із істотних умов, що визначені ст. 18 ЗУ «Про іпотеку».

Відповідно до ст.180 ГПК України, відповідач має право пред'явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов'язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об'єднуються в одне провадження з первісним позовом.

Зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред'явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 162, 164, 172, 173 цього Кодексу.

До зустрічної позовної заяви, поданої з порушенням вимог, встановлених частиною четвертою цієї статті, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої цієї статті, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

Так, ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 06.06.2018р. у справі №915/506/18 було надано ТОВ «Приватофис» строк для подання відзиву на позовну заяву до 03.07.2018р. (враховуючи встановлений судом п'ятнадцятиденний строк з моменту отримання ухвали про відкриття провадження, для подання відзиву).

При цьому зустрічна позовна заява про визнання недійсним договору іпотеки, укладеного між позивачем та відповідачем, надійшла до суду лише 26.09.2018р., тобто з пропущенням строку, наданого для подання відзиву та зустрічного позову.

Відповідно до пункту 6 частини другої статті 42 ГПК України учасники справи зобов'язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Згідно з частиною першою статті 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

При цьому за вимогами частин першої - другої статті 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Як вбачається з матеріалів справи, клопотання про поновлення або продовження строку для подання зустрічної позовної заяви ТОВ «Приватофис» не заявляло.

З огляду на викладене, враховуючи, що зустрічна позовна заява ТОВ «Приватофис» подана після закінчення строку, встановленого для подання відзиву, клопотання про поновлення або продовження цього строку відповідач не заявляв, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про повернення цієї зустрічної позовної заяви як такої, що подана з порушенням вимог частини першої статті 180 ГПК України.

Посилання апелянта на те, що суд першої інстанції мав право залишити зустрічний позов без руху, проте всупереч ч.1 ст. 174 ГПК України, повернув його ТОВ «Приватофис» не надавши час для усунення недоліків, колегією суддів до уваги не приймаються.

Відповідно до ст. 118 ГПК України, право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до змісту ч. 6 ст. 180 Господарського процесуального кодексу України зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої цієї статті, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

Таким чином, судова колегія цілком погоджується з висновком місцевого господарського суду про наявність підстав для повернення зустрічної позовної заяви, оскільки такий висновок є обґрунтованим та таким, що відповідає матеріалам справи, у зв'язку з чим підстави для скасування оскаржуваної ухвали відсутні.

Доводи ТОВ «Приватофис», викладені в апеляційній скарзі, не спростовують вищенаведених висновків господарського суду першої інстанції, а тому скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до п.«в» ч.4 ст.282 ГПК України постанова суду апеляційної інстанції складається, зокрема, з резолютивної частини із зазначенням розподілу судових витрат, понесених у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

В даному випадку витрати, понесені у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції (витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги), покладаються на Товариство з обмеженою відповідальністю «Приватофис», оскільки доводи апеляційної скарги щодо наявності підстав для скасування оскаржуваної ухвали не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Керуючись ст.ст. 118, 180, 271, 276, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И ЛА:

1.Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Приватофис" залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 27.09.2018р. у справі №915/506/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної з дня її прийняття та не підлягає оскарженню, крім випадків передбачених п.2 ч.3 ст. 287 ГПК України.

Повний текст постанови

складено „23" квітня 2019 року

Головуючий суддя С.І. Колоколов

Суддя Г.П. Разюк

Суддя Я.Ф. Савицький