ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" квітня 2019 р. Справа№ 911/2317/13

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коробенка Г.П.

суддів: Кравчука Г.А.

Козир Т.П.

секретар судового засідання: Денисюк І.Г.

за участю представників

позивача: Грищенко О.М.;

відповідачів: не з'явилися;

третіх осіб: не з'явилися;

відділу ДВС: не з'явився;

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю

"Компанія "Ніко-Тайс"

на ухвалу Господарського суду Київської області від 11.03.2019,

винесену за результатами розгляду

скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" на дії та бездіяльність Кам'янка-Бузького РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області

у справі №911/2317/13 (суддя Конюх О.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-

Тайс"

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "ПК

Трейдсервісгруп"

2) Приватного підприємства "Агрофірма "Маяк"

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на

стороні позивача 1) Товариство з обмеженою відповідальністю "Тридента-

Агро"

2) Фізична особа-підприємець Грищенко Олександр

Миколайович

про стягнення 28 381,51 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Київської області від 06.08.2013 у справі №911/2317/13 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" (далі за текстом - позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПК Трейдсервісгруп" (далі за текстом - відповідач-1) та Приватного підприємства "Агрофірма Маяк" (далі за текстом - відповідач-1) задоволено частково. Стягнуто солідарно з відповідачів на користь позивача 2 771,44 грн. 3% річних, 1 549,20 грн. судового збору, 2 301,01 грн. витрат на оплату послуг адвоката. Окрім того, стягнуто з відповідача-2 на користь позивача 6 107,98 грн. інфляційних втрат та 16 238,29 грн. пені.

На виконання вказаного рішення видано накази від 19.08.2013.

11.02.2019 від позивача до Господарського суду Київської області надійшла скарга на дії та бездіяльність Кам'янка-Бузького РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області, в якій скаржник просив суд:

- визнати дії державного виконавця Кам'янка-Бузького РВДВС ГТУЮ у Львівській області у виконавчих провадженнях №39632256 та №39630424 щодо примусового виконання наказів господарського суду Київської області від 19.08.2013 у справі №911/2317/13, які виразились у винесені постанов від 31.01.2019 про повернення наказів господарського суду Київської області від 19.08.2013 у справі №911/2317/13 стягувачеві на підставі п.7 ч.1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження", протиправними, передчасними та незаконними;

- визнати недійсними та скасувати постанови Кам'янка-Бузького РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області від 31.01.2019 про повернення наказів господарського суду Київської області від 19.08.2013 у справі №911/2317/13 стягувачеві на підставі п.7 ч.1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження";

- визнати за період із 28.11.2017 по 31.01.2019 неправомірною бездіяльність державного виконавця Кам'янка-Бузького РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області у виконавчих провадженнях №39632256 та №39630424 щодо примусового виконання наказів господарського суду Київської області від 19.08.2013 у справі №911/2317/13, яка виразилась у порушені строків та порядку вчинення виконавчих дій у виконавчих провадженнях №39632256 та №39630424 щодо примусового виконання наказів Господарського суду Київської області від 19.08.2013 у справі №911/2317/13 із врахуванням норм ЗУ "Про виконавче провадження";

- стягнути із Кам'янка-Бузького РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області на користь ТОВ "Ніко-Тайс" витрати на правничу допомогу у розмірі 2 100,00 грн.

Скарга обґрунтована тим, що станом на дату її подання накази Господарського суду Київської області від 19.08.2013 у справі №911/2317/13 не виконані, а відповідно до офіційних відомостей, які містяться на офіційному веб-сайті Автоматизованої системи виконавчих проваджень, належних, допустимих та об'єктивних виконавчих дій в рамках виконавчих проваджень №39632256 та №39630424 не вчинялось. Натомість, 31.01.2019 державним виконавцем винесено постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві у ВП №39632256 та ВП №39630424.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.03.2019 у справі №911/2317/13 скаргу позивача на дії та бездіяльність Кам'янка - Бузького РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області залишено без задоволення. При цьому суд зазначив, про те, що державним виконавцем вживались заходи щодо виявлення майна (нерухомого та рухомого), банківських рахунків, хоч і з незначним порушенням щодо строків, встановлених ч.8 ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження", однак у повному обсязі та систематично.

За висновком суду, вимога про визнання за період із 28.11.2017 по 31.01.2019 неправомірною бездіяльності державного виконавця Кам'янка-Бузького РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області у виконавчих провадженнях №39632256 та №39630424 щодо примусового виконання наказів господарського суду Київської області від 19.08.2013 по справі №911/2317/13, яка полягала у порушенні строків та порядку вчинення виконавчих дій у виконавчих провадженнях №39632256 та №39630424, не підлягає задоволенню, оскільки державним виконавцем вчинено належні та достатні заходи для виявлення активів боржника. До того ж, повернення виконавчого документу стягувачу на підставі ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" не позбавляє права стягувача повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених ст. 12 Закону (ч.5 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження"), про що зазначено державним виконавцем у постановах про повернення виконавчого документа стягувачу.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою суду, позивач звернувся з апеляційною скаргою, у якій просив скасувати ухвалу Господарського суду Київської області від 11.03.2019 у справі №911/2317/13 та прийняти рішення про задоволення заяви.

Вимоги та доводи апеляційної скарги обґрунтовані наступним:

- перевірка майнового стану боржника здійснювалася неповно, несвоєчасно та не об'єктивно, що є порушенням закону, зокрема, ст. ст. 10, 18, 26, 48 Закону України «Про виконавче провадження», які встановлюють строки здійснення звернення стягнення на майно (активи) боржника;

- в оскаржуваній ухвалі суду практично відсутня мотивувальна частина, оскільки суд вдався до описування поданих сторонами заяв, письмових пояснень та заперечень;

- державний виконавець повинен періодично проводити перевірки з метою належного виконання рішення суду;

- висновок про відсутність майна у боржника є передчасним у зв'язку з відсутністю висновку щодо належного та повного вчинення державним виконавцем визначених законом дій по розшуку майна;

- державний виконавець не вчинив належних, повних та об'єктивних виконавчих дій щодо примусового виконання наказів у даній справі;

- наявні відомості про вчинення виконавчих дій, відображені у Інформації про виконавче провадження в Автоматизованій системі виконавчого провадження за відсутності доказів зворотного, є достовірними та повними.

Кам'янка-Бузький РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області у відзиві просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на те, що місцевим господарським судом було встановлено всі обставини, які мають значення для з'ясування питання щодо дотримання державним виконавцем вимог законодавства при здійсненні примусового виконання рішення суду у справі №911/2317/13, а також зазначав про безпідставність доводів апелянта, які спростовуються матеріалами виконавчого провадження, копія яких була надана для залучення до справи. Окрім того, у відзиві було викладено клопотання проводити розгляд справи без участі представника відділу ДВС.

В судовому засіданні представник позивача підтримав апеляційну скаргу з викладених у ній підстав, просив суд скаргу задовольнити, скасувати ухвалу Господарського суду Київської області від 11.03.2019 у справі №911/2317/13 та прийняти рішення про задоволення заяви.

Представники відповідачів, третіх осіб та Кам'янка-Бузького РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області в судове засідання не з'явилися, відповідачі та треті особи про поважність причин нез'явлення суд не повідомили, буд-яких заяв або клопотань з цього приводу до суду не надходило.

Оскільки явка представників сторін, третіх осіб та Кам'янка-Бузького РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області в судове засідання не була визнана обов'язковою, зважаючи на наявні в матеріалах справи докази належного повідомлення представників сторін, третіх осіб та Кам'янка-Бузького РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області про місце, дату і час судового розгляду, а також враховуючи те, що судочинство здійснюється, серед іншого, на засадах рівності та змагальності сторін і учасники судового провадження на власний розсуд користуються наданими ним процесуальними правами, зокрема, правом на участь у судовому засіданні, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про задоволення клопотання Кам'янка-Бузького РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області та можливість здійснення розгляду даної справи у відсутності представників відповідачів, третіх осіб і Кам'янка-Бузького РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, дослідивши матеріали справи та надані пояснення, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового акту, дійшов до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвалу суду першої інстанції -скасуванню, виходячи з наступного.

Відносно вимоги позивача про визнання дій державного виконавця Кам'янка-Бузького РВДВС ГТУЮ у Львівській області у виконавчих провадженнях №39632256 та №39630424 щодо примусового виконання наказів господарського суду Київської області від 19.08.2013 по справі №911/2317/13, які виразились у винесені постанов від 31.01.2019 про повернення наказів господарського суду Київської області від 19.08.2013 по справі №911/2317/13 стягувачеві на підставі п.7 ч.1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження", протиправними, передчасними та незаконними, судом встановлено наступне.

Відповідно до п.7 ч.1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий документ повертається стягувачу, якщо боржник - фізична особа (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я, у зв'язку із втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини) чи транспортні засоби боржника, розшук яких здійснювався поліцією, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку.

В ч.ч.2, 3 ст. 36 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що розшук боржника - юридичної особи, майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням. У разі необхідності розшуку транспортного засобу боржника виконавець виносить постанову про такий розшук, яка є обов'язковою для виконання поліцією.

Відмовляючи у задоволенні вищевказаних вимог скарги позивача, місцевий господарський суд зазначив про те, що державним виконавцем винесено постанову про розшук майна боржника ПП "Агрофірма Маяк" від 16.01.2018, яке було виявлено перевіркою бази даних Держтехнагляду, а саме сільськогосподарську техніку. Супровідним листом від 16.02.2018 №0-26/346 вказана постанова скеровувалась відповідачу-2, позивачу, Управлінню інформаційної підтримки та координації поліції " 102" ГУ НП у Львівській області, ГУ Держпродспоживслужби.

З урахуванням наведеного, місцевий господарський суд дійшов до висновку про те, що державним виконавцем належним чином вживались заходи щодо розшуку майна боржника та вживались в повній мірі заходи щодо виконання рішення суду, оскільки постанова про розшук від 16.01.2018 дійсно направлялась до органів поліції та/або органів УДАІ та перебувала в них на виконанні.

При цьому надані суду копії матеріалів зведеного виконавчого провадження не містять інформації щодо виявлення правоохоронними органами майна, яке було оголошене в розшук постановою від 16.01.2018.

Окрім того, у справі відсутні докази, які б свідчили про те, що відповідні дії з розшуку належних боржнику транспортних засобів взагалі здійснювалися, а також реагування держаного виконавця з цього приводу (нагадування, тощо).

Державним виконавцем винесено постанови про повернення виконавчих документів стягувачеві в межах ВП №39632256 та в межах ВП №39630424 на підставі п.7 ч.1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" 31.01.2019, тобто після спливу встановленого законом однорічного строку для виявлення транспортних засобів бржника.

В частині вимог позивача про визнання за період із 28.11.2017 по 31.01.2019 неправомірною бездіяльності державного виконавця Кам'янка-Бузького РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області у виконавчих провадженнях №39632256 та №39630424 щодо примусового виконання наказів господарського суду Київської області від 19.08.2013 по справі №911/2317/13, яка виразилась у порушені строків та порядку вчинення виконавчих дій у виконавчих провадженнях №39632256 та №39630424, місцевий суд відмовив їх у задоволенні, врахувавши, що державним виконавцем:

- вживались заходи щодо виявлення нерухомого майна боржника, що підтверджується залученими до матеріалів справи копіями: Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстр Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта, сформованих 16.01.2018, 05.06.2018, 01.10.2018, 21.12.2018, 31.01.2019;

- вживались заходи щодо виявлення рахунків відкритих боржником, що підтверджується відповіддю Державної фіскальної служби № від 17.01.2018 на запит від 16.01.2018, відповіддю ДФС № від 06.06.2018 на запит від 05.06.2018, відповіддю ДФС № від 18.07.2018 на запит від 17.07.2018, відповіддю ДФС № від 02.10.2018 на запит від 01.10.2018, відповіддю ДФС № від 27.11.2018 на запит від 26.11.2018, відповіддю ДФС № від 26.12.2018 на запит від 21.12.2018;

- відповідно до акту державного виконавця від 16.01.2018 встановлено, що при перевірці Бази даних Держтехнагляду за 2017 рік за боржником зареєстрована сільськогосподарська техніка згідно додатку;

- державний виконавець звертався з вимогою виконавця від 16.01.2018 до ДП "Національні інформаційні системи" з вимогою терміново надати вичерпну інформацію про видання боржнику ПП "Агрофірма Маяк" довіреностей на ім'я третіх осіб на право користування належним рухомим майном;

- державний виконавець звертався з вимогою виконавця від 16.01.2018 до Старояричівської сільської ради з вимогою надати інформацію щодо функціонування (ведення господарської діяльності) на території селищної ради боржника - ПП "Агрофірма Маяк";

- державний виконавець звертався з вимогою виконавця від 16.01.2018 до Міністерства доходів і зборів з вимогою надати інформацію щодо наявності та/або відсутності щодо митного оформлення за боржником зовнішньоекономічних операцій (експорт/імпорт товарів);

- державний виконавець звертався з вимогою виконавця від 16.01.2018 до Управління агропромислового розвитку Камянка-Бузької РДА з вимогою про надання інформації щодо зібраного боржником врожаю 2016-2017 роках та проведення посівних робіт 2017-2018 років;

- державний виконавець звертався з вимогою виконавця від 16.01.2018 до ГУ ДФС з вимогою про надання інформації щодо встановлення та підтвердження факту перебування боржника серед платників земельного податку та інших зборів, котрі справляються за користування землею;

- державний виконавець звертався з вимогою виконавця від 16.01.2018 до ФСС з ТВП та до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Львівській області з вимогою надати вичерпну інформацію щодо встановлення факту та наявності здійснення протягом 2013-2017 років фінансування страхувальника (ПП "Агрофірма Маяк") та надання матеріального забезпечення, в тому числі і соціальних послуг застрахованій особі - боржнику;

- державний виконавець звертався з вимогою виконавця від 16.01.2018 до: Відділу Держгеокадастру у Кам'янка-Бузькому районі Львівської області, ТСЦ4643 РСЦ МВС у Львівській області, Головного управління Держпраці у Львівській області, ГУ Держпродспоживслужби у Львівській області, Державної інспекції України на морському та річковому транспорті, Філії "Центр транспортного сервісу "Ліски" ПАТ "Українська залізниця", Департаменту ДАБІ у Львівській області, ДП "Держреєстри України", Державної служби інтелектуальної власності України, Головного управління статистики у Львівській області, ЛОФ ДП "Агенства з ідентифікації і реєстрації тварин", Центрального апарату Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, з вимогою терміново надати вичерпну інформацію про наявність будь-якого майна, що зареєстроване за боржником;

- державний виконавець звертався з вимогою виконавця від 16.01.2018 до Головного управління ДМС у Львівській області з вимогою терміново надати інформацію щодо видачі документа, що дає право на виїзд з України і в'їзд в Україну та посвідчують особу громадянина України під час перебування за її межами (паспорт громадянина України для виїзду закордон) на ім'я боржника;

- державний виконавець ухвалив виклик державного виконавця від 16.01.2018, яким зобов'язував керівника ПП "Агрофірма Маяк" з'явитись до виконавця 28.01.2018 о 10:30. Зазанчений виклик отримано керівником ПП "Агрофірма Маяк" Гродзь Ю.І. 20.01.2018;

- державним виконавцем за участю понятих складено акт від 26.01.2018, яким встановлено, що ПП "Агрофірма Маяк" господарської діяльності не веде більше 10 років;

- державним виконавцем складено акт від 16.04.2018 про те, що при перевірці Бази даних Держтехнагляду за 2017 рік за боржником зареєстрована сільськогосподарська техніка згідно додатку;

- державним виконавцем складено акт від 26.04.2018 про те, що боржник відсутній, не функціонує більше 10 років, у зв'язку з чим відсутнє майно, що підлягає опису;

- державний виконавець звертався із запитом від 05.06.2018 до Державної прикордонної служби України з вимогою терміново надати вичерпну інформацію про перетини кордону України громадянином України керівником ПП "Агрофірма Маяк" Гродзь Юрієм Івановичем;

- державний виконавець звертався із запитом від 05.06.2018 до: Відділу Держгеокадастру у Камянка-Бузькому районі Львівської області, ТСЦ4643 РСЦ у Львівській області, Головного управління Держпраці у Львівській області, Управління Укртрансбезпеки у Львівській області, Державної архітектурно-будівельної інспекції України, РФ "Львівська залізниця "ПАТ "Українська залізниця", ГУ Держпродспоживслужби у Львівській області, ДП "Державний насіннєвий фонд України", Регіонального відділення ФДМУ по Львівській області, Державної інспекції з безпеки на морському та річковому транспорті, Головного інформаційно-обчислювального центру Укрзалізниці, Філії "Центр транспортного сервісу "Ліски" ПАТ "Українська залізниця", Міністерство інфраструктури України, департамент ДАБІ у Львівській області, ДП "Держреєстри України", Державної служби інтелектуальної власності, ЛОФ ДП "Агентства з ідентифікації і реєстрації тварин", Центральний апарат Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку з вимогою терміново надати інформацію про наявність будь-якого майна, що зареєстроване за боржником.

- державний виконавець звернувся з вимогою від 05.06.2018 до Старояричівської сільської ради з вимогою терміново надати інформацію щодо функціонування на території селищної ради боржника - ПП "Агрофірма Маяк".

- державний виконавець звернувся з вимогою від 05.06.2018 до Управління агропромислового розвитку Кам'янка-Бузької РДА з вимогою надати інформацію щодо зібраного боржником врожаю 2016-2017 роках та проведення посівних робіт 2017-2018 років;

- державний виконавець звернувся з вимогою від 05.06.2018 до Міністерства доходів і зборів з вимогою надати інформацію щодо наявності та/або відсутності щодо митного оформлення за боржником зовнішньоекономічних операцій (експорт/імпорт товарів);

- державний виконавець звернувся з вимогою від 05.06.2018 до ГУ ДФС про надання інформації щодо встановлення та підтвердження факту перебування боржника серед платників земельного податку та інших зборів, котрі справляються за користування землею, у відповідності до норм чинного законодавства;

- державний виконавець звернувся з вимогою від 05.06.2018 до ДП "Національні інформаційні системи" з вимогою терміново надати інформацію про видання боржнику ПП "Агрофірма Маяк" довіреностей на ім'я третіх осіб на право користування належним рухомим майном;

- державний виконавець звернувся з вимогою від 11.06.2018 до Головного управління статистики з вимогою надати інформацію статистичного спостереження сільськогосподарської діяльності ПП "Агрофірма Маяк", за формами звітності, визначених наказом Державного комітету статистики України від 27.08.2008 за №296 за період 2016-2018 років;

- державний виконавець звертався до Кам'янка-Бузького ВП ГУНП у Львівській області з повідомленням від11.06.2018 про вчинення боржником кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 КК України;

- державним виконавцем складено акт від 20.07.2018, яким встановлено при перевірці електронних даних АІПС "ДАЙ-2000" та НАІС ЄДР МВС за боржником зареєстрованих колісних транспортних засобів не виявлено;

- державним виконавцем складено акт від 20.07.2018, яким встановлено, що при перевірці Бази даних Держтехнагляду за 2017 за боржником зареєстрована сільськогосподарська техніка згідно додатку;

- державним виконавцем складено акт від 20.07.2018, яким встановлено на момент перевірки з виходом на місце за адресою, що вказана у виконавчому документів, боржник відсутній, не проводить діяльності вже більше 10 років, у зв'язку із чим відсутнє майно, яке б підлягало опису;

- державним виконавцем складено акт державного виконавця від 20.10.2018, яким встановлено, що при перевірці електронних даних АІПС "ДАІ-2000" та НАІС ЄДР МВС за боржником зареєстрованих колісних транспортних засобів не виявлено;

- державним виконавцем складено акт від 20.10.2018, яким встановлено, що при перевірці з виїздом на місце за адресою, що вказана у виконавчому документів, ПП "Агрофірма Маяк" відсутня. Діяльність боржник не проводить вже більше 12 років, тому відповідно майна, яке б підлягало опису, не виявлено;

- державним виконавцем складено акт від 21.01.2019, яким встановлено, що при перевірці бази даних Держтехнагляду за 2017 рік за боржником зареєстрована сільськогосподарська техніка згідно додатку;

- державним виконавцем складено акт від 21.01.2019, яким встановлено, що при перевірці з виїздом на місце за адресою, що вказана у виконавчих документах ПП "Агрофірма Маяк" відсутнє. Діяльність боржник не проводить більше 13 років, тому відповідно майна, яке б підлягало опису не виявлено.

Зважаючи на вищенаведене, місцевий суд дійшов висновку про те, що державним виконавцем вживались заходи щодо виявлення майна (нерухомого та рухомого), банківських рахунків, хоч і з незначним порушенням щодо строків, встановлених ч.8 ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження", однак у повному обсязі та систематично.

Однак колегія суддів вважає висновки місцевого господарського суду передчасними, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 124 Конституції України та ст. 115 ГПК України (тут і далі за текстом в редакції, чинній на час видачі наказів на виконання рішення у справі №911/2317/13) передбачено, що рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом (ч. 1 ст. 116 ГПК України).

Згідно зі ст. 1 Законом України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Завданням органів державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом (ст. 3 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів).

Відповідно до ч.1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

В п.1 ч.2 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Окрім наведеного, відповідно до ч.4 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов'язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення (ч.5 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження").

Згідно і ст. 10 Закону України "Про виконавче провадження" заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов'язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до ч.8 ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Зазначена норма є імперативною щодо визначення строків, вона є обов'язковою для виконання і не підлягає коригуванню державним виконавцем на власний розсуд.

Пунктами 1, 4 ст. 8 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що:

- реєстрація виконавчих документів, документів виконавчого провадження, фіксування виконавчих дій здійснюється в автоматизованій системі виконавчого провадження, порядок функціонування якої визначається Міністерством юстиції України. Вільний та безоплатний доступ до інформації автоматизованої системи виконавчого провадження забезпечує Міністерство юстиції України у мережі Інтернет на своєму офіційному веб-сайті з можливістю перегляду, пошуку, копіювання та роздрукування інформації, на основі поширених веб-оглядачів та редакторів, без необхідності застосування спеціально створених для цього технологічних та програмних засобів, без обмежень та цілодобово;

- рішення виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби виготовляються за допомогою автоматизованої системи виконавчого провадження. У разі тимчасової відсутності доступу до автоматизованої системи допускається виготовлення документів на паперових носіях з подальшим обов'язковим внесенням їх до автоматизованої системи не пізніше наступного робочого дня після відновлення її роботи.

Колегія суддів погоджується з доводами позивача про передчасність прийняття державним виконавцем постанови про повернення виконавчого документа стягувачу, оскільки державним виконавцем не проведено всі можливі та достатні дії, передбачені Законом України "Про виконавче провадження", спрямовані на належне, повне та об'єктивне примусове виконання наказу суду у справі №911/2317/13. Державний виконавець не здійснював періодичної перевірки майнового стану боржника, зокрема щодо виявлення рахунків у боржника, наявності у боржника нерухомого майна та рухомого майна, його майнових прав, та не здійснював заходів для отримання інформації про доходи боржника на виконання вимог ч.8 ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження".

Колегія суддів враховує доводи органу ДВС щодо направлення запитів до обліково-реєструючих установ та вчинення окремих виконавчих дій, з метою виявлення майна боржника, однак вони не спростовують тверджень позивача, оскільки в наявних в Автоматизованій системі виконавчого провадження даних вказана інформація відсутня, в той час як перевірка майнового стану боржника проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника. Натомість судом встановлено, що державний виконавець направляв відповідні запити та вимоги лише у січні та червні 2018 року, тоді як періодичність проведення таких перевірок чітко визначена Законом України "Про виконавче провадження" і такі перевірки не мають вчинятися державним виконавцем одноразово.

Поза увагою державного виконавця залишено те, що основним видом діяльності боржника є вирощування зернових культур (крім рису), бобових культу і насіння олійних культур, здійснення якої неможливо без використання землі, яка може бути у власності чи користуванні боржника, у зв'язку з чим орган ДВС повинен був надавати звіти до структурних підрозділів ДП «Центр державного земельного кадастру», а також до відділів статистики щодо надання інформації статистичного спостереження сільськогосподарської діяльності боржника.

Посилання щодо відсутності транспортних засобів боржника, як підстави для повернення виконавчих документів, визнається судом непереконливим, за відсутності доказів застосування державним виконавцем усіх можливих заходів для розшуку такого майна, оскільки державний виконавець обмежився лише надісланням однієї постанови від 16.01.2018 та не вчиняв жодних інших дій з розшуку майна боржника.

В той час як висновок щодо безрезультатності або неможливості розшуку боржника, майна боржника може бути обґрунтованим лише тоді, коли державний виконавець, повністю реалізував надані йому права, застосував усі можливі (передбачені законом) заходи для досягнення необхідного позитивного результату (аналогічна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 07.08.2018 у справі №910/25970/14).

За результатами перегляду даної справи, колегія суддів дійшла висновку про те, що державним виконавцем несвоєчасно та не в повній мірі вжито всіх необхідних, передбачених законом заходів примусового виконання рішення, що свідчить про наявність факту неправомірної бездіяльності державної виконавчої служби під час примусового виконання рішення. В той же час, суд першої інстанції вказаним обставинам належної оцінки не надав, у зв'язку з чим безпідставно відмовив у задоволенні скарги стягувача.

Окрім того, з огляду на приписи статті 9 Конституції України, статті 19 Закону України "Про міжнародні договори України", частину 1 статті 3 і частину четверту статті 11 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод1950 року і протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" Україна повністю визнає на своїй території дію приписів Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) щодо визнання обов'язковою і без укладення спеціальної угоди юрисдикцію Суду в усіх питаннях, що стосуються її тлумачення і застосування.

Водночас статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" (далі - Закон) встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Отже, у зв'язку з ратифікацією Конвенції, протоколів до неї та прийняттям Верховною Радою України Закону господарським судам у здійсненні судочинства зі справ, віднесених до їх підвідомчості, слід застосовувати судові рішення та ухвали Європейського суду з прав людини з будь-якої справи, що перебувала в його провадженні.

У рішенні у справі Янголенко проти України, no. 14077/05, від 10.12.2009 Європейський суд з прав людини зазначив, що провадження у суді та виконавче провадження є відповідно першою і другою стадією загального провадження. Таким чином, виконавче провадження не має бути відокремлене від судового, і ці обидва провадження мають розглядатись як цілісний процес.

У рішенні у справі Савіцький проти України, no. 38773/05, від 26.07.2012 Європейський суд з прав людини зазначив, що право, захищене пунктом 1 статті 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національні правові системи Договірних держав допускали, щоб остаточні та обов'язкові судові рішення залишалися без виконання на шкоду одній зі сторін. Ефективний доступ до суду включає в себе право на виконання судового рішення без зайвих затримок. Тому необґрунтована тривала затримка виконання обов'язкового рішення може суперечити Конвенції. Саме на державу покладається обов'язок забезпечення того, щоб остаточні рішення, постановлені проти її органів або організацій чи підприємств, якими вона володіє або які вона контролює, були виконані відповідно до вищезазначених вимог Конвенції. Держава відповідає за виконання остаточних рішень, якщо органи влади контролюють обставини, що блокують або перешкоджають їхньому повному та своєчасному виконанню.

Європейський суд з прав людини повторює, що пункт 1 статті 6 Конвенції, inter alia (серед іншого), захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов'язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Також Суд зазначає, що саме на державу покладається обов'язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції. Насамкінець, Суд повторює, що сама природа виконавчого провадження вимагає оперативності (див. рішення Європейського суду з прав людини у справі Глоба проти України, no. 15729/07, від 05.07.2012).

З врахуванням викладеного та встановлених судом апеляційної інстанції фактичних обставин справи, зважаючи на широке коло повноважень та законодавчо визначені механізми, які мають бути застосовані державними виконавцями в процесі виконання судових рішень, колегія суддів дійшла висновку про наявність правових підстав для задоволення скарги стягувача.

Доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження під час розгляду даної справи, що свідчить про неповне з'ясування місцевим господарським судом обставин, які мають значення для справи, а також невірне застосування норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим ухвала Господарського суду міста Києва від 11.03.2019 у справі №911/2317/13 підлягає скасуванню, а скарга позивача на дії та бездіяльність Кам'янка-Бузького РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області, а також апеляційна скарга - задоволенню.

З огляду на задоволення скарги, судові витрати за подання скарги на дії та бездіяльність органу ДВС, а також витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги підлягають відшкодуванню позивачу за рахунок Кам'янка-Бузького РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 273, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.03.2019 у справі №911/2317/13 скасувати.

3. Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" на дії та бездіяльність Кам'янка-Бузького РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області задовольнити.

4. Визнати дії державного виконавця Кам'янка-Бузького РВДВС ГТУЮ у Львівській області у виконавчих провадженнях №39632256 та №39630424 щодо примусового виконання наказів Господарського суду Київської області від 19.08.2013 у справі №911/2317/13, які виразились у винесені постанов від 31.01.2019 про повернення наказів Господарського суду Київської області від 19.08.2013 у справі №911/2317/13 стягувачеві на підставі п.7 ч.1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" незаконними.

5. Визнати недійсними та скасувати постанови Кам'янка-Бузького РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області від 31.01.2019 про повернення наказів господарського суду Київської області від 19.08.2013 у справі №911/2317/13 стягувачеві на підставі п.7 ч.1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження".

6. Визнати за період із 28.11.2017 по 31.01.2019 неправомірною бездіяльність державного виконавця Кам'янка-Бузького РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області у виконавчих провадженнях №39632256 та №39630424 щодо примусового виконання наказів господарського суду Київської області від 19.08.2013 у справі №911/2317/13, яка виразилась у порушені строків та порядку вчинення виконавчих дій у виконавчих провадженнях №39632256 та №39630424 щодо примусового виконання наказів Господарського суду Київської області від 19.08.2013 у справі №911/2317/13 із врахуванням норм Закону України "Про виконавче провадження".

7. Стягнути із Кам'янка-Бузького РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ніко-Тайс" витрати на правничу допомогу у розмірі 2 100,00 грн. (дві тисячі сто гривень 00 коп.) за розгляд Господарським судом Київської області скарги на дії та бездіяльність державного виконавця Кам'янка-Бузького РВДВС ГТУЮ у Львівській області.

8. Стягнути із Кам'янка-Бузького РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ніко-Тайс" 1 921,00 грн. (одна тисяча дев'ятсот двадцять одну гривню 00 коп.) витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

9. Доручити Господарському суду Київської області видати накази із зазначенням необхідних реквізитів сторін.

10. Матеріали справи №911/2317/13 повернути Господарському суду Київської області.

11. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у порядку і строки, встановлені Господарським процесуальним кодексом України.

Повний текст судового рішення складено та підписано - 23.04.2019.

Головуючий суддя Г.П. Коробенко

Судді Г.А. Кравчук

Т.П. Козир