ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2019 року Справа № 906/740/18

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Грязнов В.В., суддя Розізнана І.В. , суддя Мельник О.В.

секретар судового засідання Петрук О.В.,

представники учасників справи в судове засідання не зявились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Позивача-Публічного акціонер-ного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південно-Західна залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» на рішення господарського суду Житомирської області від 08.01.2019р., повний текст якого складено 18.01.2019р., у справі №906/740/18 (суддя Вельмакіна Т.М.)

за позовом Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі

регіональної філії «Південно-Західна залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» м.Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Локо Діджітал» м.Київ

про зобов'язання повернути орендоване нерухоме майно та

стягнення 1 243 грн. 12 коп. неустойки,-

У серпні 2018 року Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі регіо-нальної філії «Південно-Західна залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» (надалі в тексті Залізниця) звер-нулося до господарського суду Житомирської області із позовом, в якому просило зобовязати То-вариства з обмеженою відповідальністю «Локо Діджітал» (надалі в тексті Товариство) повернути орендоване нерухоме майно та стягнути 1 243 грн. 12 коп. неустойки.(т.1, арк.справи 3-10).

Рішенням від 22.01.2019р. у справі №906/7400/18 господарський суд Житомирської області в задоволенні позову відмовив.(т.2, арк.справи 214-218).

Приймаючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що Договір неодноразово про-лонговувався сторонами, починаючи з 11.04.2016р. дія Договору оренди продовжувалася кожних 3 місяці. Листами від 05.12.2017р., 20.03.2018р., 23.03.2018р. Позивач вимагав від Відповідача по-вернути майно. Натомість, суд дійшов висновку, що зазначені листи не можуть бути розцінені, як підстава для припинення дії Договору оренди в порядку ст.764 ЦК України та ч.2 ст.17 Закону Ук-раїни «Про оренду державного та комунального майна», оскільки протягом одного місяця після за-кінчення терміну дії договору не направлялися Відповідачу. Тобто, заяв про припинення або зміну умов договору оренди (заперечень наймодавця) протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору матеріали справи не містять.(т.2, арк.справи 216-217).

Не погоджуючись із рішенням, Позивач звернувся до апеляційного господарського суду із скаргою, в якій просить скасувати рішення від 08.01.2019р. у даній справі та прийняти нове рі-шення, яким задоволити позов, судові витрати покласти на Відповідача.(т.3, арк.справи 5-11).

Скаржник зазначає, що судом неповно зясовано обставини справи, а рішення прийнято з порушенням норм матеріального права. Зазначає, що 27.04.2017р. ПАТ «Укрзалізниця» та ТзОВ «Локо Діджітал» уклали останній додатковий Договір, якім було передбачено термін дії Договору оренди з 01.04.2017р. до 30.06.2017р. включно. Таким чином, останній термін дії Договору оренди від 30.09.2014р. визначений строком дії у 3 місяці. Після закінчення строку Договору оренди він може бути продовжений на той самий термін і на тих самих умовах, на яких цей Договір укладав-ся, за умови, якщо проти цього не заперечує жодна із сторін Договору. Таким чином, дія договору продовжувалася, відповідно до вимог закону, на наступні терміни (3 рази по три місяці) з 01.07. 2017р. по 30.09.2017р., з 01.10.2017р. по 31.12.2017р., з 01.01.2018р. по 31.03.2018р. та закінчилась 31.03.2018р. Заборони щодо повідомлення про закінчення договірних орендних відносин раніше останнього дня дати закінчення договору чинним законодавством не передбачено. Листи з вимога-ми повернення майна на дату закінчення договору були отриманні Відповідачем і на дату закін-чення договору вказані листи не були відкликані Позивачем. Крім того, свої зобовязання ново-створена ПАТ «Укрзалізниця» за договором про співробітництво №210/2011-ЦЮ від 29.09.2011р. не підтвердила ані шляхом укладання додаткового договору, ані будь-яким листуванням між сто-ронами. Отже у суду не було підстав для висновку щодо укладання Договору оренди для виконан-ня умов договору про Співпрацю від 29.09.2011р.(т.3, арк.справи 132-135).

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 20.02.2019р. відкрито провадження за апеляційною скаргою Залізниці.(т.3, арк.справи 3).

Ухвалою від 26.03.2019р. відкладено розгляд справи на 09.04.2019р., а також витребувано у Залізниці докази повноважень ОСОБА_1 та ОСОБА_2 станом на 20.03.2018р., ОСОБА_3 і ОСОБА_4 станом на 23.03.2018р., ОСОБА_3 та ОСОБА_5 станом на 10.07. 2018р.(т.3, арк.справи 35).

08.04.2019р. через канцелярію апеляційного суду надійшли витребовувані судом документи, а саме копія довіреності від 26.10.2017р., посвідчена приватним нотаріусом та зареєстрована в реє-стрі за №602 на ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5; копія довіреності від 29.12.2017р., посвідчена приватним нотаріусом та зареєстрована в реєстрі за №806 на ОСОБА_1; копія довіреності від 29.12.2017р., посвідчена приватним нотаріусом та зареєстрована в реєстрі за №807 ОСОБА_6 Зазначені документи долучені до матеріалів справи.(т.3, арк.справи 49-60).

Учасники справи не забезпечили явку своїх уповноважених представників в судове засідан-ня апеляційної інстанції 09.04.2019р. При цьому, Позивач подав клопотання про відкладення розг-ляду справи, у задоволенні якого судом відмовлено, з огляду на те, що апеляційне провадження у справі №906/740/18 порушене за скаргою саме Позивача. При цьому, відкладення розгляду справи є правом і прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Відтак, неявка учасника судового процесу в судове засідання за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду його позову, не є підставою для відкладення.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесу-льного права, Північно-західний апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, ТзОВ «Локо Діджітал»-орендар та Регіональним відді-ленням Фонду державного майна України по Житомирській області (надалі в тексті Фонд) уклали Договір від 30.09.2014р. №1571 оренди нерухомого майна, що належить до державної власності (надалі в тексті Договір оренди), за умовами п.п.1.1, 1.2 якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування нерухоме майно-майданчик площею 3,2 м2 (реєстровий №04713033.35. БКТЦВК061), що знаходиться на балансі відокремленого підрозділу «Коростен-ської дирекції залізничних перевезень» ДТГО «Південно-Західна залізниця» (орендодавець), відно-ситься до сфери управління Міністерства інфраструктури України і знаходиться за адресою: Ко-ростенський район, Горщаківська с/р, с.Горщик, ст.Омелянівка, у смузі полоси відводу залізниці. Майно передане в оренду для встановлення металевої щогли на залізобетонній опорі з метою на-дання послуг з доступу до Інтернету.(т.1, арк.справи 15-17).

Відповідно до п.10.3 Договору оренди, зміни до нього або розірвання Договору допускаю-ться за взаємної згоди сторін. Зміни, що пропонуються внести, розглядаються протягом одного мі-сяця з дати їх подання до розгляду іншою особою. Продовження цього Договору здійснюється від-повідно до вимог чинного законодавства, зазначені дії оформляються додатковим договором, який є невідємною частиною Договору.(п.10.4 Договору оренди).

Реорганізація орендодавця не є підставою для зміни або припинення чинності цього Дого-вору і він зберігає свою чинність для нового власника орендованого майна (його правонаступни-ків).(п.10.5 Договору оренди).

Чинність договору оренди припиняється внаслідок: - закінчення строку, на який його було укладено; - загибелі орендованого майна; - достроково за взаємною згодою сторін або за рішенням суду; - банкрутства орендаря (юридичної особи); - смерті орендаря - фізичної особи; - в інших ви-падках, передбачених чинним законодавством.(п.10.6 Договору оренди).

Договір укладено до 01.04.2015 включно.(п.10.1 Договору оренди).

Договір підписано начальником Регіонального Відділення та генеральним директором То-вариства, скріплено відтисками печаток сторін.(т.1, арк.справи 17).

З матеріалів справи вбачається, що на підставі Договору оренди Регіональне відділення пере-дало, а Товариство прийняло обєкт оренди, про що свідчить акт приймання-передавання орендо-ваного нерухомого майна, що належить до державної власності від 30.09.2014р.(т.1, арк.справи 18). ОСОБА_7 договором №1 від 01.04.2015р. сторони продовжили дію Договору оренди неру-хомого майна до 01.08.2015р. включно.(т.1, арк.справи 19).

ОСОБА_7 договором №2 від 17.07.2015р. сторони продовжили дію договору оренди неру-хомого майна до 31.12.2015р. включно.(т.1, арк.справи 19-зворот.).

Матеріали справи свідчать, що 18.08.2015р. Регіональне відділення Фонду державного май-на України по Житомирській області втратило право виступати орендодавцем щодо нерухомого майна переданого за Договором оренди від 30.09.2014р. №1571 згідно Постанови Кабінету мініст-рів України №200 від 25.06.2014 «Про утворення публічного акціонерного товариства Українська залізниця».

ПАТ Укрзалізниця набуло статусу Орендодавця, про що 04.03.2016р. укладено відповідний додатковий договір.(т.1, арк.справи 20), яким внесені зміни до Договору оренди. А саме, передбаче-но, що орендодавцем майна за договором оренди від 30.09.2014р. №1571 є ПАТ Укрзалізниця. Най-менування балансоутримувача змінено на структурний підрозділ виробничий підрозділ Коростен-ська дирекція залізничних перевезень регіональної філії Південно-Західна залізниця; - орендна пла-та за базовий місяць розрахунку - листопад 2015 року становить 132,50 грн; - орендна плата 100% перераховується на розрахунковий рахунок Орендодавця. Одержувач коштів - Виробничий під-розділ Коростенська дирекція залізничних перевезень Регіональної філії Південно-Західна Залізни-ця ПАТ Укрзалізниця; - Договір діє з 01 грудня 2015 року по 31 березня 2016 року включно. Інші умови договору, не порушені даним додатковим договором, залишені без змін. Передача майна По-зивачем в оренду Відповідачу зафіксована в акті приймання-передачі від 04.03.2016р.(т.1, арк.спра-ви 22).

Матеріали справи свідчать, що 11.04.2016р. Залізниця та Товариство уклали ОСОБА_7 до-говір, яким пункт 10.1 викладено в наступній редакції: «Цей Договір діє до 30.06.2016р.» включно. (т.1, арк.справи 23).

27.07.2016р. Залізниця та Товариство уклали ОСОБА_7 договір, яким продовжили строк дії Договору до 31.07.2016р. включно.(т.1, арк.справи 23, зворот).

21.09.2016р. Залізниця та Товариство уклали ОСОБА_7 договір, яким продовжили строк дії Договору до 31.10.2016р. включно.(т.1, арк.справи 24).

18.11.2016р. Залізниця та Товариство уклали ОСОБА_7 договір, яким внесено зміни до п.3.1 Договору оренди, а саме в частині розміру орендної плати. Таким чином з 01.10.2016р. роз-мір орендної плати становить 140 грн. без ПДВ.(т.1, арк.справи 25).

Крім того, 13.12.2016р. Залізниця та Товариство уклали ОСОБА_7 договір, яким продов-жили строк дії Договору до 31.03.2017р. включно.(т.1, арк.справи 26).

27.04.2017р. сторони продовжили дію Договору оренди до 30.06.2017р. включно.(т.1, арк. справи 26-зворот).

З матеріалів справи вбачається, що 20.03.2018р. Регіональна філія Південно-Західна ПАТ «Укрзалізниця» від імені Залізниці листом №НЗР-5/277 повідомила Товариство про закінчення 31.03.2018р. дії договору оренди №1571 від 30.09.2014р. на підставі частини 2 статті 17 Закону Ук-раїни «Про оренду державного та комунального майна» з вимогою повернути орендоване майно, відповідно до п.10.9, 10.10 Договору оренди. Лист підписано уповноваженими представниками та відправлено на адресу Відповідача 21.03.2018р. та отримано останнім 23.03.2018р.(т.1, арк.справи 27-28; т.3, арк.справи 55-60).

В подальшому, 23.03.2018р. виробничий підрозділ Коростенська дирекція залізничних пере-везень регіональної філії Південно-Західна залізниця ПАТ «Укрзалізниця» звернувся до Товарист-ва з листом №ДН-4/01-4/456 про повернення майна протягом 3-х робочих днів після закінчення договору оренди та про підписання акту прийому-передачі майна. Лист підписано уповноважени-ми представниками та відправлено на адресу Відповідача із повідомленням про вручення 23.03. 2018р. та отримано останнім 27.03.2018р.(т.1, арк.справи 33-34; т.2, арк.справи 50-53).

Крім того, 10.07.2018 виробничий підрозділ Коростенська дирекція залізничних перевезень регіональної філії Південно-Західна залізниця ПАТ «Укрзалізниця» звернулася до Товариства з ли-стом №ДН-4/01-4/108 про повернення майна. Лист підписано уповноваженими представниками та отримано Відповідачем 12.07.2018р.(т.1, арк.справи 42-43; т.3, арк.справи 50-53).

Матеріали справи не містять ані відповідей на вказані листи, ані доказів повернення орен-дованого майна.

Як зазначалось вище, рішенням від 22.01.2019р. господарський суд Житомирської області відмовив у задоволенні позову.(т.2, арк.справи 214-218).

Перевіривши дотримання місцевим судом вимог чинного законодавства при ухваленні ос-каржуваного рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга безпідставна та не підлягає за-доволенню, з огляду на наступне.

Предметом спору є повернення майна та стягнення неустойки.

Так, у статті 15 Цивільного кодексу України (надалі в тексті ЦК України) закріплено право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Спосо-би захисту права встановлені статтею 16 ЦК України та статтею 20 ГК України.

За положеннями ч.ч. 1, 2 ст.11 ЦК України, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені ци-ми актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

З метою захисту своїх прав та законних інтересів, посилаючись безпідставне користування майном після отримання листів із запереченням щодо продовження строку дії договору, Позивач звернувся до суду з позовом про повернення майна та стягнення неустойки.

Відповідно до ст.509 ЦК України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобовязання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

У відповідності до вимог ч.1 ст.173 Господарського кодексу України (надалі в тексті ГК Ук-раїни), господарським визнається зобовязання, що виникає між субєктом господарювання та ін.-шим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Ко-дексом, в силу якого один субєкт (зобовязана сторона, у тому числі боржник) зобовязаний вчини-ти певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєк-та (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший субєкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку.

Субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати гос-подарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.(ч.1 ст.193 ГК України).

В силу ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, а за відсутнос-ті таких вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст.526 ЦК України). Аналогічне положення містить і частина 6 статті 283 ГК України.

Колегія суддів вважає, що укладений сторонами договір за своєю правовою природою є до-говором оренди, правовідносини за яким регулюються Главою 58 Цивільного кодексу України, па-раграфом 5 ОСОБА_1 29 Господарського кодексу України та Законом України «Про оренду державного та комунального майна» (надалі в тексті Закон).

При цьому, як вірно встановив суд першої інстанції, у звязку із утворенням Публічного ак-ціонерного товариства «Українська залізниця» та відповідно до Закону України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування», постанови КМ України від 25.06.2014р. «Про утворення Публічного акціонерного товариства «Ук-раїнська залізниця» і згідно ст.15 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» (надалі в тексті Закон), 04.03.2016р. сторонами були внесені зміни до Договору оренди шляхом укладання ОСОБА_7 договору, згідно якого орендодавцем та балансоутримувачем майна є Пуб-лічне акціонерне товариство «Українська залізниця» та внесені зміни щодо вартості оренди майна 132,50 грн., а додатковим договором від 18.11.2016р. вартість орендної плати установлена в сумі 140,00 грн.

Факт передання орендованого майна до Статутного капіталу ПАТ «Українська залізниця» підтверджується зведеним переліком майна від 18.08.2015р. та не заперечується сторонами.

Переглядаючи рішення у даній справі, апеляційний суд приймає до уваги, що відповідно до статті 2 Закону України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізнич-ного транспорту загального користування» та пункту 1 постанови Кабінету міністрів України від 25.06.2014р. №200 «Про утворення публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» ут-ворено Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця», 100 відсотків акцій якого закріп-люються в державній власності, на базі Державної адміністрації залізничного транспорту, підпри-ємств та установ залізничного транспорту загального користування, які реорганізовуються шляхом злиття, згідно з додатком 1.

Юридична особа публічного права, згідно зі ст.329 ЦК України, набуває право власності на майно, передане їй у власність та на майно, набуте нею у власність на підставах, не заборонених законом. Відповідно до ст.85 ГК України, ст.115 ЦК України, господарське товариство є власни-ком, зокрема, майна, переданого йому у власність засновниками і учасниками як внески, передано-го йому учасниками товариства у власність як вклад до статутного (складеного) капіталу.

Згідно з частиною 1 статті 2 орендою є засноване на договорі строкове платне користувач-ня майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності. За догово-ром найму (оренди) наймодавець передає або зобовязується передати наймачеві майно у користу-вання за плату на певний строк.(ч.1 ст.759 ЦК України)

При цьому, у разі зміни власника речі, переданої у найм, до нового власника переходять права та обовязки наймодавця.(ч.1 ст.770 ЦК України). Аналогічні положення містить і частина 2 статті 15 Закону України «Про оренду державного та комунального майна».

З огляду на зазначене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що Залізниця набула право власності на нерухоме майно, розташоване за адресою: Коростенський ра-йон, Горщаківська с/р, с.Горщик, ст.Омелянівка у смузі полоси відводу залізниці та стала орендо-давцем за Договором, укладеним з ТзОВ «Локо Діджітал».

Як стверджено матеріалами справи, на виконання умов ОСОБА_7 договору Позивач пере-дав, а Відповідач прийняв нерухоме майно, яке є обєктом оренди, що підтверджується Актом приймання-передачі від 04.03.2016р.(т.1, арк.справи 20).

Згідно з ч.1 ст.763 ЦК України, яка кореспондується з нормами частини 1 статті 17 Закону договір найму укладається на строк, встановлений договором. Відповідно до ч.2 ст.291 ГК України та ч.2 ст.26 Закону, договір оренди припиняється в разі: закінчення строку, на який його було ук-ладено; приватизації обєкта оренди орендарем (за участю орендаря); банкрутства орендаря; заги-белі обєкта оренди; ліквідації юридичної особи, яка була орендарем або орендодавцем.

Договір оренди припиняється також у разі закінчення строку, на який його було укладено, при цьому, орендар зобовязаний повернути орендодавцеві обєкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.(п.2 ст.26 та п.1 ст.27 Закону).

Законодавець передбачив умови продовження орендних відносин. Так, за приписами ч.3 ст. 17 Закону, після закінчення терміну договору оренди орендар, який належним чином виконував свої обовязки за договором, має переважне право, за інших рівних умов, на укладення договору оренди на новий термін, крім випадків, якщо орендоване майно необхідне для потреб його власни-ка. У разі якщо власник має намір використовувати зазначене майно для власних потреб, він пови-нен письмово попередити про це орендаря не пізніше ніж за три місяці до закінчення терміну до-говору.

Разом з тим, якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку дого-вору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.(ст.764 ЦК України).

Частиною 4 статті 284 ГК України, частинами 1, 2 статті 17 Закону передбачено, що строк договору оренди визначається за погодженням сторін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були перед-бачені договором.

Враховуючи зазначені приписи законодавства, колегія суддів погоджується із висновком су-ду першої інстанції, що Договір оренди №1571 був укладений строком на 7 місяців і він діяв з 30.09.2014р. до 01.04.2015р. включно (п.10.1 договору). Надалі Договір неодноразово пролонгував-ся сторонами. Судом першої інстанції вірно встановлено, що починаючи з 11.04.2016р., дія Дого-вору оренди продовжувалася кожні три місяці.

При цьому, по 30.06.2017р. включно таке продовження Договору сторонами відбувалося з дотриманням п.10.4 Договору ОСОБА_7 договором від 27.04.2017р.(т.1, акр справи 26).

Судом першої інстанції також встановлено та стверджується матеріалами справи, що 25.07. 2017р. Позивач відправив на електронну адресу Відповідача ОСОБА_7 договір до Договору орен-ди, яким строк його дії запропонував продовжити з 01.07.2017р. до 31.08.2017р. Примірник Дого-вору підписано Товариством та відправлено Позивачу рекомендованим листом від 01.08.2017р. № 02/08/17-3 і отримано останнім 08.08.2017р.(т.1, арк.справи 121-126), однак матеріали справи не містять такого додаткового договору, який підписано обома сторонами.

Вбачається, що 08.11.2017р. Відповідач отримав підписаний Позивачем проект додаткового договору (без зазначення дати додаткового договору), в якому вказувався термін його дії по 31.08. 2017р. та передбачалась зміна умов договору щодо його припинення, зокрема дострокове.

Відповідач підписав вказаний додатковий договір з протоколом розбіжностей від 13.11. 2017р., в якому запропонував виключити пункт 5.14 договору, а пункт 10.1 викласти в такій редак-ції: «Цей договір укладено строком на 2 роки 11 місяців, що діє з 01 липня 2017 року до 31 травня 2020 року включно. Термін договору визначено відповідно до статті 17 Закону України «Про орен-ду державного та комунального майна» та 13.11.2017р. надіслав на адресу Позивача. Вказане пош-тове відправлення отримане останнім 15.11.2017р. Доказів направлення на адресу Відповідача до-даткового договору з протоколом розбіжностей, після його розгляду Позивач до матеріалів справи не надав.(т.1, арк.справи 127-130).

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, на виконання Договору оренди Відповідач здійснював оплату, а Позивач приймав таку оплату Договором оренди і на час розгляду справи у суді першої інстанції.(т.2, арк.справи 132-136).

Матеріалами справи стверджується, що 20.03.2018р. Позивач звернувся до Відповідача з листом №НЗР-5/277 про повернення майна протягом 3-х робочих днів після закінчення договору оренди, оскільки вважав, що договір оренди є таким, що припиняє свою дію (розірваним) з 01.04. 2018р. Вказаний лист відправлено 21.03.2018р.(т.1, арк.справи 27, 28).

Листами від 05.12.2017р., 20.03.2018р., 23.03.2018р. Позивач вимагав від Відповідача повер-нути майно.(т.1, арк.справи 27, 29, 135).

Однак, як зазначено у пункті 10.1 ОСОБА_7 договору від 27.04.2017р. дію Договору орен-ди продовжено на 3 місяці з 01.04.2017р. по 30.06.2017р. включно. Тому, зазначені листи не мо-жуть бути належними та допустимими доказами, висловлення Позивачем заперечень щодо про-довження дії Договору оренди в порядку статті 764 ЦК України та частини 2 статті 17 Закону, ос-кільки протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору заперечення Відповідачу не направлялися. Із зазначених листів Позивача не вбачається, що він мав намір використовувати орендоване майно для власних потреб. Тому, з мотивів, викладених вище договір оренди продов-жував свою дію на кожні наступні 3 місяці без укладення додаткових договорів.

Колегія суддів дійшла висновку, що Позивачем не дотримано вимоги пункту 10.3 Договору оренди та вимог чинного законодавства, дія договору оренди нерухомого майна №1571 від 30.09. 2014р. про оренду нерухомого майна майданчика площею 3,2 м2, який знаходиться за адресою: Коростенський район, Горщаківська с/р, с.Горщик, ст. Омелянівка, у смузі полоси відводу залізни-ці не припинена, а відтак, вимоги Позивача про повернення майна та стягнення неустойки у роз-мірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення повернення майна задоволенню не підлягають.

При цьому, переглядаючи оскаржуване рішення, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що матеріалами справи не підтверджено доводи Позивача щодо припинен-ня дії Договору оренди саме 31.03.2017р., оскільки підписаний сторонами ОСОБА_7 договір про продовження дії Договору оренди, в порядку п.10.4 це ОСОБА_7 договір від 27.04.2017р., яким продовжено дію Договору по 30.06.2017р. включно. Надана до справи копія підписаного сторона-ми ОСОБА_7 договору, згідно якого строк дії визначено з 01.07.2018р. по 31.08.2017р. відхиляє-ться, оскільки не містить його дати, оригіналу сторонами не надано.

Колегія суддів вважає правомірним відхилення судом першої інстанції твердження Скарж-ника про непідтвердження новоствореною ПАТ «Укрзалізниця» своїх зобовязань за договором про співробітництво №210/2011-ЦЮ від 29.09.2011р. ані шляхом укладання додаткового догово-ру, ані будь-яким листуванням між сторонами.

Так, Товариство та Залізниця уклали договір про відшкодування витрат балансоутримувача №ПЗ/ДН-4-146776/НЮ від 22.12.2014р. з додатковими угодами до нього, за умовами якого балан-соутримувач забезпечує обслуговування, експлуатацію та ремонт майданчику, що знаходиться за адресою: Коростенський район, Горщаківська с/р, с.Горщик, ст.Омелянівка, у смузі полоси відво-ду залізниці (надалі майданчик), а орендар бере участь у витратах балансоутримувача на виконан-ня вказаних робіт пропорційно до займаної ним площі.(т.2, арк.справи 138-155).

Суд вважає, що сторонами укладено вказаний договір для забезпечення належного функціо-нування орендованого майна за Договором №1571 від 30.09.2014р. і цей договір є чинним, за ним регулярно здійснюються платежі. Судом першої інстанції вірно встановлено, що Договір оренди державного майна №1571 від 30.09.2014р. укладено з метою виконання умов Договору про Спів-робітництво від 29.09.2011р.(т.2, арк.справи 13-19). Також, на виконання Договору про співробіт-ництво сторони уклали ряд інших договорів: про надання в користування кабельної каналізації електрозвязку; про надання послуг використання місця в захисній полімерній трубці; про надання послуг доступу та використання місць в каналах кабельної каналізації; про надання місця в кабе-льній каналізації електрозвязку (ЗПТ), які станом на час розгляду справи є чинними (т.2, арк.спра-ви 32-120) та забезпечують функціонування орендованого майна разом з необхідними комунікаці-ями, як цілісної системи технологічного процесу. Вказані правочини укладались з метою забезпе-чення надання послуг безпровідного доступу до мережі інтернет пасажирам швидкісних потягів Інтерсіті та іншим користувачам на комерційній основі.

Враховуючи вищевикладені обставини, колегія суддів зауважує, що Товариство продовжує користуватися обєктом оренди, сплачує орендну плату та інші платежі. Всі платежі прийняті За-лізницею. Розрахунки за оренду майна, згідно Договору, проведені у повному обсязі, тому колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що Договору оренди нерухомого майна №1571 від 30.09.2014р. не припинена, а тому у Відповідача не виникло обовязку повертати Пози-вачу обєкт оренди, а вимога Позивача про стягнення неустойки у розмірі подвійної плати за корис-тування річчю за час прострочення повернення майна в сумі 1 243 грн. 12 коп. також не підлягає задоволенню.

З огляду на зазначені обставини, колегія суддів вважає правомірним висновок суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позову.

Порушених, невизнаних або оспорених прав чи інтересів Скаржника не встановлено.

Таким чином, матеріалами справи спростовуються доводи Скаржника про неправомірність висновків суду першої інстанції щодо характеру правовідносин сторін, змісту зобовязань Відпові-дача, рівно як і твердження про невмотивованість висновку про безпідставність заявленого позо-ву, а тому рішення суду першої інстанції належить залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Статтею 74 ГПК України передбачено обовязок кожної із сторін довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпо-середньому дослідженні наявних у справі доказів.(ст.86 ГПК України).

Отже, доводи Скаржника, зазначені в апеляційній скарзі, апеляційним судом не визнаються такими, що можуть бути підставою згідно ст.ст. 277, 278 ГПК України для скасування чи зміни ос-каржуваного рішення, тому суд апеляційної інстанції вважає, що рішення місцевого господарсько-го суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст. 34, 86, 129, 232, 233, 240, 275, 276, 282, 284 Господарського процесуаль-ного кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південно-Західна залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» на рішення господарського суду Житомирської області від 08.01.2019р. у справі №906/740/18 залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верхов-ного Суду протягом 20 днів з моменту виготовлення повного тексту постанови.

3. Матеріали справи №906/740/18 повернути до господарського суду Житомирської області.

Головуючий суддя Грязнов В.В.

Суддя Розізнана І.В.

Суддя Мельник О.В.