РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

10.04.2019Справа № 910/2724/19

Господарський суд міста Києва у складі:

судді: за участю секретаря:Данилової М.В. Бордунової К.Е.
за участю представників сторін: від позивача: Король Д.В.; від відповідача: не з'явилися.

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «ФОРЕСТАР» (01011, м. Київ, вул. Рибальська, 13)
до про Приватного акціонерного товариства «Оболонь» (04212, м. Київ, вул. Богатирська, 3) стягнення заборгованості,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач - товариство з обмеженою відповідальністю " Форестар " звернувся до господарського суду міста Києва з позовною заявою про стягнення з відповідача - приватного акціонерного товариства " Оболонь " 312 446, 95 грн. з них: 13 308, 19 грн. - процентів за користування чужими грошима за період з 21.12.2018 року по дату фактичного погашення боргу; 159 698, 32 грн. - пені за період з 21.12.2018 року по дату фактичного погашення боргу; 139 440, 43 грн. - інфляційні втрати за договором постави № FST-18129 від 11 травня 2018 року.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає про те, що існують підстави для стягнення з відповідача процентів за користування чужими грошима за період з 21.12.2018 року по дату фактичного погашення боргу, пені за період з 21.12.2018 року по дату фактичного погашення боргу та інфляційних втрат, які не були заявлені ним раніше.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 06.03.2019 р. відкрите провадження у справі №910/2724/19, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначення підготовчого засідання на 20.03.2019 р.

15.03.2019 р. через канцелярію суду представником позивача подано клопотання про доручення письмових доказів.

Ухвалою від 20.03.2019 р. підготовче провадження закрите і справа призначена до розгляду по суті на 10.04.2019 р.

01.04.2019 р. через канцелярію суду представником позивача подана заява про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу в розмірі 26000,00 грн.

Відповідач відзив на позовну заяву не направив, що не є перешкодою для розгляду справи за наявними письмовими доказами.

ВСТАНОВИВ:

11.05.2018 р. між позивачем ( постачальником ) та відповідачем ( покупцем ) був укладений договір поставки № FST - 18129.

Відповідно до умов вказаного договору позивач зобов'язався поставити та передати у власність відповідача товар ( скляні пляшки ), а останній зобов'язався прийняти вказаний товар та оплатити його вартість на умовах даного договору.

Згідно п. 1.2 договору від 11.05.2018 р. № FST - 18129 асортимент, ціна кожного окремого асортименту, кількість та загальна вартість товару зазначена у додатках, що є невід'ємною частиною цього договору.

Відвантаження та доставка товару здійснюється автотранспортом за рахунок постачальника на умовах DDP Київ, Україна відповідно до Правил інтерпретації міжнародних торгових термінів ІНКОТЕРМС в редакції 2010 р., якщо інше не зазначено в даному договорі. ( п. 2.1 договору )

Обов'язок постачальника передати товар покупцю вважається виконаним у момент розвантаження товару на складі покупця ( дата поставки ) та надання покупцю документів, передбачених п.2.4 договору. ( п. 2.2 договору ).

Оплата товару здійснюється в національній валюті України в гривні, протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати відвантаження кожної партії товару покупцю або уповноваженому покупцем перевізнику, шляхом перерахування коштів за відвантажений товар на рахунок постачальника. (п. 5.1 договору).

Ціна скляних пляшок зазначена у додатках до цього договору. ( п. 5.4 договору ).

Згідно п. 1 додатку № 1 до договору від 11.05.2018 р. № FST - 18129 ціна в гривнях за 1000 шт. скляних пляшок ( десант 500 мл. ) становить 2799,99 грн.; ціна в євро ( без ПДВ ) за 1000 шт. скляних пляшок ( десант 500 мл. ) становить 90,00 євро; ціна в євро ( з ПДВ ) за 1000 шт. скляних пляшок ( десант 500 мл. ) становить 108,00 євро.

Пунктом 2 додатку передбачено, що оплата товару здійснюється в гривні по курсу НБУ на дату відвантаження конкретної партії товару постачальником. Ціна кожної партії товару розраховується на підставі цін в євро вказаних у п. 1 додатку по курсу НБУ на день відвантаження даної партії товару.

Позивач звернувся до суду, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що за період червень - жовтень 2018 р. відповідачу був поставлений товар на загальну суму 15 241 133,17 грн., що підтверджується товарно - транспортними накладними та видатковими накладними.

Натомість, відповідач за поставлений товар розрахувався лише частково, внаслідок чого у останнього станом на 31.10.2018 р. виникла заборгованість в розмірі 1 710 895,59 грн.

Станом на 20.12.2018 р. заборгованість відповідача за поставлений товар становила 3 983 615,49 грн. ( згідно заяви позивача про збільшення розміру позовних вимог від 20.12.2018 р. )

Рішенням Господарського суду міста Києва від 28.02.2019 року по справі №910/14685/18, позовні вимоги задоволено та стягнуто з відповідача: 273 316,96 грн. - пеню за період по 20.12.2018 року; 22 797,28 грн. - 3 проценти річних за користування чужими грошима за період по 20.12.2018 року; 34 000 грн. - витрати позивача на професійну правову допомогу; 64 195,95 грн. - судового збору.

Провадження по справі, в частині стягнення з відповідача простроченої заборгованості у сумі 3 983 615,49 грн. закрито у зв'язку з відсутністю предмета спору, оскільки відповідачем зазначена сума була погашена.

Зазначене судове рішення не оскаржувалось в апеляційному порядку та набрало законної сили.

Позивач вважає, що існують підстави для стягнення з відповідача відсотків, пені за користування чужими грошима за період з 21.12.2018 року по дату фактичного погашення боргу та інфляційних втрат, які не було заявлено раніше.

Пунктом 7.3 договору 11.05.2018 р. № FST - 18129 передбачено, що за прострочення покупцем зобов'язань з оплати товару, останній сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості неоплаченого товару за кожний день прострочення.

За неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань, останньому нараховані пеня в розмірі 159698,32 грн., 3% річних в розмірі 13308,19 грн. та інфляційні втрати в розмірі 139440,43 грн.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона ( боржник ) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

За договором купівлі - продажу одна сторона ( продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні ( покупцеві ), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. ( ст. 655 ЦК України ).

Відповідно до ст. 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Порушенням зобов'язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання ( неналежне виконання ). ( ст. 610 ЦК України ).

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). ( ст. 530 ЦК України )

Згідно ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. ( ст. 525 ЦК України ).

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд вважає позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача пені в розмірі 159698,32 грн., 3% річних в розмірі 13308,19 грн. та інфляційних втрат в розмірі 139440,43 грн. такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Положеннями частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно ч. 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов'язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Як встановлено судом, що при подані заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмір 26 000 грн. позивачем дотримані вимоги ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Так, позивач звернувся до суду з письмовою заявою до якої додано розрахунок сум судових витрат, понесених відповідачем під час розгляду справи, рахунок на оплату витрат за правову допомогу, копію акту приймання-передачі наданої правової допомоги, копію виписки з банківського рахунку адвокатського об'єднання про надходження грошових коштів на загальну суму 26 000 грн.

Відповідно до частини першої статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно частини третьої статті 13 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до частини першої статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що заява позивача про стягнення з відповідача на його користь витрат на професійну правничу допомогу у розмір 26 000 грн., пов'язаних з розглядом справи є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 73, 86, 129, 219, 233, 236, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства " Оболонь " ( 04212, м. Київ, вул. Богатирська, 3, код 05391057 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю " Форестар " ( 01011, м. Київ, вул. Рибальська, 13, код 36147307 ) 159 698 ( сто п'ятдесят дев'ять тисяч шістсот дев'яносто вісім ) грн. 32 коп. пені, 13 308 ( тринадцять тисяч триста вісім ) грн. 19 коп. - 3% річних, за період з 21.12.2018 року по дату фактичного погашення боргу, 139 440 (сто тридцять дев'ять тисяч чотириста сорок) грн. 43 коп. - інфляційні втрати, 26000 ( двадцять шість тисяч ) грн. 00 грн. витрати на адвокатські послуги, 4686 ( чотири тисячі вісімдесят шість ) грн. 70 коп. судового збору за договором постави № FST-18129 від 11 травня 2018 року.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 19.04.2019 р.

Суддя М.В. Данилова