СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" квітня 2019 р. Справа № 917/1879/17

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Тарасова І.В., суддя Білоусова Я.О., суддя Пуль О.А.,

за участю секретаря судового засідання Литвинової К.О.

за участі представників:

позивача - Плужник Л.Д., дов.№02-27/149 від 06.03.2019, Банний А.Г., дов.№02-27/208 від 02.04.2018, Шутяк С.В.- договір про надання правової допомоги б/н від 21.02.19

відповідача - Куземко М.С., довіреність № 11 від 01.03.19 р.,

третьої особи - не з'явися

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільські традиції", м. Харків (вх. №472 П/2-5)

на рішення господарського суду Полтавської області від 30.11.2018 у справі №917/1879/17 (суддя Солодюк О.В., повний текст рішення складено 14.01.2019)

за позовом Білицької селищної ради, с. Білики Кобеляцького району Полтавської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільські традиції", с. Білики Кобеляцького району Полтавської області

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Державна екологічна інспекція у Полтавській області, м. Полтава

про розірвання договору оренди землі, -

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2017 року Білицька селищна рада звернулась до господарського суду Полтавської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільські традиції" про розірвання договору оренди землі №3 від 20.04.2011, укладеного сторонами, посилаючись на невиконання відповідачем обов'язків, передбачених п. 28, п. 31 договору оренди землі, а також порушення ним вимог природоохоронного законодавства.

Зокрема, обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначав, що Білицька селищна рада є власником земельної ділянки , яка знаходиться по вул. Будівельній,1 в смт Білики, площею 57,3 га, кадастровий номер :30:003:0399. Цільове призначення земельної ділянки - землі сільськогосподарського призначення.

20.04.2011 Білицькою селищною радою вказану земельну ділянку було надано в строкове платне користування ТОВ «Сільські традиції», про що між сторонами укладено договір оренди землі №3. Орендована за договором №3 земельна ділянка використовувалась ТОВ «Сільські традиції» для розміщення та обслуговування свинокомплексу. Водночас, як зазначав позивач, орендовану земельну ділянку відповідач використовував всупереч вимогам екологічного законодавства та умов договору, чим власнику сусідніх земельних ділянок - Білицькій селищній раді завдано незручностей, адже, розведення свиней, що здійснювалося ТОВ "Сільських традиції" на орендованій ділянці, супроводжувалося утворенням великої кількості біологічних відходів, а відсутність запроектованих очисних споруд призвело до того, що землі Білицької селищної ради несанкціоновано використовувалися для складування гноївки, що стало причиною забруднення і псування земель та завданню збитків державі.

Позивач наголошував на тому, що невиконання всіх природоохоронних заходів, які передбачаються в проектній документації, порушення вимог природоохоронного законодавства, здійснення виробничої діяльності без дозволу на викиди, забруднення води і ґрунту, перевищення гранично-допустимого поголів'я свиней на підприємстві є порушенням Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", а відтак, порушенням екологічних вимог та вимог п.28, п. 31 договору оренди землі № 3 від 20.04.2011, що у відповідності до п. 38 договору є підставою для його розірвання за рішенням суду.

Рішенням господарського суду Полтавської області від 30.11.2018 у справі №917/1879/17 позов задоволено. Розірвано договір оренди землі №3 від 20.04.2011, укладений між Білицькою селищною радою та ТОВ "Сільські традиції". Стягнуто з ТОВ "Сільські традиції" на користь Білицької селищної ради 1600,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції визнав доведеним факт здійснення ТОВ «Сільські традиції» своєї господарської діяльності із порушенням вимог природоохоронного законодавства, зокрема, за відсутності дозвільних документів щодо можливої кількості знаходження тварин на свинофермі та встановлення належної очистки біологічних відходів тварин на свинокомплексі, що призвело до негативного впливу діяльності відповідача на навколишнє природне середовище, забруднення земель та водних ресурсів. За таких обставин суд першої інстанції дійшов висновку про порушення відповідачем як умов договору оренди землі № 3 від 20.04.2011, так і вимог природоохоронного законодавства України, Земельного кодексу України, через що, дійшов висновку про наявність підстав для розірвання договору оренди землі № 3 від 20.04.2011.

Відповідач з рішенням суду першої інстанції не погодився, звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення господарського суду Полтавської області від 30.11.2018 у справі №917/1879/17 скасувати та прийняти по справі нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що відповідач не використовував земельну ділянку 57,3 га, що знаходиться в оренді, всупереч екологічним вимогам, а тому підстави для розірвання Договору оренди землі №3 від 20.04.2011 відсутні .

При цьому звертає увагу на те, що ТОВ «Сільські традиції» побудовані локальні очисні споруди; перевищень відповідачем гранично допустимих концентрацій (ГДКм.р.) забруднювачів у приземному шарі атмосфери на межі нормативної санітарно-захисної зони та житлової забудови (400м) не передбачається; на підприємстві з метою зниження і так гранично-допустимої норми викидів було демонтовано біофільтри «ВІО Flех» та встановлено систему реагентної нейтралізації гнойових стоків.

Також стверджує, що відповідно до Методики проведення розрахунків основних показників обсягів виробництва продукції тваринництва у господарствах усіх категорій, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 05.08.2008 року №270 (далі Методика №270), кількість поголів'я в кількості, зазначеній в Акті від 15.09.2016, а саме 37 981 голів, є допустимим, оскільки у перерахунку за формулою це становить: 37 981 X 0,3 = 11394 дорослих голів, що не перевищує встановленої нормативними документами межи в 12 тис. голів дорослого поголів'я з урахуванням щотижневої вибраковки.

Крім того, зазначає, що на підставі рішення загальних зборів учасників товариства (Протокол №25 від 17.10.2016) та Наказу №234-ос від 18.10.2016 ТОВ «Сільські традиції» припинило свою виробничо-господарську діяльність з квітня 2014 року, а дія дозволу на викиди закінчилась 14.02.2017.

В Листі ГУ Держпродспоживслужби в Полтавській області від 06.11.2018 за №01-31/128 зазначено, що підприємство призупинило свою господарську діяльність з квітня 2017. При цьому останнє свинопоголів'я було вивезене до 14.02.2017, а працівники, які звільнялись за процедурою скорочення, дійсно вивільнялись до квітня місяця 2017 року. Тому жодних викидів ТОВ «Сільські традиції» після 14.02.2017 вже не проводило, так як на території господарства вже були відсутні тварини.

Крім того, апелянт наполягає на тому, що підприємство не має відношення до забруднення сусідніх до свинокомплексу земель, оскільки по - перше, вважає даний факт не доведеним обставинами по справі, по - друге, поряд з відстійниками свинокомплексу знаходяться відстійники Білицької селищної ради, в які періодично зливаються стоки селищної ради.

Також посилається на те, що ТОВ «Сільські традиції» є власником комплексу будівель та споруд, розташованих на спірній земельній ділянці, тоді як право власності відповідача на дані об'єкти нерухомості в силу ст. 321 Цивільного кодексу України є непорушним. До того ж, відповідно до ч. 1 ст. 377 ЦК України, статті 120 Земельного кодексу України до відповідача як до власника нерухомості перейшло відповідне право користування землею під даною нерухомістю. Вказані обставини, на думку відповідача, унеможливлюють розірвання спірного договору.

Крім того, звертає увагу суду, що відповідачем обов'язки орендаря земельної ділянки виконуються в повному обсязі, постійно проводяться роботи по благоустрою території, щомісячна орендна плата у розмірі 144 611,58 грн. за користування земельною ділянкою площею 57,3 га (кадастровий номер :30:003:0399) сплачується своєчасно.

Скаржник також зазначає про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, посилаючись на порушення принципу розумності процесуальних строків, визначений ст. 114 ГПК України та встановленого ст. 113 кодексу строку, в межах якого вчиняються процесуальні дії, зокрема, як зазначає відповідач, від дати відкриття провадження у справі до закриття підготовчого провадження минуло 186 днів, а від дати закриття підготовчого провадження до дати прийняття рішення минуло 196 днів. Крім того, апелянт зазначає, що в порушення приписів ст. 91 ГПК України, копії документів, наданих суду належним чином позивачем не завірені.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.02.2019, для розгляду апеляційної скарги скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільські традиції" на рішення господарського суду Полтавської області від 30.11.2018 у справі №917/1879/17 визначено колегію суддів у наступному складі: головуючий суддя - Тарасова І.В., суддя Фоміна В.О., суддя Білоусова Я.О.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 13.02.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Сільські традиції" та призначено справу до розгляду на 18.03.2019. Встановлено позивачу та третій особі строк для подання відзиву на апеляційну скаргу.

У зв'язку із знаходженням 18.03.2019 судді Фоміної В.О. у відпустці, здійснено повторний автоматизований розподіл справи №917/1879/17 між суддями та для її розгляду сформовано колегію суддів у наступному складі: головуючий суддя Тарасова В.І., суддя Білоусова Я.О., суддя Пуль О.А.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 18.03.2019 задоволено клопотання ТОВ "Сільські традиції" та відкладено розгляд справи на 15.04.2019.

Позивач у письмових поясненнях на апеляційну скаргу від 18.03.2019 (вх. № 2758) та відзиві на апеляційну скаргу від 18.03.2019 (вх.№2776) з доводами відповідача, викладеними в апеляційній скарзі, не погоджується, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

Зокрема, свої заперечення позивач обґрунтовує тим, що наявні в матеріалах справи докази підтверджують те, що за 2015, 2016 та 2017 роки очисні споруди відповідно до проектної документації ТОВ «Сільські традиції» не були спорудженні, як наслідок, неочищені відходи тваринницької ферми виливалися на землі позивача, що цілком підтверджується рішеннями судів у справі № 917/1916/16 про відшкодування понад 3 млн. грн.. екологічних збитків. При цьому, на літо 2014 очисних споруд на підприємстві не було, хоча в п.15 Деклараціях 2011, 2012 вказано про повну готовність очисних споруд на момент запуску підприємства, і вказана невідповідність була проігнорована судами при розгляді справи №816/2129/14.

Також наполягає, що відповідачем не здійснювався демонтаж біофільтрів «ВІО FІех», оскільки останні не встановлювались ним взагалі, а система реагентної нейтралізації, якою, за твердженням відповідача, ним було замінено демонтовані фільтри «ВІО FІех», це проект реконструкції, на який не було отримано позитивного висновку державної екологічної експертизи, громадські слухання по даному питанню не проводились.

Окрім цього, вказує, що відповідно до Методики проведення розрахунків основних показників обсягів виробництва продукції тваринництва у господарствах усіх категорій, затвердженої Наказом Державного комітету статистики України від 05.08.2008 №270, на яку посилається відповідач в апеляційній скарзі, за умовну голову прийнято вважати голову дорослої великої рогатої худоби. Для обчислення умовного поголів'я використовують коефіцієнти переведення в умовне поголів'я великої худоби, які визначаються виходячи із співвідношення кількості використаних у стійловий період кормів різними видами та статево-віковими групами тварин, тобто за кормовими (або фуражними) коефіцієнтами. Середньорічне поголів'я сільськогосподарських тварин становило: великої рогатої худоби (всього) - 6083 голів, у т.ч. корів - 4581 та бугаїв-плідників - 6, свиней - 9047, овець та кіз - 927, коней - 520, птиці всіх видів - 11253 голови. Умовне поголів'я складе: (4581 + 6 + 520) х 1,0 + (6083 - 4581 - 6) х 0,6 + (9047 х 0,3) + (927 х 0,1) + (11253 х 0,02) = 9037 голів. Тобто, мова іде про статистичні дані у прив'язці до кормових коефіцієнтів, і пов'язане це із зведенням різного поголів'я тварин усіх підприємств, незалежно від виду утримуваних тварин, до одного знаменника.

До того ж, як вказує позивач, відповідно до Відомчих норм технологічного проектування Свинарських підприємств (комплекси, ферми, малі ферми) ВНТП-АПК-02.05 (таблиця 1), розмір санітарно-захисних зон залежить або від кількості свиноматок, або від кількості відгодівлі поголів'я свиней і повинно становити для відповідача від 1500 до 2000 метрів, оскільки сам відповідач стверджує, що свиноматок у нього 2500, а поголів'я свиней у рік є більше 54 тис. Крім того, відповідач є гібридним підприємством, а отже обраховують не лише доросле поголів'я свиней, але і поросята.

За наведених обставин вважає, що забруднення орендованої земельної ділянки площею 57,3 га відбулось в результаті відсутності очисних споруд і перевищення кількості поголів'я свіней на орендованій земельній ділянці, а також без дотримання екологічної безпеки та збереження ґрунтів, державних стандартів, норм і правил, що є підставою для розірвання спірного договору оренди землі.

15.04.2018 представником позивача Плужник Л.Д. було надано апеляційному господарському суду письмові пояснення щодо належним чином завірених письмових доказів, а також оригінали та належним чином завірені документи. Крім того, представник позивача у поясненнях зазначає, що матеріалами справи та протоколами судових засідань підтверджується факт того, що надання позивачем до суду копій документів супроводжувалось їх ознайомленням судом з оригіналом документів.

В судовому засіданні 15.04.2019 представник відповідача підтримав апеляційну скаргу, просив рішення суду першої інстанції скасувати. Представники позивача проти доводів апеляційної скарги заперечували, просили залишити її без задоволення, оскаржуване рішення без змін.

Представник третьої особи в судове засідання 15.04.2019 не з'явився, про час, дату та місце судового засідання повідомлений судом належним чином, що свідчить наявне в матеріалах справи поштове повідомлення №056 про вручення йому копії ухвали Східного апеляційного господарського суду від 18.03.2019.

Відповідно до частини 1 статті 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до статті 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення присутніх учасників справи, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах, встановлених статтею 269 ГПК України, а також перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 20.04.2011 між Білицькою селищною радою (орендодавцем) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Белгранкорм-Полтавщина" (орендарем) було укладено договір оренди землі №3, відповідно до умов якого, орендодавець надав, а орендар прийняв у строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться по вул. Будівельній, 1 в смт Білики Білицької селищної ради.

Відповідно до п. 2 договору, в оренду передається земельна ділянка загальною площею 57,3 га у тому числі 57,3 га земель для ведення товарного сільськогосподарського виробництва/під господарськими будівлями і дворами,

На земельній ділянці розміщені об'єкти нерухомого майна - господарські будівлі, а також інші об'єкти інфраструктури - асфальтні площадки та дороги. (п. 3 договору)

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 8489568 грн. (п. 5 договору).

Відповідно до п. 9 договору орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 1% від грошової нормативної оцінки земельної ділянки площею 57,3 га на рік, що становить 84 895,68 грн.

Згідно з п. 15 договору земельна ділянка передається в оренду для обслуговування господарських будівель та споруд, ведення товарного с/г виробництва.

Відповідно до п. 16 договору, цільове призначення земельної ділянки сільськогосподарського призначення - ведення товарного с/г виробництва (під господарськими будівлями і дворами).

Умови збереження стану об'єкта оренди - використання за цільовим призначенням (п. 17 договору).

На орендовану земельну ділянку встановлено обмеження (обтяження) та інші права третіх осіб - продаж та зміна цільового призначення земельної ділянки (п.26 договору).

Передача в оренду земельної ділянки не є підставою для припинення або зміни обмежень (обтяжень) та інших прав третіх осіб на цю ділянку (п.27 договору).

Пунктом 28 договору сторони встановили право орендаря вимагати від орендаря використовувати земельну ділянку за цільовим призначенням згідно з договором; дотримуватись екологічної безпеки землекористування, додержуватись державних стандартів, норм і правил, у т.ч. місцевих правил забудови населених пунктів; своєчасного внесення орендної плати.

Також сторони дійшли згоди, що орендар має право самостійно господарювати на землі з дотриманням умов цього договору; зводити виробничі та інші будівлі і споруди; отримувати доходи; здійснювати в установленому законодавством порядку за письмовою згодою орендодавця будівництво водогосподарських споруд та меліораторських систем. ( п. 30 договору)

Орендар зобов'язаний приступити до використання земельної ділянки в строки, встановлені цим договором, який буде зареєстрований у відповідності до закону; виконувати встановлені щодо земельної ділянки обмеження в обсязі, передбаченому законом та цим договором; дотримуватись режиму природоохоронного використання земель. (п.31 договору)

Відповідно до п. 38 договору дія договору припиняється шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін; за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

Договір укладено на 49 років. (п. 7 договору).

21.06.2011 договір оренди землі №3 від 20.04.2011 зареєстровано у відділі Держкомзему у Кобеляцькому районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 21.06.2011 за №00646.

23.07.2014, згідно наказу генерального директора ТОВ "Белгранкорм-Полтавщина" І.Б. Михайлюка №73-ос назву Товариства з обмеженою відповідальністю "Белгранкорм-Полтавщина" змінено на Товариство з обмеженою відповідальністю "Сільські традиції". (том 4, а.с.220)

03.03.2015 між Білицькою селищною радою (позивачем) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Сільські традиції" (відповідачем) укладено додаткову угоду №3 до договору оренди землі №3 від 20.04.2011, у відповідності до якої в преамбулу договору оренди внесено зміни щодо назви орендаря.

Свідоцтвом на право власності на нерухоме майно від 27.12.2011, виданим Білицькою селищною радою підтверджується, що нерухоме майно, розташоване на орендованій належить відповідачу на праві власності (том 1, а.с.115-117).

Земельна ділянка, площею 57,3 га, надана відповідачу в оренду за договором №3 від 20.04.11, використовується ТОВ «Сільські традиції» для розміщення та обслуговування свинокомплексу.

Матеріали справи також свідчать, що земельну ділянку площею 57,3 га, отриману в користування за договором оренди №3 від 20.04.2011 ТОВ "Сільських традиції" використовувало для утримання тварин.

Для облаштування на орендованій земельній ділянці свинокомплексу, відповідачем проведено реконструкцію будівель і споруд колишнього підгодівельного комплексу на 15 тисяч голів під свинокомплекс на 2500 продуктивних свиноматок в смт. Білики, вул. Будівельна, 1.

Оскільки, пунктом 17 постанови Кабінету міністрів України №554 від 27.07.1995 «Про перелік видів діяльності та об'єктів, що становлять підвищену екологічну небезпеку» (в редакції на час укладення договору оренди), тваринництво (тваринницькі комплекси продуктивністю більш як 5000 голів і птахофабрики) віднесено до переліку видів діяльності та об'єктів, що становлять підвищену екологічну небезпеку, ТОВ "Сільських традиції" було замовлено та отримано дозвільну документацію, зокрема, отримано Висновок Державного управління охорони навколишнього природного середовища в Полтавській області. Вказаним Висновком відповідачу було погоджено матеріали «Оцінки впливу реконструкції свинокомплексу на 2500 продуктивних свиноматок з повним циклом в смт. Білики, вул. Будівельна, 1, Кобеляцького району Полтавської області на навколишне середовище (том 2, а.с.177-248, том 3, а.с.1-190, том 4, а.с.1-189).

Також, в ході влаштування свинокомплексу на орендованій земельній ділянці, відповідачем було отримано «Санітарно-гігієнічну оцінку матеріалів обґрунтування скорочення санітарно-захисної зони свинокомплексу на 2500 основних свиноматок в смт. Білики Кобеляцького району Полтавської області», яку виконано ДУ «Інститут гігієни та медичної екології ім.. О.М. Марзєєва АМН України» та рекомендовано комісії МОЗ України погодити матеріали обґрунтування скорочення санітарно-захисної зони свинокомплексу на 2500 основних свиноматок в смт. Білики Кобеляцького району Полтавської області як такі, що не суперечать вимогам санітарного законодавства.

Таким чином, вказаною оцінкою відповідачу було погоджено скорочення санітарно-захисної зони свинокомплексу та визнано, що таке скорочення не суперечить вимогам санітарного законодавства. Зокрема, у відповідності до даних, зазначених у Висновку державної екологічної експертизи щодо матеріалів «Оцінка впливу реконструкції свинокомплексу на 2500 продуктивних свиноматок з повним циклом в смт. Білики, вул. Бідівельна, 1 Кобеляцького району Полтавської області на навколишнє середовище»від 01.12.2011 р. № 16/30.09.2011-189 (том 1, а.с. 24-31) та «Санітарно-гігієнічної оцінки матеріалів обґрунтування скорочення санітарно-захисної зони свинокомплексу на 2500 основних свиноматок в смт. Білики Кобеляцького району Полтавської області» (том 1, а.с.32-36), земельна ділянка тваринницького об'єкту площею 57,3 га знаходиться на околиці смт. Білики Кобеляцького району Полтавської області.

Свинокомплекс на 2500 основних свиноматок з повним циклом передбачений до улаштування на території колишнього відгодівельного комплексу на 15 тис. голів ВРХ шляхом реконструкції існуючих будівель і споруд.

Майданчик комплексу поділяється на дві частини існуючим водовідвідним каналом. На ділянці між каналом та вул. Будівельна розташований адміністративно-побутовий корпус, кнурник з лабораторією, мійка, дезбар'єр, ваговий майданчик та господарсько-складські будівлі. На ділянці вище каналу на захід розташовані: 30 виробничих корпусів, що переобладнуються під свинарники у дві черги послідовно (20 і 10); закрита каналізаційно-насосна станція, трансформаторна підстанція та окремим блоком відвантажувальний і ваговий майданчики, санбойня із приміщеннями зберігання падіжу та дезбар'єр, окремо локальні очисні споруди і біоставки.

З північного боку комплексу за межами ділянки на підвищенні рельєфу розташовані дві свердловини для госппитного водопостачання об'єкту, 30,0 м перший пояс санохорони вододжерел витриманий. Кількість утримуваних тварин розрахована відповідно до нормативів площі, на свинокомплексі передбачено постійне утримання: 2500 продуктивних свиноматок, 38 кнурів, 1205 голів ремонтного молодняку та оборотну кількість молочних і відлучених поросят, та підсвинків. Загальна потужність комплексу з урахуванням оборотного поголів'я поросят і підсвинків у перерахунку на загальну кількість дорослого поголів'я одночасного утримання з урахуванням щотижневої відбраковки становить до 12 тис. голів.

В листі Державної установи "Інституту громадського здоров'я ім. О. М. Марзєєва Національної академії медичних наук України" від 28.03.2017 року за № 22/1070 (том 1, а.с. 45), адресованому президенту ГО "Правозахисна організація "Полтавський медіа клуб" Стельмаху Л.Д. зазначено, що відповідно до висновку державної санітарно-епідеміологічної експертизи від 25.11.11 р. № 05.03.02-07/114429 загальна потужність комплексу відповідача з урахуванням оборотного поголів'я поросят і підсвинків у перерахунку на загальну кількість дорослого поголів'я з урахуванням щотижневої вибраковки і потоковості опоросу (групами по 250 свиноматок) становить 6000-6100 голів одночасного утримання. З урахуванням впровадження на свинокомплексі сучасної технології закритого утримання тварин з природоохоронними заходами (біофільтри очистки повітря, що сприяють зниженню викидів специфічних забруднюючих речовин на 70-95%) і належне поводження з тваринницькими відходами (чотирьохступенева очистка з отриманням біодобрив для власних потреб та використання рідкої фракції для зрошення сільгоспугідь) для свинокомплексу була встановлена ССЗ розміром 400 м у південно-східному, 560 м у південно-західному напрямках та 500 м по всіх інших напрямках сторін світу від джерел викидів будівель утримання тварин з обов'язковим дотриманням нормативних розмірів ССЗ у повному обсязі для всіх інших структурних елементів свинокомплексу (500 м від біоставків, 200 м від ветпункту, 300 м від санбойні (вимушений забій обмеженої кількості хворих тварин) 100 м від кормокухні і складів.

Відповідно до Санітарно-гігієнічної оцінки матеріалів обґрунтування скорочення санітарно-захисної зони свинокомплексу на 2500 основних свиноматок в смт. Білики Кобеляцького району Полтавської області всі технологічні приміщення утримання тварин з'єднані між собою закритими перехідними галереями. Кількість утримуваних тварин розрахована відповідно до нормативів площі. Для забезпечення тварин кормами передбачені бункери зберігання кормів, для обробки рідкого гною - закрита система гноєвидалення через КНС па локальні очисні споруди з сепарацією і доочищенням (рідка фракція - на каскаді існуючих біоставків, а тверда - вивозиться на майданчик компостування, розташований окремо за межами території об'єкту); для обслуговування тварин - ветлабораторія і санбойня. Об'єкт працюватиме за принципом закритого виробництва з утворенням санпропускників, дезбар'єрів і приміщення відвантаження тварин на забій живою вагою. Повний цикл вирощування і відгодовування свиней до 7-місячного віку здійснюється за сучасною технологією, що базується на потоковому способі виробництва, яким передбачений безперервний і рівномірний випуск протягом року однакової кількості молодняку свиней для подальшої відгодівлі. Завдяки цьому досягається більш раціональне використання приміщень і устаткування, та зниження впливу на довкілля. Технологією комплексу передбачено: утримання свиноматок та кнурів, запліднення свиноматок, одержання приплоду та відгодовування поросят до 28-тижневого віку з подальшою передачею на м'ясокомбінат.

Свинарники (корпуси) розподілені на секції, що дозволяє травин утримувати ізольованими групами. У свинарниках підтримується оптимальний мікроклімат, є набір технологічного обладнання, комплексна система кормороздачі та технологічне освітлення. За регламентом виконуються санітарно - ветеринарні заходи (вакцинація, імунізація, вітамінізація поголів'я та дезінфекція приміщень утримання).

Видалення гною з корпусів для утримання тварин здійснюється гідравлічним способом - трубна самоплинна система періодичної дії "Ванна під станком". Під щілинною підлогою станків облаштовані залізобетонні ванни, які крізь "патрубки зі зливними пробками сполучнені з прокольними трубами корпусу. Останні сполучені з центральною каналізаційною трубою.

Відповідно до Санітарно-гігієнічної оцінки матеріалів обґрунтування скорочення санітарно-захисної зони свинокомплексу на 2500 основних свиноматок в смт. Білики Кобеляцького району Полтавської області всі бокси обладнані автоматичними (з можливістю ручного керування) системами припливно-витяжної вентиляції з механічним спонуканням. Вентиляція кожного боксу здійснюється через впускні клапани в бокових стінах та вентиляторами, вмонтованими у вентшахти, для викиду відпрацьованого повітря через біофільтри "ВІО FLEX".

На всіх вентвикидах свинарників передбачені до встановлення біофільтри "ВІО FLEX" для очистки відпрацьованого повітря від неприємних запахів та зниження вмісту аміаку і пилу, біофільтри "BIOFlex" є системою триступеневої біологічної вологої очистки (мийки) відповідного обсягу повітря. Очищення повітря відбувається крізь поглинаючий прошарок з целюлозного паперу, вкритого нітрофікуючими бактеріями і мікроорганізмами, які перетворюють аміак на сіль азотисті кислоти, та шар зволоження, де частина аміаку з'єднується з водою і затримуються пилові частки. Затриманий і перетворений аміак надходить у бак-гідрозмішувач і може використовуватися як азотне добриво, зволожений пил відводиться до системи промканалізації. Для більш ефективного видалення запахів повітря проходить крізь фільтр з сульфатредукуючими мікроорганізмами з розкладанням до дисульфідів і гідрооксидів вуглецевих сполук. Фільтри обладнані автоматичним промивачем для очищення водою. Вміст речовин з неприємним запахом у викидному повітрі після фільтрів знижується: аміаку і сірководню - менше 1 ppm (70%), метил-меркаптанів - менше 0,01 ppm, пилові частки затримуються на рівні 95%.

Відповідно до Висновку державної екологічної експертизи щодо матеріалів "Оцінка впливу реконструкції свинокомплексу на 2500 продуктивних свиноматок з повним циклом в смт. Білики, вул. Бідівельна, 1 Кобеляцького району Полтавської області на навколишне середовище від 01.12.2011 р. № 16/30.09.2011-189 вентиляція виробничих корпусів - природна припливно-витяжна, яка забезпечує 3-х кратний обмін повітря за годину. Кількість припливного повітря прийнята з розрахунку повітрообміну та витрат на горіння газу. Подача повітря передбачається через витяжні каміни GВ - 600 та стінові клапани CL-2-1211/1; видалення повітря передбачено через витяжні каміни GВ-600.

При експлуатації об'єкт здійснюватиме вплив на довкілля переважно за рахунок викидів в атмосферне повітря та рівнів шуму від роботи технологічного обладнання та руху автотранспорту. Вплив на грунти та водні об'єкти матиме незначний характер (закриті системи каналізування, здійснюється відведення дощових стоків з території, тверда фракція вивозиться на компостування).

На об'єкті існуватимуть стаціонарні організовані, неорганізовані та пересувні джерела викидів, всі організовані джерела викидів, обладнані системами очистки. Валові викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря за розрахунками, виконаними відповідно до діючих офіційних методик, становитимуть 69,42 т/рік, в тому числі: аміак (4 клас, ГДК-0,2 мг/м3) - 8,22 т/рік, сірководень (2 клас, ГДК-0,008 мг/м3 )- 2,265 т/рік, метилмеркаптан (2 клас, ГД1(-9х10'6 мг/м3) - 0,08 т/рік, фенол (2 клас, ГДК-0,01 мг/м3) - 0,076 т/рік, пропіоновий альдегід (3 клас, ГДК-0,01 мг/м) - 0,373 т/рік, кислота капронова (3 клас, ГДК-0,01 мг/м3) - 0,187 т/рік, диметилсульфід (4 клас, ГДК-0,08 мг/м3)- 0,384 т/рік, диметиламін (2 клас, ГДК-0,005 мг/м3) - 9,279 т/рік, пил хутряний (3 клас, 1 ДК-0,2 мг/м3)- 8,272 т/рік, оксиди азоту у перерахунку на диоксидазоту (3 клас, ГДК-0,2 мг/м3) - 1 1,27 т/рік, оксид вуглецю (4 клас, ГДК-5,0 мг/м3) - 1/42 т/рік, диоксид сірки (3 клас, ГДК-0,5 мг/м') - 0,042 т/рік, сажа (3 клас ГДК- 0,15 мг/м3) - 0,063 т/рік, речовини у вигляді твердих суспендованих часток - 0,002 т/рік, вуглеводні насичені (4 клас, ГДК-1,0 мг/м3) - 0,074 т/рік, мікроорганізми та , мікроорганізми-пролуценти - 27,16 т/рік, пил комбікормовий (ОБРВ-0,01 мг/м3) - 0,269 т/рік.

Розрахункові викиди забруднюючих речовин складатимуть - 2,7165 г/с; 69,4169 т/рік.

Відповідно до вищезазначеного Висновку для зниження викидів шкідливих речовин в атмосферу на підприємстві запроваджується біологічна система очищения повітря. Системи "ВІО Flex" розроблені на основі принципу "очищения повітря у відповідності з кубатурою", реалізація яких дозволить при мінімальних витратах знизити викиди забруднюючих речовин і досягти рівня, який не перевищує граничнодопустимих концентрацій.

Таким чином, вплив тваринницького підприємства на довкілля обмежується лише викидами, рівні яких не перевищать ГДК сумарно з фоновими показниками.

Максимальний повітрообмін відповідає вимогам ВНТП-АПК-02.05. Проектом передбачені організаційно-технічні заходи для забезпечення ветеринарно-санітарної безпеки при експлуатації тваринницького комплексу: витримані розміри санітарних розривів між будівлями і структурними елементами всередині комплексу; запроваджується режим закритого типу (територія комплексу огороджується по периметру з улаштуванням дезбар'єрів і санпропускників на в'їзді); запланований благоустрій території з улаштуванням твердого покриття проїздів і майданчиків та озелененням; передбачено озеленення периметру території комплексу та майданчику розміщення очисних споруд; передбачено проведения постійного ветсанконтролю власною ветлабораторією.

Відповідно до висновку державної екологічної експертизи щодо матеріалів "Оцінка впливу реконструкції свинокомплексу на 2500 продуктивних свиноматок з повним циклом в смт. Білики Кобеляцького району Полтавської області на навколишнє середовище" від 02.12.2011 №16/30.09.2011-189 на підприємстві відповідача передбачено закриту систему гнойовидалення на ЛОС та для забезпечення необхідного ступеня очищення на очисних спорудах передбачено чотирьох стадійне очищення: 1 стадія - механічна очистка на шнековому сепараторі (фільтрпрес), розділення на тверду (гній 70-80% вологості) та рідку фракції (фугат), 2 стадія - хімічна очистка шляхом введення реагентів (зниження запаху в 2 рази), коагулянту препарату заліза і молочної сироватки до або після сепаратора, 3 стадія - біологічна очистка та біологічне знезараження у природних та штучних умовах рідкої фракції на каскаді біоставків і твердої - на майданчиках компостування (розташовані окремо на відстані понад 2,0 км від ферми і житла), 4 стадія - фізико-хімічна доочистка на реагентному напірному флотаторі з введенням коагулянту та флокулянта, доочисткою на фільтрі з плаваючим завантаженням та знезараженням гіпохлоритом натрію.

Усереднене добове водовідведення 300м. куб. на добу, максимальне добове - 400 м.куб. на добу.

Комплекс очисних складається з внутрішньомайданчикових та зовнішньомайданчикових очисних споруд (біологічних очисних споруд). Внутрішньомайданчикові - центральна насосна станція перекачування стоків першого підйому (КНС 01), зовнішньомайданчикові - центральна насосна станція перекачування стоків другого підйому (КНС 02), станція механічної та хімічної очистки стоків (СМО), КНС (03.1), КНС (03.2) подачі після станції механічної очистки на станцію біологічної очистки, блок хімічної очистки, майданчик компостування твердого гною в кількості 2 шт.

Очисні споруди, що проектуються, призначені для очищених виробничих стічних вод - гнойових стоків до нормативів скиду очищених стічних вод на землеробні та комунальні поля зрошування в якості поливних вод та вод зворотнього використання у відповідності з вимогами ВСНЗЗ-2.2.01 - 85 "Оросительные системи с использованием животноводчевких стоков".

Відповідно до Санітарно-гігієнічної оцінки матеріалів обґрунтування скорочення санітарно-захисної зони свинокомплексу на 2500 основних свиноматок в смт. Білики Кобеляцького району Полтавської області для розгляду на комісії при Головному державному санітарному лікарю України рекомендовоно комісії МОЗ України погодити матеріали обгрунтуванняня скорочення санітарно-захисної зони свинокомплексу на 2500 основних свиноматок в с.м.т. Білики Кобеляцького району Полтавської області як такі, що не суперечить вимогам санітарного законодавства. Для впорядкування правової діяльності сільськогосподарського об'єкту, керуючись п.5.7 і 5.9. ДСП 173-96 на підставі розглянутих особливостям впроваджуваної сучасної технології організації підприємства і розрахункових показників впливу об'єкту на оточуюче середовище встановити скорегований розмір і конфігурацію СЗЗ підприємства на рівні 400 м у південно-східному напрямку в бік існуючої найближчої житлової будівлі, залишивши незмінним нормативний розмір 500 м по всіх інших напрямках сторін світу.

У вищезазначеній оцінці зазначено, що згідно додатку 5 ДСП 173-96 нормативний розмір СЗЗ для свинофабрик промислового типу потужністю до 12 тис. голів становить 500 м від території до житлово-громадської забудови. У перерахунку на загальну кількість дорослого поголів'я одночасного утримання потужність запроектованого свинокомплексу становить до 12 тис. голів, з нормативним розміром СЗЗ 500 м, яким за умови існуючої забудови території порушується лише в одному місці - 400 м на південний схід по відношенню до окремо розташованого будинку, а з усіх інших боків повністю витримується. При цьому відстані від складових дільниць (ветлабораторія, санбойня) комплексу перевищують їх нормативні розміри СЗЗ, а об'єкти поводження з промстоками (ЛОС і біоставки) розташовані на віддалі з дотриманням нормативних 500 м розмірів СЗЗ по всім напрямкам. На запроектованому тваринницькому комплексі буде запроваджений закритий технологічний процес утримання тварин; свині утримуються в закритих корпусах, розподілених на відокремлені секції; вигульні майданчики та забійне відділення відсутні; переведення тварин між корпусами та на вивіз живою вагою по закритим галереям; готування і роздача кормів здійснюється закритою системою з незначними викидами при транспортуванні; видалення гною по закритим трубопроводам до герметичних споруд очистки з подальшим доочищенням на існуючих біоставках та компостуванням твердої фракції в іншому місці; очищені зворотні води використовуються для технічних потреб та поливу зелених насаджень. Внесення у грунт необробленого і непідготовленого гною заборонено і не здійснюватиметься, зрошення сільгоспугідь рідкими стоками після витримки у біоставках здійснюватиметься з дотриманням вимог ВСН 33-2.2.01-85. Отже, за характером впливу на довкілля розглянутий комплекс відрізняється від свиноферм з утриманням і відгодовуванням тварин за традиційною технологією. Згідно наведених розрахунків перевищення сукупного негативного впливу на навколишне середовище при діяльності свинокомплексу відсутнє (концентрації шкідливих речовин у атмосферному повітрі не перевищать ГДК згідно ДСП 201-97, санітарно-ветеринарні умови утримання тварин дотримуються; рівні шуму не поширюватимуться поза межі СЗЗ, що відповідає вимогам ДСП 173-96 і СП №3977-84). В цілому вплив об'єкту на довкілля обмежується лише викидами у атмосферне повітря в межах дозволених параметрів, територія СЗЗ буде впорядкована і озеленена відповідно до вимог п. 5.13 ДСП 173-96. Беручі до уваги впровадження на свинокомплексі сучасної технологи з природоохоронними заходами, які сприятимуть значному зниженню впливу об'єкту на довкілля (зниження викидів специфічних забруднюючих речовин в атмосферне повітря на 70-96% без перевищення ГДК) і належне поводження з тваринницькими відходами (чотирьохступенева очистки з отриманням біодобрив для власних потреб) і було рекомендовано скорочення ССЗ свинокомплексу.

Відповідно до Висновку державної екологічної експертизи щодо матеріалів "Оцінка впливу реконструкції свинокомплексу на 2500 продуктивних свиноматок з повним циклом в смт. Білики, вул. Бідівельна, 1 Кобеляцького району Полтавської області на навколишне середовище від 01.12.2011 № 16/30.09.2011-189, для врегулювання правомірної діяльності свинокомплексу вирішено встановити конфігурацію СЗЗ наступним чином: зменшити СЗЗ від будівель утримання тварин об'єкту до 400 м з південного сходу, залишивши незмінним 500 м розмір СЗЗ на всіх інших напрямках сторін світу (підтверджена Висновком державної санітарно-епідеміологічної експертизи МОЗ України від 25.11.2011 N05.03.02-07/114429, протоколом експертизи ДЗ "Інститут гігієни та медичної екології ім. О.М. Марзєєва АМН України - від 17.10.2011 № 3206).

Таким чином, вищезазначеним Висновком Державним управлінням охорони навколишнього природного середовища в Полтавській області скориговано розмір санітарно-захисної зони свинокомплексу в сторону зменшення до 400 метрів у південно-східному напрямку із залишенням незмінним 500 метрів СЗЗ по всіх інших захисних напрямках сторін світу та погоджено їх до виконання.

У 2014 році депутати Білицької селищної ради Кобиляцького району звернулись до Головного управлінням Держсанепідслужби у Полтавській області із запитом щодо дотримання вимог екологічного та санітарного законодавства ТОВ «Белгранкорм Полтавщина» під час здійснення водокористування та водовідведення, а також встановлення та використання санітарно-захисної зони підприємства.

Листом Головного управління Держсанепідслужби у Полтавській області за № 02-01/842/1 від 29.04.2014 р. (том. 1, а.с. 206-207), наданим у відповідь на звернення депутатів Білицької селищної ради Кобиляцького району повідомлено, що при проведенні державної Санітарно-епідеміологічної експертизи матеріалів по скороченню санітарно-захисної зрони для свинокомплексу ТОВ «Белгранкорм Полтавщина», експертною комісією було враховано, що на свинокомплексі при будівництві будуть впроваджені сучасні технології з природоохоронними заходами (встановлення фільтрової очистки повітря із зниженням специфічних забруднюючих речовин на 70-95 %) і застосовуватимуться належне погодження з тваринницькими відходами (4-ступнева очистка з отриманням біодобрив для власних потреб). Натомість, під час проведення санепідслужбою перевірки підприємства встановлено, що із санепідслужбою не погоджено перелік забруднюючих речовин, періодичність та точки відбору проб повітря, виробничий лабораторний контроль за станом атмосферного повітря на території житлової забудови смт. Білики не здійснюється.

Разом з тим, відповідачем по факту здійснюється лише сепарація рідкого гною та накопичення рідкої фракції у біоставках (лагунах). Не вносяться реагенти для зниження запаху, не здійснюється біоочистка, не проводиться знезараження стоків, що й призводить до нестерпного запаху і скарг громади смт. Білики на незадовільні умови.

У зв'язку з цим, санепідслужбою області за результатами перевірки діяльності свинокомплексу підприємства відповідача підготовлено припис керівництву щодо усунення виявлених порушень.

Також, листом Державної екологічної інспекції у Полтавській області від 19.06.2014р. № Б 102/01-16/06-19 (том1, а.с 44), у відповідь на звернення громадянина ОСОБА_10, останнього повідомлено, що в рамках розгляду звернень мешканців селища Білики Кобеляцткого району Полтавської області, депутатів Білицької селищної ради, вимог прокуратури проведено перевірку дотримання ТОВ «Белгранкорм Полтавщина» вимог природоохоронного законодавства та встановлено, що підприємство продовжує здійснювати виробничу діяльність не у відповідності до проектної документації висновку державної екологічної експертизи, а саме, продовжує скид стічних вод на очисні споруди, які побудовані не у відповідності до проекту, та перевищено потужність по кількості поголів'я одночасного утримання свиней.

За результатами перевірки надано припис щодо здійснення виробничої діяльності у відповідності до проектної документації та висновку державної екологічної експертизи.

Також вказаним листом повідомлено, що Держекоінспекцією до Полтавського окружного адміністративного суду подано адміністративні позови про тимчасову заборону (зупинення) діяльності в частині експлуатації двох водних свердловин, розташованих за адресою: Полтавська область, Кобеляцький район, с. Білики, вул. Будівельна,1, до отримання спеціального дозволу на користування надрами (підземні води) та про заборону (зупинення) діяльності ТОВ "Белгранком-Полтавщина" до приведення у відповідність локальних очисних до проектної документації та позитивного висновку державної екологічної експертизи.

Листом Головного управління Ветеринарної медицини в Полтавській області від 24.07.2014 (том 1, а.с. 46), адресованому Директору департаменту агропромислового розвитку ОДА Фролову С.О., повідомлено, що за результатом ознайомлення із зверненням депутатського корпусу Білицької селищної ради Кобиляцького району з приводу порушення санітарних норм і негативного впливу на довкілля свинокомплексу ТОВ «Белгранкорм Полтавщина», встановлено, що модернізація та поліпшення системи біоочистки повітря і очистки відходів виконуються ТОВ «Белгранкорм Полтавщина» на тлі вкрай повільного скорочення маточного поголів'я і основного поголів'я свиней та приведення цих показників за запроектованих.

На початок 2014 року кількість утримуваного свинопоголів'я становила 57247 голів, станом на 01.07.2014 року воно зменшилось всього на 7 517 голів і становила 49 730 голів. За поданням начальника управління ветеринарної медицини в Кобеляцькому районі виданий внутрішній наказ по підприємству за № 11 від 21.04.14 про "Скорочення поголів'я основного стада свиней", хід якого контролюється ветеринарними фахівцями району. Однак кардинальне вирішення питання лежить в площині висновків про достатність вживаних товариством заходів щодо зменшення негативного впливу на довкілля району свинокомплексу при поступовому зменшенні утримуваного поголів'я до проектного.

На виконання доручення Державної екологічної інспекції України, виданим Державній екологічній інспекції у Полтавській області за результатом розгляду звернення голови Громадської організації "Своя земля" Плужник Л.Д. до Президента України від 19.11.2014 стосовно діяльності свинокомплексу ТОВ "Сільських традиції" у селищі Білики Кобиляцького району, екологічною інспекцією листом №523/01-14/06-17 від 02.03.2015 (том 1, а.с. 41-43) повідомлено голову Громадської організації, що в межах проведених перевірок встановлено, що локальні очисні споруди з 4-х стадійною очисткою, які передбачені матеріалами "Оцінка впливу на навколишнє середовище" та висновком державної екологічної експертизи, а також проектом "Реконструкція очисних споруд згідно вимог на скидання на ЗПО (землеробські поля зрошування), в об'ємі 300м3 гнойних стоків на добу" не побудовані. Таким чином, встановлено, що ТОВ "Белгранкорм-Полтавщина" здійснює виробничу діяльність не у відповідності до проектної документації та висновку державної екологічної експертизи.

Відповідно до висновку державної санітарно-епідеміологічної експертизи від 25.11.2011 №05.03.02-07/114429, погоджена санітарно-захисна зона свинокомплексу передбачає одночасне утримання до 12 тисяч голів, в той час як фактична кількість поголів'я станом на 01.01.2014 становить 57247 голів, станом на 01.05.2014 - 54 052 голови свиней, що свідчить про утворення пропорційно більшої кількості стоків за відсутністю локальних очисних споруд з 4-х стадійною очисткою, передбачених висновком державної екологічної експертизи від 01.12.2011р. № 16/30.09.2011-189 та проектом реконструкції.

З метою усунення виявленого порушення, Держекоінспекцією приписано ТОВ "Белгранкорм-Полтавщина" здійснювати виробничу діяльність у відповідності до проектної документації та висновку державної екологічної експертизи.

Крім того, в межах позапланової перевірки дотримання ТОВ «Белгранкорм Полтавщина» вимог природоохоронного законодавства, що проводилась у квітні 2014 року, Держекоінспекцією встановлено, що товариство здійснює самовільне користування надарами з двох власних артезіанських свердловин за відсутності спеціального дозволу на користування надрами. За вказані порушення одну посадову особу товариства притягнуто до адміністративної відповідальності.

Актом від 27.08.2016, комісія у складі депутатів та громадських активістів, зафіксовано, що землі селищної ради несанкціоновано використовуються під складування гноївки від ТОВ "Сільскі традиції", а саме, заповнені гноївкою близько 2,5 га землі. В момент обстеження зафіксовано викачування гноївки зі свинокомплексу ТОВ "Сільські традиції" (том.1, а.с.56).

Рішенням ХV позачергової сесії селищної сільської ради скликання від 07.04.2017 №41, за результатом розгляду та обговорення заяви депутатів селищної ради щодо розірвання договору оренди землі з ТОВ "Сільських традиції" у зв'язку із невиконанням обов'язків, передбачених ст. 24, ст. 25 Закону України «Про оренду землі» та умов договору , керуючись Конституцією України, Законом України «Про звернення громадян», ст. 33 Закону України «Про місцеве самоврядування», вирішено звернутись до суду з вимогою розірвати договір оренди землі від 20.04.2011 з ТОВ "Сільських традиції".

Позивач, звернувшись до суду з позовом, посилався на невиконання відповідачем всіх природоохоронних заходів, передбачених в проектній документації, порушення вимог щодо охорони земель, здійснення виробничої діяльності без дозволу на викиди, забруднення води і грунту, перевищення гранично-допустимого поголів'я свиней на підприємстві та вважав, що вказані обставини свідчить про порушення відповідачем вимог Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", тобто порушенням екологічних вимог, що є підставою для розірвання договору оренди землі №3 від 20.04.2011.

Заперечуючи проти позовних вимог ТОВ "Сільських традиції" зазначало, що Білицька селищна рада не є тим уповноваженим та компетентним органом, який може стверджувати (приймати Акт, давати висновки) про порушення вимог екологічного, а також земельного законодавства для обслуговування свинокомплексу. Також звертав увагу суду на те, що судовими рішеннями по адміністративних справах №816/2104/14 та №816/2129/14 за позовами Державної екологічної інспекції у Полтавській області про тимчасову заборону діяльності та про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду у вигляді тимчасової заборони (зупинення) діяльності ТОВ "Сільські традиції" відповідно, судами всіх інстанцій було встановлено відсутність порушень норм екологічного законодавства з боку ТОВ "Сільські традиції" в процесі роботи свинокомплексу, у зв'язку з чим, у задоволенні позовів було відмовлено. Крім того, відповідач повідомляв суду, що з 19.10.2016 ТОВ "Сільські традиції" припинило свою виробничо-господарську діяльність (вирощування свиней) на території Білицької селищної ради Полтавської області на підставі рішення загальних зборів учасників Товариства (Протокол № 25 від 17 жовтня 2016 року), що підтверджував Наказом по підприємству № 234/1-ОС від 18.10.2016 року. При цьому, покладені на товариство договором оренди землі обов'язки орендаря виконуються ТОВ "Сільських традиції" в повному обсязі, а саме, проводяться роботи по благоустрою території, орендна плата сплачується у встановлені строки та розмірі, зокрема, щомісячно товариство сплачує в бюджет Білицької селищної ради близько 144 611,58 грн. орендної плати за користування земельною ділянкою площею 57,3 га (кадастровий номер :30:003:0399) згідно Договору оренди землі №3 від 20.04.2011 року, а річна вартість оренди складає 1 735 338,85 грн.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції дійшов висновку про наявність достатніх правових підстав для задоволення позову.

Надаючи правову оцінку доведеності заявлених позивачем позовних вимог щодо підстав розірвання договору оренди, які обґрунтовуються порушенням відповідачем умов договору оренди та вимог природоохоронного законодавства, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Статтею 5 Земельного кодексу України визначені основні принципи земельного законодавства й зазначено принцип раціонального використання та охорони земель.

Раціональним вважається таке використання земель, у ході якого забезпечується одержання сталих високих урожаїв сільськогосподарських культур, запобігання необґрунтованому вилученню земель зі сфери сільськогосподарського виробництва для потреб інших галузей народного господарства, збереження та підвищення родючості ґрунтів, охорона навколишнього середовища.

Згідно зі статтею 141 Земельного кодексу України підставою припинення права користування земельною ділянкою є, зокрема, використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам, використання земельної ділянки не за цільовим призначенням.

За правилами статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути розірваний або змінений за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладанні договору.

Аналогічна норма закріплена і в статті 31 Закону України "Про оренду землі".

Згідно з частиною 3 статті 31 Закону України "Про орендну землі" договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом.

Як установлено статтею 32 Закону, на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Згідно зі статтею 24 Закону орендодавець має право вимагати від орендаря використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди; дотримання екологічної безпеки землекористування та збереження родючості ґрунтів, додержання державних стандартів, норм і правил; дотримання режиму водоохоронних зон, прибережних захисних смуг, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон, зон особливого режиму використання земель та територій, які особливо охороняються.

Відповідно до змісту положень статті 25 Закону орендар земельної ділянки зобов'язаний виконувати встановлені щодо об'єкта оренди обмеження (обтяження) в обсязі, передбаченому законом або договором оренди землі.

Зі змісту вищенаведених норм вбачається, що підставами для розірвання договору оренди землі з ініціативи орендодавця може бути використання земельної ділянки орендарем способами, які суперечать екологічним вимогам, державним стандартам, нормам і правилам.

Згідно ст. 141 Земельного кодексу України підставами припинення права користування земельною ділянкою є, зокрема використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам.

Згідно з п. б ч. 1 ст. 96 Земельного кодексу України землекористувачі зобов'язані додержуватися вимог законодавства про охорону довкілля.

Як встановлено частиною 1 статті 49 Господарського кодексу України, підприємці зобов'язані не завдавати шкоди довкіллю, не порушувати права та законні інтереси громадян і їх об'єднань, інших суб'єктів господарювання, установ, організацій, права місцевого самоврядування і держави.

Відповідно до частини 1 статті 167 Земельного кодексу України господарська та інша діяльність, яка зумовлює забруднення земель і ґрунтів понад встановлені гранично допустимі концентрації небезпечних речовин, забороняється.

Статтею 40 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" встановлено, що використання природних ресурсів громадянами, підприємствами, установами та організаціями здійснюється з додержанням обов'язкових екологічних вимог, зокрема здійснення заходів щодо запобігання псуванню, забрудненню, виснаженню природних ресурсів, негативному впливу на стан навколишнього природного середовища; здійснення господарської та іншої діяльності без порушення екологічних прав інших осіб, тощо.

Частиною 2 статті 55 вказаного Закону встановлено, що розміщення відходів дозволяється лише за наявності спеціального дозволу на визначених місцевими радами територіях у межах установлених лімітів з додержанням санітарних і екологічних норм способом, що забезпечує можливість їх подальшого використання як вторинної сировини і безпеку для навколишнього природного середовища та здоров'я людей.

Відповідно до частини 2 статті 33 Закону України "Про відходи" на кожне місце чи об'єкт зберігання або видалення відходів складається спеціальний паспорт, в якому зазначаються найменування та код відходів (згідно з державним класифікатором відходів), їх кількісний та якісний склад, походження, а також технічні характеристики місць чи об'єктів зберігання чи видалення і відомості про методи контролю та безпечної експлуатації цих місць чи об'єктів.

Частиною 1 статті 167 Земельного кодексу України передбачено, що господарська та інша діяльність, яка зумовлює забруднення земель і ґрунтів понад встановлені гранично допустимі концентрації небезпечних речовин, забороняється.

Статтями 37, 45 Закону України "Про охорону земель" передбачено, що використання земельних ділянок способами, що призводять до погіршення їх якості, забороняється; господарська та інша діяльність, яка зумовлює забруднення земель і ґрунтів понад установлені гранично допустимі концентрації небезпечних речовин, забороняється.

Статтею 17 Закону України "Про відходи" визначено обов'язки суб'єктів господарської діяльності у сфері поводження з відходами, відповідно до яких вони зобов'язані не допускати зберігання та видалення відходів у несанкціонованих місцях чи об'єктах; здійснювати контроль за станом місць чи об'єктів розміщення власних відходів; відшкодовувати шкоду, заподіяну навколишньому природному середовищу, здоров'ю та майну громадян, підприємствам, установам та організаціям внаслідок порушення встановлених правил поводження з відходами, відповідно до законодавства України.

Відповідно до ст. 211 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за псування сільськогосподарських угідь та інших земель, їх забруднення хімічними та радіоактивними речовинами і стічними водами, засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами.

Відповідно до приписів статей 68, 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність.

Відповідно до змісту статей 610-611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

За частиною 2 статті 651 Цивільного кодексу України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду за вимогою однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Враховуючи приписи статті 526 Цивільного кодексу, порушення зобов'язань за договором є цивільним правопорушенням, що спричиняє настання наслідків, передбачених законом чи договором.

Таким чином, при вирішенні спору про дострокове розірвання договору за ініціативою однієї зі сторін суду належить з'ясувати підстави розірвання договору відповідно до наведених у позовній заяві, та їх відповідність підставам, наведеним у законодавстві; перевірити та встановити наявність чи відсутність ознак протиправності поведінки відповідача, що має містити ознаки її невідповідності положенням договору, та/або приписам чинного законодавства, а також критерій істотності допущених порушень у разі їх наявності.

Пунктом 2.21. Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 № 6 «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин» встановлено, що у разі встановлення порушень, передбачених статтею 143 Земельного кодексу України, зокрема, коли земельна ділянка використовується не за цільовим призначенням, визначеним умовами договору, та у спосіб, що суперечить екологічним вимогам, суди мають правові підстави для задоволення вимог про розірвання договору оренди на підставі статті 32 Закону України "Про оренду землі".

Так, умовами п. 28 договору оренди землі № 3 від 20.04.2011 встановлено, що позивач має право вимагати від відповідача використовувати земельну ділянку за цільовим призначенням згідно з договором; дотримуватись екологічної безпеки землекористування, додержуватись державних стандартів, норм і правил, у т.ч. місцевих правил забудови населених пунктів.

Пунктом 30 договору встановлено, що орендар має право самостійно господарювати на землі з дотриманням умов цього договору, при цьому згідно з пунктом 31 договору відповідач зобов'язувався дотримуватись режиму природоохоронного використання земель.

Умовами пункту 38 договору оренди землі встановлено, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін; за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

Отже, виходячи зі змісту вищенаведених правових норм, а також умов спірного договору, невиконання умов договору оренди землі, погіршення якісних властивостей орендованої земельної ділянки (знищення або пошкодження), використання земельної ділянки всупереч її цільовому призначенню, а також всупереч екологічним нормам є підставою для розірвання спірного договору оренди землі та припинення права орендаря на користування орендованою земельною ділянкою.

Як свідчать матеріали справи, відповідач використовував земельну ділянку площею 57,3 га всупереч умовам договору оренди землі № 3 від 20.04.2011 та вказаним вище нормам природоохоронного законодавства України.

Зокрема, вказані обставини підтверджуються, наявним в матеріалах справи:

- листом Головного управління Дерсанепідслужби у Полтавській області за № 02-01/842/1 від 29.04.2014 р. (том. 1, а.с. 206-207), адресованого Білицькій селищній раді, яким встановлено, що відповідачем по факту здійснюється лише сепарація рідкого гною та накопичення рідкої фракції у біоставках (лагунах), в той час як реагенти для зниження запаху не вносяться , не здійснюється біоочистка, не проводиться знезараження стоків

- листом Державної екологічної інспекції у Полтавській області від 19.06.2014р. № Б 102/01-16/06-19 (том1, а.с 44), яким встановлено, що в ході проведення перевірки дотримання відповідачем вимог природоохоронного законодавства відповідач продовжує здійснювати виробничу діяльність не у відповідності до проектної документації висновку державної екологічної експертизи, а саме, продовжує скид стічних вод на очисні споруди, які побудовані не у відповідності до проекту, та з перевищенням потужність по кількості поголів'я одночасного утримання свиней.

- листом Головного управління Ветеринарної медицини в Полтавській області (вх. № 01-31/17 від 24.07.2014 р. (том 1, а.с. 46), в якому повідомлено, що модернізація та поліпшення системи біоочистки повітря і очистки відходів виконуються підприємством відповідача на тлі вкрай повільного скорочення маточного поголів'я і основного поголів'я свиней та приведення цих показників за запроектованих.

- листом Державної екологічної інспекції у Полтавській області № 523/01-14/06-17 від 02.03.2015 (том 1, а.с. 41-43) про те, що в межах перевірок встановлено, що локальні очисні споруди з 4-х стадійною очисткою, які передбачені матеріалами "Оцінка впливу на навколишнє середовище" та Висновком державної екологічної експертизи, також проектом "Реконструкція очисних споруд згідно вимог на скидання на ЗПО (землеробські поля зрошування), в об'ємі 300м3 гнойних стоків на добу" не побудовані; господарська діяльність ТОВ "Сільських традиції" здійснюється з порушенням висновку державної санітарно-епідеміологічної експертизи від 25.11.2011р. № 05.03.02-07/114429, оскільки погоджена санітарно-захисна зона свинокомплексу, що передбачає одночасне утримання до 12 тисяч голів та не розрахована на фактичну кількість поголів'я - 54 052 голови свиней (станом на 01.05.2014 р.), з відсутністю локальних очисних споруд з 4-х стадійною очисткою, передбачених матеріалами ОВНС та висновком державної екологічної експертизи від 01.12.2011р. № 16/30.09.2011-189, а також проектом "Реконструкція очисних споруд згідно вимог на скидання на ЗПО (землеробські поля зрошування), в об'ємі 300м3 гнойних стоків на добу".

Крім того, судом встановлено, що 22.07.2015 відділом інструментально-лабораторного контролю, атестованим на право виконання вимірювань (свідоцтво про атестацію від 14.07.2014, видане ДП «Полтавастандартметрологія») проведено вимірювання показників складу та властивостей грунтів, відібраних на земельній ділянці, що розташована на території БІлицької селищної ради Кобиляцького району Полтавської області, за результатом яких складено протокол від 12.08.2015 № 7 та встановлено, що відповідно до проби 1 на землях комунальної власності, зокрема, частини земляного рову до місця, де рів входить на територію ТОВ "Сільські традиції" з ознаками можливого забруднення ґрунту речовиною невідомого походження, перевищують норму показники щільного залишку водної витяжки, амонію (обмінного) у перерахунку на азот амонійний, а відповідно до проби 2 частини земляного рову після його виходу з території ТОВ "Сільські традиції" з ознаками можливого забруднення ґрунту речовиною невідомого походження, перевищують норму показники щільного залишку водної витяжки , амонію (обмінного) ) у перерахунку на азот амонійний та хлоридів. (том. 1, а.с.53-54)

Також, в матеріалах справи міститься Акт від 27.08.2016, складений комісією у складі депутатів та громадських активістів, яким зафіксовано, що землі селищної ради несанкціоновано використовуються під складування гноївки від ТОВ "Сільскі традиції", а саме, заповнені гноївкою близько 2,5 га землі. В момент обстеження зафіксовано викачування гноївки зі свинокомплексу ТОВ "Сільські традиції" (том.1, а.с.56).

До того ж, 15.09.2016 за участю представників підприємства відповідача, представників громадськості була проведена комісійна перевірка роботи підприємства відповідача по наступним направленням: перерахунок фактичного поголів'я, яке знаходиться на підприємстві, огляд існуючої системи гнойовидалення та очисних споруд, перевірка наявної дозвільної документації, яка стосується екології, про що складено акт від 15.09.2016 . (том 1, а.с.37-38).

З вищезазначеного акту вбачається, що в результаті повного перерахунку поголів'я проведеного впродовж двох днів 13-14 вересня 2016р, комісія виявила 37 981 тварин на підприємстві. Спостерігалось збільшення кількості тварин з затримкою росту, з наявністю канібалізму у вигляді поранених пошкоджень вух та хвостів. Під час подання корму спостерігалось скупчення великої кількості тварин, бійки біля кормушок.

Станом на 15.09.2016 система очищення повітря "Bioflex" не встановлена. Проводяться роботи по реконструкції очисних споруд в частині аеробної очистки, де монтуються пластикові труби з воздуходувками. Планується монтаж озонатора. Завершення монтажних робіт заплановано на 01.10.2016 р., пусконаладжувальних до 15.10.2016.

В акті зазначено про заперечення та побажання представників громадськості с. Білики, а саме, зазначено, що на підприємстві каналізація відкрита, а згідно проекту реконструкції повинна бути закритого типу, для зберігання твердої фракції передбачено два майданчика з дренажем по 12000 м2. Використання однієї лагуни недостатньо, в зв'язку з чим 1000 тон гною в 2015 році було вивезено на землі запасу селищної ради. В кінці серпня 2016 року рідкою фракцією гною було зайнято близько 2,5 га земель запасу Білицької селищної ради. Виходом з даної конфліктної ситуації громадськість с. Білики вбачає в припиненні роботи свинокомплексу ТОВ "Сільські традиції" або його перепрофілювання.

Крім того, дослідженням обставин по справі встановлено, що 07.02.2017 господарським судом Полтавської області було прийнято рішення по справі № 917/1916/16 за позовом Державної екологічної інспекції в Полтавській області до ТОВ "Сільських традиції", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Білицька селищна рада про стягнення з ТОВ "Сільські традиції" 3 630 217,50 грн. збитків, заподіяних порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Так, в ході розгляду справи №917/1879/17 судом встановлено обставини, які в силу статті 75 ГПК України мають преюдиціальний характер для справи №917/1879/17, зокрема, зазначено, що за результатом обстеження, проведеного Державною екологічною інспекцією в Полтавській області на земельній ділянці, яка розташована в межах населеного пункту смт. Білики, загальною площею 27000 м2 виявлено факт розміщення рідких відходів тваринного походження з характерним фекальним запахом, про що складено відповідний акт обстеження (в частині дотримання вимог природоохоронного законодавства) від 30.08.2016 № 06-22/52. В протоколі вимірювань показників складу та властивостей ґрунтів від 19.09.16 №40, зробленого на підставі акту відбору проб ґрунтів №34 від 30.08.2016, що проводився Державною екологічною інспекцією у Полтавської області під час перевірки, встановлено забруднення земельних ресурсів за показниками: щільного залишку водної витяжки у порівнянні з фоновим показником водної витяжки, амонію (обмінного) у перерахунку на азот амонійний.

Крім того, у листі прокуратури Полтавської області від 18.10.2016 № 04/2/4-6677-16 повідомляється, що під час досудового розслідування установлено факт вчинення службовою особою ТОВ "Сільські Традиції" (відповідач) - генеральним директором ОСОБА_12 порушення вимог ст. 55 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища та ст. 46 Закону України "Про охорону земель", що виразилося у здійсненні ТОВ "Сільські Традиції" скидів рідини фракцій гною до карт очисних відстійників, які знаходяться на земельній ділянці, розташованій в межах населеного пункту смт. Білики Кобеляцького району Полтавської області на землях комунальної власності (землі запасу).

Також матеріалами справи підтверджено, що скид гнійних стоків на земельні ділянки Білицької селищної ради відповідачем було зроблено без відповідного дозволу, що свідчить про протиправну поведінку відповідача та наявність вини в забрудненні земельних ділянок та безпосередньо про наявність причинно-наслідкового зв'язку.

Таким чином, встановленими у господарській справі обставинами № 917/1916/16 було встановлено, що ТОВ "Сільських традиції" своїми діями порушив вимоги природоохоронного законодавства, зокрема, приписи ст.ст. 47 «Про охорону земель», ст.ст. 55 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» ст. 167 Земельного кодексу України, у зв'язку з чим державі було завдано шкоду. За таких підстав, позовні вимоги Державної екологічної інспекції в Полтавській області задоволено та стягнуто з ТОВ "Сільські традиції" 3 630 217,50 грн. збитків, завданих державі.

Вказане рішення залишено без змін судом апеляційної та касаційної інстанцій.

Матеріали справи також свідчать, що 22.03.2017 в присутності депутатів Білицької селищної ради, заступника голови селищної ради та жителів смт. Білики було відібрано 3 проби грунту на землях запасу Білицької селищної ради (район відстійників) та дві проби води (на території Білицької селищної ради), про що складено акт відбору проб грунтів та води в смт. Білики Кобеляцького району Полтавської області (том 1, а.с.69) та карту-схему розміщення точок відбору проб ґрунту (том 1, а.с.70 ).

Лабораторія фізико-хімічних досліджень навколишнього середовища та промсанітарії ТзОВ "Євроекоскоп" здійснила аналізи відібраних проб ґрунту.

З результатів досліджень взірця-ґрунту проби № 1, що зафіксовані у Протоколі № 1 гр/17 від 10 квітня 2017 року, (том 1, а.с. 71) вбачається, що в районі відстійників свиноферми на площі 2,5 га має місце перевищення гранично-допустимих концентрацій нітратів практично у 2 рази. Фактична концентрація нітратів станом на 23.03.2017 року становила 207,32 мг/кг, в той час як ГДК для нітратів становить 130,0 мг/кг. Крім того, свідченням того, що вміст нітратів у грунтах перевищує допустиму норму є те, що згідно з Протоколом № 3 гр/17 від 10 квітня 2017 р. (том 1, а.с.72) фактична концентрація нітратів у фоновій пробі грунтів, взятій за межею відстійників свиноферми становить 54,49 мг/кг.

Перевищення нітратів у ґрунтах виявлено також і у пробі № 2 (том 1, а.с. 71), оскільки фактичне значення цієї забруднюючої речовини у цій пробі становить 189,16 мг/кг, в той час коли фонова концентрація та ГДК нітратів є значно меншою (130, 0 мг/кг).

Крім того, в пробі № 2 виявлено перевищення забруднення амонієм. Відповідно до Протоколу № 2 гр/17(1т., а.с.71) концентрація амонію у ґрунтах в районі відстійників свиноферми становить 353,13 мг/кг, в той час коли фонова концентрація амонію становить 32,68 мг/кг.

26.04.2017 було складено Акти відбору проб грунту та води (том.1, а.с.74) у складі представників Сумського аграрного університету, представників Білицької селищної ради і громадського активіста в межах населеного пункту смт. Білики Кобеляцького району Полтавської області.

Відповідно до акту дослідження проб води та грунту смт. Білики Кобеляцького району Полтавської області (том. 1, а.с. 75-78) вода має перевищений вміст амонію в пробах № 1, № 2, № 3, № 4, №5 та перевищений вміст хлоридів у пробах № 1 і 5. Вода в пробах мала підвищену жорсткість - № 2, № 3, № 4, № 5.

При дослідженні проб грунтів встановлено підвищення рівня Coli-титру, що перевищують норму в пробах № 1, № 4; титру - perfringes в пробах № 1, № 4. Кількість яєць гельмінтів в пробах № 1 -76 шт., № 2-3 шт., № 3а - 1 шт., та № 4- 103 шт.

В листі від 19.05.2017 р. за № КОЛ-81/01-16/06-19 (том 1, а.с. 80-81) Державна екологічна інспекція у Полтавській області зазначає, що в період з серпня 2016 року по квітень 2017 року державних інспекторів не було допущено до позапланових перевірок ТОВ "Сільські традиції", що було зафіксовано відповідними актами та за результатами кожного недопущення матеріали були передані до ГУ НП України у Полтавській області в рамках КПК України.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 20.09.2016 р. у справі №816/1504/16 зобов'язано відповідача допустити Держекоінспекцію у Полтавській області до здійснення позапланової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства.

За результатами виїздів старшого державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Полтавської області в присутності начальника Кобеляцького районного ВДВС ГТУЮ у Полтавській області та дільничого офіцера поліції Кобеляцького ВП ГУНП у Полтавській області було не допущено до здійснення перевірки посадовими особами підприємства відповідача, про що були складені відповідні акти. Матеріали недопущення було скеровано до ГУ НП України в Полтавській області, яке листом від 30.03.2017 р. № 2524/115/122-2017 повідомило, що на даний час по кримінальному провадженню проводиться досудове розслідування.

Також, в матеріалах справи міститься лист Національної поліції України від 28.04.2017 за № 464нд/24/4/2-2017 (том 1,а.с.51), з якого вбачається, що досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000516, яке розпочато стосовно незаконних дій службових осіб ТОВ "Сільські традиції" за ознаками злочинів, передбачених ч. 1 ст. 239, ч. 1 ст. 242, ч. 2 ст. 367 КК України закінчено у 11.04.2017 року складанням обвинувального акту, який затверджено прокуратурою Полтавської області та направлено до Кобеляцького районного суду.

Відповідно до листа Державної екологічної інспекції у Полтавській області за № Х-134/01-16/06-19 від 06.07.2017 р. (том 1, а.с.57-58) ТОВ "Сільські традиції не забезпечило утилізацію утворених і незаконно розміщених відходів тваринного походження на земельних ділянках запасу Білицької селищної ради, про факт розміщення яких зазначено в рішенні господарського суду Полтавської області від 07.02.2017 р. по справі № 917/1916/16.

Листом від 24.10.2016 р. за № 3918/01-14/06-17 Державна екологічна інспекція у Полтавській області повідомила ТОВ "Сільські традиції" щодо необхідності в найкоротші терміни забезпечити утилізацію незаконно розміщених відходів тваринного походження та ліквідувати наслідки несанкціонованого скидання і розміщення відходів, про що повідомити Держекоінспекцію у встановлений законом термін.

05.04.2017 р. Держекоінспекцією в присутності землевпорядника Білицької селищної ради, завідуючого сектору з питань цивільного захисту Кобеляцької РДА та дільничного офіцера поліції Кобеляцького ВП ГУ НП У Полтавській області встановлено факт наявності відходів тваринного походження з характерним фекальним запахом на земельній ділянці, на якій раніше було встановлено факт забруднення земельних ресурсів, про що складено відповідний акт та направлено матеріали до ГУ НП в Полтавській області для вжиття заходів реагування з метою виконання законних вимог Держекоінспекції.

Згідно з частиною 2 статті 51 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" підприємства, установи й організації, діяльність яких пов'язана з шкідливим впливом на навколишнє природне середовище, незалежно від часу введення їх у дію повинні бути обладнані спорудами, устаткуванням і пристроями для очищення викидів, їх знешкодження, зменшення впливу шкідливих факторів, а також приладами контролю за кількістю і складом забруднюючих речовин та за характеристиками шкідливих факторів.

Згідно тієї ж статті, забороняється введення в дію підприємств, споруд та інших об'єктів, на яких не забезпечено в повному обсязі додержання всіх екологічних вимог і виконання заходів, передбачених у проектах на будівництво та реконструкцію.

Як було встановлено в ході розгляду справи, ТОВ "Сільські тардиції" отримало висновок екологічної експертизи у 2011 році та інші дозвільні документи на проект, що передбачає реконструкцію свинокомплексу на 2500 продуктивних свиноматок із повним циклом на рік, що становить близько 6 тис поголів'я загальної потужності та 12 тис поголів'я річного, проте станом на 2014 рік на підприємстві утримувалося 57 тис. свиней, що майже вдесятеро більше запроектованої потужності.

В той же час, документальні докази по справі в їх сукупності свідчать, що відповідачем майже вдесятеро перевищено ліміти викидів, які передбачені в дозволі на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, оскільки дозвіл на викиди видавався на ту кількість свиней, яка передбачена проектною документацією, а також свідчить про пропорційне збільшення біологічних відходів (гноївки), яку підприємство повинне було піддати чотириступеневій системі очистки. Проте, фактично підприємство таку систему не спорудило, а здійснювало лише сепарацію рідкого гною та накопичення рідкої фракції у біоставках (лагунах), не вносячи реагенти для зниження запаху, не здійснюючи біоочистка, не проводивши знезараження стоків.

За таких обставин, колегія суддів погоджується із висновком місцевого господарського суду про те, що відповідач, здійснюючи користування спірною земельною ділянкою, не дотримався вимог природоохоронного законодавства, а саме: здійснив забруднення грунту відходами, не дотримувався кількості утриманих на свинофермі тварин відповідно до дозвільних документів, не забезпечив належної очистки гнойових стоків на свинокомплексі, не встановив відповідно до дозвільних документів систему очищення повітря "Bioflex, а тому, вказані порушення є підставою для задоволення позовних вимог та розірвання спірного договору оренди землі.

Відповідач в апеляційній скарзі вказує на відсутність в його діях порушення вимог природоохоронного законодавства, зазначаючи, що підприємством відповідача побудовані локальні очисні споруди.

При цьому, відповідач звертає увагу на те, що рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 17.07.2014 року, ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 27.08.2014 року та ухвалою Вищого Адміністративного суду України від у справі №816/2129/14 було визначено, що підприємством побудовані локальні очисні споруди із чотирьох-стадійною очисткою, передбачені матеріалами впливу на навколишнє середовище та висновком державної екологічної експертизи від 01.12.2011 №16/30.09.2011-189, а також проектом «Реконструкція очисних споруд згідно вимог на скидання на землеробські поля зрошування в об'ємі 300 мЗ гнойових стоків на добу», наявний фактичний розподіл стоків на рідку та тверду фракцію, присутня біологічна очистка освітлених стоків на біоставках із трьох каскадів зі штучною аерацією та природньою біоочисткою.

Однак колегія суддів не може погодитися із таким твердженням апелянта, оскільки з аналізу змісту даних судових актів вбачається, що в них вказано про те, що згідно з графіком запуску очисних споруд термін введення їх в дію розрахованно на 2012-2014 роки, і твердження про відсутність у ТОВ «Белгранкорм-Полтавщина» очисних споруд є передчасним.

Дана обставина підтверджує, що очисних споруд станом на літо 2014 р не було на підприємстві, хоч в Деклараціях 2011, 2012 в п.15 вказано про повну готовність очисних споруд на момент запуску підприємства, тоді як даній невідповідності не було надано оцінки в рамках справи №816/2129/14.

Разом з цим, у акті Державної екологічної інспекції у Полтавській області від 15.08.2016 зазначено, що ТОВ «Сільські традиції» здійснює виробничу діяльність не у відповідності до існуючої проектно-технічної документації та висновку державної екологічної експертизи.

Припис від 06.11.2015 року № 05-21-32 в частині приведення у відповідність комплексу очисних споруд до проектно-технічної документації та висновку державної екологічної експертизи не виконано.

Оте, факт забруднення відповідачем земельних ділянок Білицької селищної ради встановлений відповідними актами перевірки Державної екологічної інспекції у Полтавській області, які є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища та його дотримання.

Також у акті від 15.09.2016, складеному представниками ТОВ «Сільські традиції», представниками громадськості смт. Білики та (мовою оригінала) «представителями собственника ООО «Белгранкорм» зазначено про те, що:

-проект реконструкції 2011 - відсутній;

- каналізація відкрита (50-ти річної давності) зі старою каналізаційною насосною станцією, залишена від комплексу великої рогатої худоби. А повинна бути нова закрита каналізаційна система з двома каналізаційними насосними станціями; -відсутні два майданчики для зберігання твердої фракції гною площею 12 тис. м.кв., натомість використовували одну лагуну, що виявилось недостатнім для десятків тисяч тон гноївки, яку і періодично виливали на землі Білицької селищної ради.

Отже, за 2015, 2016 та 2017 роки очисні споруди відповідно до проектної документації не були спорудженні, і, як наслідок, неочищені відходи тваринницької ферми виливалися на землі позивача, чим було заподіяно значної шкоди, яка у три рази перевищила орендну плату за цілий рік використання орендованої території.

Дана обставина також підтверджується судовими рішеннями у справі № 917/1916/16.

Також відповідач в апеляційній скарзі вказує на те, що на підприємстві відповідача з метою зниження і так гранично-допустимої норми викидів було демонтовано біофільтри «ВІО FLех» та встановлено систему реагентної нейтралізації гнойових стоків.

Однак колегія суддів не може погодитися із такими посиланнями відповідача, оскільки в матеріалах справи відсутні як докази встановлення відповідачем біофільтрів «ВІО FLех», так і докази їх демонтажу.

Як вже заначалось, 15.09.2016 за участю представників підприємства відповідача, представників громадськості була проведена комісійна перевірка роботи підприємства відповідача, за результатами якої було складено що складено акт від 15.09.2016 (том 1, а.с.37-38), в якому серед іншого, зазначено, що станом на 15.09.2016 система очищення повітря "Bioflex" не встановлена.

Що стосується системи реагентної нейтралізації, якою, за твердженням відповідача, ним було замінено демонтовані фільтри «ВІО FІех», то це лише проект реконструкції, на який не було отримано позитивного висновку державної екологічної експертизи, і який не пройшов громадських слухань по даному.

Крім того, відповідач в апеляційній скарзі зазначає, що відповідно до Методики проведення розрахунків основних показників обсягів виробництва продукції тваринництва у господарствах усіх категорій, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 05.08.2008 року №270 (далі Методика №270), кількість поголів'я в кількості, зазначеній в Акті від 15.09.2016 року, а саме 37 981 голів є допустимим, так як у перерахунку за формулою це 37 981 X 0,3 = 11394 дорослих голів.

Однак колегія суддів не може погодитися із таким посиланням, зважаючи на таке.

Відповідно до Методики №270, на яку посилається відповідач в апеляційній скарзі, за умовну голову прийнято вважати голову дорослої великої рогатої худоби. Для обчислення умовного поголів'я використовують коефіцієнти переведення в умовне поголів'я великої худоби, які визначаються виходячи із співвідношення кількості використаних у стійловий період кормів різними видами та статево-віковими групами тварин, тобто за кормовими (або фуражними) коефіцієнтами. Середньорічне поголів'я сільськогосподарських тварин становило: великої рогатої худоби (всього) - 6083 голів, у т.ч. корів - 4581 та бугаїв-плідників - 6, свиней - 9047, овець та кіз - 927, коней - 520, птиці всіх видів - 11253 голови. Умовне поголів'я складе: (4581 + 6 + 520) х 1,0 + (6083 - 4581 - 6) х 0,6 + (9047 х 0,3) + (927 х 0,1) + (11253 х 0,02) = 9037 голів. Тобто, мова іде про статистичні дані у прив'язці до кормових коефіцієнтів, і пов'язане це із зведенням різного поголів'я тварин усіх підприємств, незалежно від виду утримуваних тварин, до одного знаменника.

До того ж, як вказує позивач, відповідно до Відомчих норм технологічного проектування Свинарських підприємств (комплекси, ферми, малі ферми) ВНТП-АПК-02.05, таблиці 1 визначається, що розмір санітарно-захисних зон залежить або від кількості свиноматок, або від кількості відгодівлі поголів'я свиней і повинно становити для відповідача від 1500 до 2000 метрів, оскільки сам відповідач стверджує, що свиноматок у нього 2500, а поголів'я свиней у рік є більше 54 тис.

Крім того, відповідач є гібридним підприємством, а отже відповідно до примітки до таблиці 5 зазначених вище Відомчих норм обраховуються не лише доросле поголів'я свиней, але і поросята.

До того ж, лист ГУ Держпродспоживслужби в Полтавській області від 24.10.2018 свідчить про те, що кількість поголів'я свиней на підприємстві відповідача є значно вищим, так як відповідно до виданих ветеринарних документів реалізовано у 2013 року 91 338 свиней, у 2014 року -101 505 свиней, у 2015 році 103 557 -свиней, у 2016 році 99842 - свиней.

Також колегія суддів вважає необґрунтованими доводи відповідача про те, що останнє свинопоголів'я було вивезене до 14.02.2017 року і жодних викидів ТОВ «Сільські традиції» після 14.02.2017 року (дія дозволу на викиди закінчилась 14.02.2017 року) вже не проводило, оскільки в матеріалах справи відсутні жодні докази на підтвердження обставини вивозу відповідачем поголів'я свиней саме до 14.02.2017 року.

Крім того, як вже зазначалося, 05.04.2017 Держекоінспекцією в присутності землевпорядника Білицької селищної ради, завідуючого сектору з питань цивільного захисту Кобеляцької РДА та дільничного офіцера поліції Кобеляцького ВП ГУ НП У Полтавській області встановлено факт наявності відходів тваринного походження з характерним фекальним запахом на земельній ділянці, на якій раніше було встановлено факт забруднення земельних ресурсів, про що складено відповідний акт та направлено матеріали до ГУ НП в Полтавській області для вжиття заходів реагування з метою виконання законних вимог Держекоінспекції.

Заявник апеляційної скарги також зазначає, що ТОВ «Сільські традиції» є власником комплексу будівель та споруд, розташованих на спірній земельній ділянці, тоді як право власності відповідача на дані об'єкти нерухомості в силу статті 321 Цивільного кодексу України є непорушним. До того ж, відповідно до частини 1 ст. 377 ЦК України, статті 120 Земельного кодексу України до відповідача як до власника нерухомості перейшло відповідне право користування землею під даною нерухомістю. Вказані обставини, на думку відповідача, унеможливлюють розірвання спірного договору.

Однак колегія суддів вважає такі посилання необгрунтованими, оскільки, як правильно зазначив господарський суд першої інстанції, право власності на вищезазначені будівлі відповідач набув після укладення договору оренди землі № 3 від 20.04.2011 і відповідно до умов договору оренди земельна ділянка площею 57,3 га надавалась позивачем відповідачу не лише для обслуговування господарських будівель та споруд, а й для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, тобто, для ведення господарської діяльності, яку відповідач здійснював з порушенням умов договору оренди землі № 3 від 20.04.2011, норм Земельного кодексу України та вимог природоохоронного законодавства України, що є підставою для розірвання такого договору.

Разом з цим, розірвання спірного договору не позбавляє відповідача права власності на належні йому об'єкти нерухомості, які знаходяться на спірній земельній ділянці, як не позбавляє останнього і права оформити належне йому в силу в силу статті 321 Цивільного кодексу України та статті 120 Земельного кодексу України право користування землею під даною нерухомістю в окремій процедурі.

Доводи апелянта про те, що в порушення приписів ст. 91 ГПК України, копії документів, наданих позивачем суду належним чином позивачем не завірені, колегія суддів зазначає наступне.

За приписами п.2.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26 грудня 2011 року, подані сторонами копії документів, виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо), засвідчуються підписом особи, яка їх виготовила або яка перевірила їх на відповідність оригіналам, із зазначенням її прізвища, ініціалів та посади (якщо вона є посадовою особою) та з прикладенням печатки (за її наявності).

Якщо подані копії документів, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів, викликають сумніви, господарський суд може витребувати оригінали цих документів, у тому числі для огляду в судовому засіданні з наступним поверненням цих оригіналів особі, яка їх подала.

У випадку коли копії документів не засвідчені належним чином, але господарським судом при дослідженні витребуваних оригіналів документів з'ясовано відповідність копій цим оригіналам, то суд долучає копії до матеріалів справи, зазначивши про таку відповідність в описовій частині рішення або в ухвалі, якою закінчується розгляд справи.

Якщо одним з учасників судового процесу подано засвідчені ним копії документів, а інший з цих учасників заперечує відповідність їх оригіналам, то господарський суд зобов'язаний витребувати такі оригінали для огляду у особи, яка їх подала.

Ч. 6 ст. 91 ГПК України також встановлено, що якщо подано копію письмового доказу , суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу.

Матеріали справи свідчать, що ухвалою господарського суду Полтавської області від 14.11.2017, якою порушено провадження у справі, позивача було зобов'язано надати суду оригінали документів, які додані до позовної заяви. В процесі проведення підготовчих засідань, судом оглянуто та досліджено надані сторонами документи, про що зазначено в протоколах судових засідань від 17.01.2018 та від 18.04.2018.

Крім того, враховуючи доводи апеляційної скарги, позивачем до суду апеляційної інстанції надано письмове пояснення щодо належним чином завірених письмових доказів до якого додано оригінали документів, зокрема, протокол державної санітарно-епідеміологічної експертизи №3206 від 17.10.201, лист Головного управління Держсанепідслужби у Полтавській області від 29.04.2014, лист ДУ «Інституту громадського здоров'я ім. О.М. Марзаєва НА Медичних наук України» від 27.10.2017, Акт відбору проб ґрунтів та води від 22.03.2017, Акт дослідження проб води та ґрунту від 19.06.2017, протоколи досліджень ґрунту ТзОВ «Євроекоскоп» від 10.04.20107, тощо, які долучені судом до матеріалів справи. В судовому засіданні 15.04.2019 під час з'ясування обставин по справі і перевірки їх доказами, судом апеляційної інстанції перевірено та з'ясовано відповідність копій документів, наданих позивачем до матеріалів справи оригіналам, наданим на огляд суду апеляційної інстанції.

В апеляційній скарзі апелянт також зазначає про порушення судом першої інстанції принципу розумності процесуальних строків, визначений ст. 114 ГПК України та встановлений ст. 113 ГПК України. З цього приводу колегія суддів зазначає, що відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об'єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02 вересня 2010 року, "Смірнова проти України" від 08 листопада 2005 року, "Матіка проти Румунії" від 02 листопада 2006 року, "Літоселітіс проти Греції" від 05 лютого 2004 року та інші).

З огляду на конкретні обставини справи, результат розгляду якої мав суспільний резонанс для мешканців с. Білики Кобеляцького району Полтавської області з приводу захисту їх прав на проживання в екологічно безпечних умовах, враховуючи необхідність дослідження судом великого обсягу документальних доказів сторін та з'ясування дійсних обставин по справі, враховуючи складність справи, колегія суддів приходить до висновку, що справа розглянута судом першої інстанції у розумний строк, який є об'єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, правильного вирішення справи по суті та застосування норм матеріального права.

Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Ч. 1 ст. 74 ГПК України встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. (ст. ст. 76-79 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд апеляційної інстанції зазначає, що обов'язок доказування та подання доказів відповідно до ст. 74 ГПК України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що місцевий господарський суд, приймаючи оскаржуване рішення, повністю дослідив обставини, які мають значення для справи, надав оцінку документальним доказам по справі, правильно застосував норми матеріального та процесуального права, а тому доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, отже, підстави для скасування або зміни цього рішення відсутні.

Оскільки апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню, то, з урахуванням положень статті 129 ГПК України, здійснені ним судові витрати за апеляційною скаргою відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 129, 270, пунктом 1 частини 1 статті 275, 276 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільські традиції" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Полтавської області від 30.11.2018 у справі №917/1879/17 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів.

Повний текст постанови складено 22.04.2019.

Головуючий суддя І.В. Тарасова

Суддя Я.О. Білоусова

Суддя О.А. Пуль