УХВАЛА

23 квітня 2019 року

м. Київ

Справа № 910/26972/14

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Катеринчук Л.Й.

учасники справи:

ініціюючий кредитор - Державна податкова інспекція у Подільському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві

боржник - Публічне акціонерне товариство "Гідромеханізація"

розглянувши матеріали касаційної скарги Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві

на ухвалу Північного апеляційного господарського суду

від 11.03.2019

у складі колегії суддів: Доманська М.Л. (головуючий), Верховець А.А., Пантелієнко В.О.

у справі №910/26972/14

за заявою Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві

про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Гідромеханізація"

ВСТАНОВИВ:

04.04.2019 Головне управління Державної фіскальної служби у місті Києві (далі - ГУ ДФС у місті Києві) звернулося безпосередньо до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 11.03.2019 у справі №910/26972/14 в порядку статей 286, 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №910/26972/14 визначено колегію суддів Верховного Суду у складі: головуючий суддя - Катеринчук Л.Й., суддя - Пєсков В.Г., суддя - Погребняк В.Я., що підтверджується протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 15.04.2019.

Відповідно до частин 1, 2 статті 288 ГПК України, касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Як вбачається з касаційної скарги, предметом касаційного оскарження скаржником визначено ухвалу суду апеляційної інстанції від 11.03.2019 (про відмову у відкритті апеляційного провадження) у справі №910/26972/14, яка набрала законної сили з моменту її підписання та підлягала касаційному оскарженню протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення, а саме до 01.04.2019 включно, враховуючи положення частини 4 статті 116 ГПК України.

ГУ ДФС у місті Києві касаційну скаргу на ухвалу апеляційного суду від 11.03.2019 у справі №910/26972/14 подано 04.04.2019, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження на 3 дні.

Звертаючись із касаційною скаргою, скаржник не додав до касаційної скарги клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на касаційне оскарження, а також не клопотав про поновлення пропущеного строку у касаційній скарзі.

Статтею 290 ГПК України передбачені вимоги до форми і змісту касаційної скарги.

Відповідно до пункту 2 частини 4 статті 290 ГПК України, до скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Як вбачається з прохальної частини касаційної скарги ГУ ДФС у місті Києві, предметом касаційного оскарження є ухвала суду апеляційної інстанції від 11.03.2019 про відмову у відкритті апеляційного провадження на ухвалу суду першої інстанції від 08.10.2018 у справі №910/26972/14.

Правові засади справляння судового збору, розміри ставок судового збору та порядок його сплати визначені Законом України "Про судовий збір".

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Підпунктом 7 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що ставка судового збору за подання до господарського суду касаційної скарги на ухвалу суду становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік", розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2019 становив 1 921 грн.

Відтак, звертаючись 04.04.2019 до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу суду апеляційної інстанції від 11.03.2019 про відмову у відкритті апеляційного провадження у справі №910/26972/14, скаржнику належало сплатити судовий збір в розмірі 1 921 грн.

Як вбачається з матеріалів касаційної скарги ГУ ДФС у місті Києві, скаржником не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених законом порядку і розмірі.

Положеннями статті 291 ГПК України передбачено, що особа, яка подає касаційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення.

Отже, надіслання копії касаційної скарги з доданими до неї документами іншим учасникам справи листом з описом вкладення є обов'язком заявника касаційної скарги.

Виходячи з положень статей 73, 76, 77 ГПК України, належним та допустимим доказом надсилання іншому учаснику справи копії касаційної скарги з додатками може вважатися розрахунковий документ встановленої форми, що підтверджує надання послуг поштового зв'язку (касовий чек, розрахункова квитанція тощо) з надіслання адресату листа з описом вкладення, поданий в оригіналі або в належним чином засвідченій копії.

Однак, скаржником не надано доказів надсилання копії касаційної скарги з додатками на ухвалу суду апеляційної інстанції від 11.03.2019 іншим учасникам справи №910/26972/14.

Відповідно до частин 2, 5 статті 292 та статті 174 ГПК України, у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, така скарга залишається без руху, про що суддею-доповідачем постановляється відповідна ухвала із зазначенням строку на усунення скаржником недоліків касаційної скарги, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

З огляду на таке, подана ГУ ДФС у місті Києві касаційна скарга на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 11.03.2019 у справі №910/26972/14 не відповідає вимогам ГПК України, у зв'язку з чим така касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням скаржнику строку на усунення недоліків поданої ним касаційної скарги.

Згідно з частиною 4 статті 174 та частиною 2 статті 292 ГПК України, якщо скаржник не усунув недоліки касаційної скарги у строк, встановлений судом, така касаційна скарга вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із касаційною скаргою.

На підставі викладеного та керуючись статтею 4 Закону України "Про судовий збір", статтями 73, 76, 77, 174, 234, 288, 290, 291, 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд, -

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 11.03.2019 у справі №910/26972/14 залишити без руху.

2. Надати Головному управлінню Державної фіскальної служби у місті Києві строк на усунення недоліків касаційної скарги до 20 травня 2019 року.

3. Роз'яснити Головному управлінню Державної фіскальної служби у місті Києві, що невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали є підставою для повернення касаційної скарги без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя Верховного Суду Л.Й. Катеринчук