ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2019 року

м. Київ

Справа № 904/583/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Кушнір І.В. - головуючий, Краснов Є.В., Мачульський Г.М.

За участю секретаря судового засідання Суворкіної Ю.І.

розглянувши касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця Маркова Дмитра Олександровича на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.06.2018 (суддя Мельниченко І.Ф.) та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 17.12.2018 (головуючий суддя: Подобєд І.М., судді: Широбокова Л.П., Орєшкіна Е.В.)

за позовом Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області

до 1. Петропавлівської районної державної адміністрації, смт. Петропавлівка, Петропавлівський район, Дніпропетровська область, 2. Фізичної особи-підприємця Маркова Дмитра Олександровича

про скасування розпоряджень, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та її повернення,

За участю представників:

прокуратури - Томчук М.О. - прокурор відділу

позивача - не з'явився

відповідача - 1 - не з'явився

відповідача - 2 - Марков Д.О. - особисто, Меженна О.В. - адвокат

ВСТАНОВИВ:

І. Короткий зміст позовних вимог і заперечень

1. 12.02.2018 до Господарського суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області до Петропавлівської районної державної адміністрації та Фізичної особи-підприємця Маркова Дмитра Олександровича про:

- визнання незаконним та скасування розпорядження голови Петропавлівської районної державної адміністрації "Про надання Маркову Д.О. дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для надання в оренду на території Дмитрівської сільської ради" № Р-339/0/350-15 від 01.10.2015 року;

- визнання незаконним та скасування розпорядження голови Петропавлівської районної державної адміністрації "Про затвердження ФОП Маркову Д.О. технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Дмитрівської сільської ради" № Р-527/0/350-15 від 24.12.2015 року;

- визнання недійсним договору оренди земельної ділянки площею 5,0977 га, кадастровий номер НОМЕР_2, розташованої на території Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, укладений 29.01.2016 року між Петропавлівською районною державною адміністрацією та фізичною особою-підприємцем Марковим Дмитром Олександровичем;

- зобов'язання Фізичну особу-підприємця Маркова Дмитра Олександровича (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, адреса: м. Першотравенськ, вул. Комсомольська, 25/3, Дніпропетровська область, 52800) повернути державі в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області (код ЄДРГІОУ: 39835428, адреса: пр. Олександра Поля, 2, м. Дніпро, 49004) земельну ділянку загальною площею 5,0977 га, кадастровий номер НОМЕР_2, орієнтовною ринковою вартістю 1 501 800 грн., на території Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому фізична особа-підприємець Марков Дмитро Олександрович одержав її в оренду, шляхом підписання відповідного акту приймання-передач, землі.

2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оспорювані розпорядження Петропавлівської районної державної адміністрації прийняті з порушенням норм чинного законодавства, а тому підлягають скасуванню, оскільки спірна земельна ділянка сільськогосподарського призначення, за межами населеного пункту, належить до земель запасу Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району, а не до невитребуваних (невизначених) земельних часток (паїв), отже повноваження щодо розпорядження останньою, на підставі статті 13 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" та на підставі частини 3 статті 122 Земельного кодексу України, у Петропавлівської районної державної адміністрації відсутні. Оспорюваний договір, укладений між ФОП Марковим Д.О. та Петропавлівською районною державною адміністрацією, має бути визнаний недійсним з підстав, встановлених в статтях 203, 215 Цивільного кодексу України, оскільки орендну плату за користування земельною ділянкою визначено без проведення їх нормативної грошової оцінки, що є порушенням вимог статей 6,15 Закону України "Про оренду землі", статей 13, 18 Закону України "Про оцінку земель". При цьому прокурор вважає, що позовна давність за його вимогами має обраховуватися з 22.12.2016, коли йому стало відомо про порушення інтересів держави, а відтак не є такою, що спливла.

3. Заперечуючи проти позовних вимог відповідач-2 у відзиві на позовну заяву вказує, що згідно п. 2 розпорядження № Р-339/0/350-15 від 01.10.2015 року земельна ділянка з кадастровим номером НОМЕР_2 відноситься до невитребуваних паїв на території Дмитрівської сільської ради, що також підтверджується довідкою ГУ Держгеокадастру в Дніпропетровській області № 147/171-18 від 19.02.2018.

Крім того, відповідач-2 вважає незаконним проведення перевірки дотримання земельного законодавства та складання в результаті її проведення акту перевірки вимог земельного законодавства № 193-ДК/245/АП/09/01/-17 від 31.08.2017 на підставі листа Павлоградської місцевої прокуратури № 101/1942-17 від 13.07.2017, а не на підставі винесеної прокурором постанови.

Таким чином, ФОП Марков Д.О. вважає, що прокуратурою не надано належних доказів, які б свідчили про те, що спірна земельна ділянка відноситься до резервного фонду.

Відносно вимог позивача про визнання недійсним договору оренди та зобов'язання повернути земельну ділянку, відповідач-2 зазначає, що не зважаючи на непроведення нормативно грошової оцінки спірної земельної ділянки, Петропавлівською РДА визначено розмір орендної плати, виходячи з вартості земельної ділянки та з урахуванням положень Податкового кодексу України, яким регламентовано визначення орендної плати з урахуванням нормативно грошової оцінки одного гектара сільськогосподарських угідь та коефіцієнта індексації, а тому з огляду на узгодження сторонами всіх істотних умов договору оренди ФОП Марков Д.О. не вбачає підстав для визнання спірного договору недійсним.

Крім того, відповідачем-2 заявлено про застосування строку позовної давності, який повинен на думку останнього відраховуватись в порядку ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", тобто після закінчення 15-денного строку з моменту відхилення колегіальним органом влади подання прокурора про виявлені порушення.

ІІ. Короткий зміст судових рішень

4. Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 13.06.2018 у справі № 904/583/18, залишеним без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 17.12.2018, позов задоволено в повному обсязі.

ІІІ. Процедура касаційного провадження у Верховному Суді

5. 10.01.2019 (згідно із поштовим штемпелем на конверті) Фізичною особою-підприємцем Марковим Дмитром Олександровичем подано касаційну скаргу на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.06.2018 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 17.12.2018 у справі № 904/583/18 до Касаційного господарського суду.

6. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.01.2019 року у справі №904/583/18 визначено колегію суддів у складі: Кушнір І.В. (головуючий суддя), судді: Мачульський Г.М., Краснов Є.В.

7. Ухвалою Верховного Суду від 07.02.2019 касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця Маркова Дмитра Олександровича залишено без руху до 07.03.2019 на підставі частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України, скаржнику необхідно надати оригінал документу про сплату судового збору на відповідні реквізити рахунку Верховного Суду з підтвердженням зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України; встановлено Фізичній особі-підприємцю Маркову Дмитру Олександровичу строк усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали суду касаційної інстанції.

8. 19.02.2019 Фізичною особою-підприємцем Марковим Дмитром Олександровичем направлено до суду подано квитанцію № 0.0..1 від 08.01.2019 на суму 15 368 грн.

9. Ухвалою Верховного Суду від 12.03.2019 відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою та призначено її до розгляду на 11.04.2019, визначено строк для подання відзиву на касаційну скаргу з доказами надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи, до 01.04.2019.

10. Одночасно вказаною ухвалою зупинено виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.06.2018 та постанови Центрального апеляційного господарського суду від 17.12.2018 у справі № 904/583/18 до закінчення їх перегляду в касаційному порядку.

11. Прокуратурою Дніпропетровської області та Павлоградською місцевою прокуратурою Дніпропетровської області направлено відзиви на касаційну скаргу, які фактично надійшли до Верховного Суду 02.04.2019 та 08.04.2019.

12. У судове засідання 11.04.2019 з'явилися прокурор, відповідач-2 та представник відповідача-2. Відповідач-2 та представник відповідача-2 підтримали касаційну скаргу. Прокурор виклав заперечення проти касаційної скарги та просив відмовити в її задоволенні.

Представники позивача та відповідача-1 у судове засідання не з'явилися, хоча вказані учасники справи про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

ІV. Короткий зміст касаційної скарги і заперечень на неї

13. У касаційній скарзі скаржник просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.06.2018 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 17.12.2018 у справі № 904/583/18 та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

14. Обґрунтовуючи касаційну скаргу скаржник вважає судові рішення незаконними, необґрунтованими та такими, що підлягають скасуванню з підстав недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суди визнали встановленими, неповного з'ясування обставин справи і порушення норм процесуального права.

Відповідач-2 вказує, що у п.2 розпорядження № Р-339/0/350-15 від 01.10.2015 чітко зазначено, що земельна ділянка з кадастровим номером НОМЕР_2 відноситься до невитребуваних паїв на території Дмитрівської сільської ради, що також підтверджується довідкою ГУ Держгеокадастру в Дніпропетровській області № 147/171-18 від 19.02.2018.

На думку скаржника, позивачем не надано жодного доказу належності спірної земельної ділянки ні до земель запасу, ні до земель резервного фонду.

ФОП Марков Д.О. вважає, що судами безпідставно визнано достатнім доказом недоведене твердження позивача про те, що відповідно до державного акту на право постійного користування на землю колишнього КСП ім. Чкалова від 21.05.1997 №004503, серії І-ДП, спірна земельна ділянка віднесена до земель запасу Дмитрівської сільської ради із земель, які були передані КСП у постійне користування.

Крім того, на думку відповідача-2, судами не було в повному обсязі досліджено технічну документацію, складену за результатами інвентаризації земель сільськогосподарського призначення.

Також скаржник вважає, що акт перевірки вимог земельного законодавства за спірним об'єктом від 31.08.2017 №193-ДК/245/АП/09/01/-17 не може бути визнано судами належним доказом, оскільки позивачем не надано доказів щодо призначення і законності проведення перевірки, висновки в акті зроблені на підставі сумнівних даних і спростовуються довідкою відділу у Петропавлівському районі ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області №148/171-18 від 19.02.2018, відсутні докази отримання акту особами відносно, яких проводилась перевірка, що позбавило їх права на оскарження акту.

Враховуючи норми абз. 1 п. 289.1. ст. 289 Податкового кодексу України, Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році від 24.12.2015 №909-VІІІ, інформацію Петропавлівської районної державної адміністрації від 29.12.2017 №2440/0/349-17 та умови укладеного договору оренди, ФОП Марков Д.О. вважає, що розмір орендної плати за земельну ділянку встановлено відповідно до норм чинного законодавства, а висновки судів щодо невідповідності орендної плати помилковими.

Крім того, скаржник вказує, що суди попередніх інстанцій не звернули увагу, що протягом судового розгляду прокурором неодноразово стверджувалось, що ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області було допущено помилку під час реєстрації спірної земельної ділянки, що визнано представником позивача. Посилаючись на постанову ВГСУ від 22.02.2017 у справі №927/709/16, рішення ЄСПЛ, відповідач-2 зазначає, що ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Разом з тим, відповідач-2 вважає, що прокурором в даному випадку не було дотримано вимог положень пп. 2-4, ч.4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру". У порушення вимог ст. 63 ГПК України суду не надано жодних доказів вжиття засобів щодо звернення до суду відповідним органом - ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області.

15. У відзивах на касаційну скаргу Прокуратура Дніпропетровської області та Павлоградська місцева прокуратура Дніпропетровської області просять відмовити в задоволенні касаційної скарги та залишити судові рішення без змін.

Прокурор вважає, що висновок про належність спірної земельної ділянки до земель резервного фонду зроблений судами на підставі сукупності доказів, які в повній мірі були досліджені у судовому засіданні.

Враховуючи визначені ч. 1 ст. 19 Земельного кодексу України категорії земель за основним цільовим призначенням, спірна земельна ділянка належить до земель сільськогосподарського призначення, однак має враховуватись в землях резервного фонду, а не в землях невизначених (невитребуваних паїв). Прокурор не має на увазі зміну цільового призначення земельної ділянки з сільськогосподарського на інше.

Щодо законності проведення перевірки вимог земельного законодавства спірної земельної ділянки, прокурор вказує, що повноваження Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області на проведення зазначеної перевірки, закріплено в пп.30 п.4 Положення про Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, затвердженого наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 17 листопада 2016 року №308. Стосовно отримання акту перевірки особами, відносно яких вона проводилась, то факт отримання акту Петропавлівською райдержадміністрацією підтверджується листом від 03.10.2017 №14/7427/0/1-17. Акт перевірки від 31.08.2017 №193-ДК/245/АП/09/01/-17 райдержадміністрацією не оскаржувався і є чинним. До того ж вказаний акт не є предметом цього спору.

Прокурор вважає, що в порушення вимог ст.ст. 6, 15 Закону України "Про оренду землі", ст.ст. 203, 215 Цивільного кодексу України, ст.ст. 13, 18 Закону України "Про оцінку земель" орендну плату за користування земельною ділянкою визначено без проведення її нормативної грошової оцінки. В даному випадку не можуть бути застосовані положення Податкового кодексу України, що регламентують визначення орендної плати з урахуванням нормативної грошової оцінки одного гектара сільськогосподарських угідь та коефіцієнта індексації, оскільки Законом України "Про оцінку земель" визначено обов'язкове проведення нормативної грошової оцінки земельних ділянок у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.

Також прокурор зазначає, що у даному випадку органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах є Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області. Разом з тим, зазначений орган, дізнавшись під час проведення перевірки дотримання вимог земельного законодавства про неправомірність розпорядження Петропавлівською РДА спірною земельною ділянкою будь-яких заходів щодо її повернення не вжив, у зв'язку з чим прокурор звернувся з позовом до суду. При цьому, на виконання вимог ч.4 ст. 23 ЗУ "Про прокуратуру" Павлоградською місцевою прокуратурою га адресу Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області надіслано лист від 02.02.2018 №04/62-05-18, яким останнє повідомлено про наявність підстав для представництва прокуратурою інтересів держави в особі даного управління шляхом звернення до суду з позовною заявою.

V. Фактичні обставини, встановлені судами попередніх інстанцій

16. У 1997 році Дніпропетровською філією Інституту землеустрою виготовлено науково-технічну документацію по роздержавленню земель та виготовленню державних актів на право колективної власності на землю та право постійного користування землею КСП ім. Чкалова Петропавлівського району Дніпропетровської області, відповідно до якої за КСП ім. Чкалова закріплено на праві постійного користування 263,7 га земель з державного резервного фонду (а.с.55-59 т.1).

17. Рішенням Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області від 14.05.1997 затверджено науково-технічну документацію згідно протоколу зборів КСП ім. Чкалова від 30 квітня 1997р. №2 (п.1) та передано у колективну власність КСП ім. Чкалова 5537,8 га земель, з них в населених пунктах 6.8 га; в постійне користування 616,2 га, із них за рахунок державного резервного фонду 263,7 га водного фонду 55,4 га, лісового фонду 135,3 га (а.с.54 т.1).

18. На підставі вказаного рішення КСП ім. Чкалова видано Державний акт на право постійного користування землею серії І-ДП №004503 від 21.05.1997 (а.с.38-40 т.1).

19. Відповідно до плану зовнішніх меж, який міститься у вказаному державному акті, земельна ділянка площею 616,2 га, яка передається у постійне користування КСП ім. Чкалова, розташована в межах масиву земель державного резервного фонду позначеного під номером 2.

20. У 2000 році Дніпропетровською філією Інституту землеустрою виготовлено науково-технічну документацію по підготовці документів, що посвідчують право власності або право користування землею, зі Схемою поділу земель колективної власності на земельні частки (паї) КСП ім. Чкалова Петропавлівського району Дніпропетровської області (а.60-72 т.1).

21. За інформацією прокуратури у 2002 році КСП ім. Чкалова припинило свою діяльність.

За кодом , який вбачається на печатці КСП, дані про підприємство відсутні в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. За запитом прокуратури Петропавлівська районна Петропавлівською районною державною адміністрацією надана відповідь (№462/0/349-18 від 19.03.2018), що реєстраційна справа КСП ім. Чкалова у відділі державної реєстрації Петропавлівської райдержадміністрації відсутня (а.с.150-151 т.1).

22. Як вбачається з договору оренди землі від 03.03.2006, технічної документації 2008 щодо надання земельної ділянки в оренду із земель запасу Дмитрівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва приватному підприємцю Маркову О.Я. (а.с.42-50 т.1) та довідки Петропавлівського районного відділу земельних ресурсів №7/09-302 від 08.02.2008 (а.с.53 т.1) земельна ділянка площею 102,672 га, до складу якої входить спірна земельна ділянка кадастровий номер НОМЕР_2 була передана в оренду Маркову О.Я. за рахунок невитребуваних паїв (пай №1005). Земельна ділянка площею 102,672 га поділена на 22 земельні ділянки, які були обліковані як нерозподілені (не витребувані) земельні частки (паї).

23. В подальшому за заявою іншої особи - Маркова Дмитра Олександровича, розпорядженням голови Петропавлівської районної державної адміністрації №Р-339/0/350-15 від 01.10.2015, надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для надання в оренду Маркову Дмитру Олександровичу земельної ділянки №1005 площею 5,0977 га ріллі кадастровий номер НОМЕР_2 з невитребуваних паїв на території Дмитрівської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області (а.с.32 т.1).

24. Розпорядженням голови Петропавлівської районної державної адміністрації №Р-527/0/350-15 від 24.12.2015 затверджено ФОП Маркову Дмитру Олександровичу технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки №1005 площею 5,0977 га з невитребуваних паїв на території Дмитрівської ради; надано ФОП Маркову Дмитру Олександровичу в оренду строком на 30 років земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_2, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з земель невитребуваних паїв на території Дмитрівської сільської ради; встановлено розмір орендної плати 4% від грошової оцінки земельної ділянки (а.с.33 т.1).

25. На підставі вказаного розпорядження №Р-527/0/350-15 від 24.12.2015 між Петропавлівською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області (Орендодавець, відповідач-1) та фізичною особою-підприємцем Марковим Дмитром Олександровичем (Орендар, відповідач-2) укладено договір оренди земельної ділянки від 29.01.2016 (а.с.34-36 т.1), за умовами пп. 2.1.-3.2. якого Орендодавець надав, а Орендар - прийняв в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, а саме для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (землі невитребуваних паїв), яка знаходиться на території Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області. В оренду передана земельна ділянка загальною площею: 5,0977 га - ріллі; кадастровий номер земельної ділянки: НОМЕР_2.

Пунктами 4.1.,4.2. договору оренди земельної ділянки сторони погодили, що договір укладено на 30 років. Термін оренди та площу орендованої земельної ділянки може бути зменшено у разі отримання власниками невитребуваних паїв державних актів на право власності на земельні ділянки (за письмовим повідомленням Орендодавця).

Визначено п. 5.1. договору, що орендна плата вноситься Орендарем у грошовій формі (в національній валюті України - гривня). Орендна плата на рік встановлюється відповідно до ст.ст. 272, 288 Податкового кодексу України та становить 4% від нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі в Петропавлівському районі. Розмір орендної плати становить 5767,07 гривні за рік.

Відповідно до пунктів 6.1.-6.2. договору оренди земельної ділянки, земельна ділянка передається в оренду із земель невитребуваних паїв на території Дмитрівської сільської ради. Цільове призначення земельної ділянки: за КВЦПЗ - код 01.01.: - для товарного сільськогосподарського виробництва.

26. Зазначена земельна ділянка передана ФОП Маркову Д.О. на підставі акту приймання-передачі об'єкта оренди від 13.03.2016 (а.с.2 т.2).

VІ. Короткий зміст судових рішень судів попередніх інстанцій

27. Суд першої інстанції встановивши факт, що спірна земельна ділянка відноситься до земель резервного фонду, дійшов висновку про те, що Петропавлівською районною державною адміністрацією було прийнято оскаржувані розпорядження про передачу спірної земельної ділянки в оренду з перевищенням повноважень, встановлених статтею 122 Земельного кодексу України, у зв'язку з чим вимоги прокурора відносно їх визнання незаконними та скасування слід визнати обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Також судом встановлено, що нормативно-грошова оцінка земельних ділянок сільськогосподарського призначення, що перебувають в оренді ФОП Маркова Д.О., до складу яких входить і земельна ділянка з кадастровим номером НОМЕР_2, не проводилась, технічна документація не затверджувалась та рішення про затвердження нормативно грошової оцінки не приймалось. Зазначені обставини є підставою для визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від 29.10.2016, укладеного Петропавлівською районною державною адміністрацією та ФОП Марковим Д.О.

З огляду на те, що ФОП Марков Д.О. є стороною договору оренди земельної ділянки, який судом визнано недійсним, та враховуючи правові наслідки недійсності правочину, місцевий господарський суд зазначив, що позовні вимоги щодо зобов'язання ФОП Маркова Д.О. повернути спірну земельну ділянку також слід визнати обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Встановивши, що спірні розпорядження прийняті Петропавлівською районною державною адміністрацією 01.10.2015 та 24.12.2015, а договір оренди землі укладений відповідачами 29.01.2016, суд першої інстанції дійшов висновку, що трирічний строк звернення до суду із даним позовом прокурором не пропущено, а позов подано в межах строків позовної давності.

28. Суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції.

Крім того, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що прокурором обґрунтовано заявлено позов в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області - органу, уповноваженого державою здійснювати функції щодо розпорядження земель державної власності сільськогосподарського призначення.

VІІ. Позиція Верховного Суду

29. Згідно зі ст.300 Господарського процесуального кодексу України:

"1. Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

2. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

3. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається.

4. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права."

З урахуванням викладеного, судом не приймаються та не розглядаються доводи скаржника, пов'язані з переоцінкою доказів, визнанням доведеними/ недоведеними або встановленням по новому обставин справи.

30. Суть спору полягає в тому, що Фізична особа-підприємець Марков Д.О. наполягає на віднесенні спірної земельної ділянки саме до невитребуваних паїв на території Дмитрівської сільської ради.

31. Організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності, а також порядок обміну цими земельними ділянками визначено в Законі України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" від 05.06.2003 №899-IV (із змінами і доповненнями).

Згідно зі статтею 3 даного Закону, підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації.

Нерозподілені (невитребувані) земельні ділянки за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку, про що зазначається у договорі оренди земельної ділянки, а власники земельних часток (паїв) чи їх спадкоємці, які не взяли участь у розподілі земельних ділянок, повідомляються про результати проведеного розподілу земельних ділянок у письмовій формі, у разі якщо відоме їх місцезнаходження (ст. 13 вказаного вище Закону).

Пунктом 12 Порядку організації робіт та методика розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.02.2004 №122 нерозподілені (невитребувані) земельні ділянки передаються в розпорядження сільських, селищних, міських рад чи райдержадміністрацій з метою надання їх в оренду.

32. Суди першої та апеляційної інстанції на підставі власної оцінки доказів встановили, що:

- як вбачається з плану зовнішніх меж до Державного акту на право постійного користування землею №004503 від 21.05.1997, спірна земельна ділянка входить до земель резервного фонду;

- в п. 1.5. пояснювальної записка до науково-технічної документації по роздержавленню земель і виготовленню державних актів на право колективної власності на землю і право постійного користування землею КСП ім. Чкалова Петропавлівського району Дніпропетровської області вказано, що в постійне користування закріпляється резервний фонд (а.с.59 т.1);

- рішенням Дмитрівської сільської ради від 19.04.2000 №101-17/ХХІІІ проведено обмін земельними ділянками колективної власності і резервного фонду;

- обмін був врахований при розробці Схеми поділу земель колективної власності на земельні частки (паї) КСП ім. Чкалова Петропавлівського району Дніпропетровської області, яка складається з 4 карт;

- спірна земельна ділянка знаходиться у нижній правій частині загальної карти білого кольору і позначена номерами 57,3 та 26,8 з написом "Резервний фонд";

- обмін земельними ділянками колективної власності на схемі поділу земель колективної власності відображено наступним чином: земельні ділянки, які були в колективній власності - №89,8, №32,9 і №56,9 (розташовані у верхній лівій частині загальної карти), обміняні на землі резервного фонду з номерами 106,7, 72,9 та балку невизначеної площі (розташовані у нижній правій частині загальної карти);

- обмін земель колективної власності на земельні ділянки резервного фонду площами 26,8 га та 57,3 га не відображений в картографічних матеріалах Схеми поділу земель колективної власності, розроблених у 2000 році.

33. З пункту 5 Указу Президента України Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям від 08.08.1995 №720/95 вбачається, що в разі паювання земель відповідною районною державною адміністрацією громадянам видаються сертифікати на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та проводиться їх реєстрація.

Як встановили суди попередніх інстанцій, згідно пояснювальної записки до науково-технічної документації по підготовці документів, що посвідчують право власності або користування землею, Схеми поділу земель колективної власності на земельні частки (паї) КСП ім. Чкалова Петропавлівського району Дніпропетровської області 2000 року в КСП було розпайовано 3301,0 га орних земель і видано 967 сертифікатів членам колективного господарства.

Петропавлівський районний відділ земельних ресурсів в листі №7/09-302 від 08.02.2008 вказав, що номер паю 1005 відповідає кадастровому номеру спірної земельної ділянки.

З огляду на вказану в пояснювальній записці інформацію вказані Петропавлівським районним відділом земельних ресурсів паї не існують, інформація щодо видачі на них сертифікатів в матеріалах справи відсутня.

34. Відповідач-2 вважає, що прокурор, відносячи спірну земельну ділянку до земель резервного фонду або земель запасу, неправильно визначає цільове призначення земельної ділянки.

Поділ земель на категорії за основним цільовим призначенням визначений в ст.19 Земельного кодексу України.

Ні в позовній заяві, ні у відзиві на апеляційну скаргу прокурор не заперечував щодо цільового призначення спірної земельної ділянки. У відзиві на апеляційну скаргу прокурор погоджується, що земельна ділянка, яка є предметом цього спору, належить до земель сільськогосподарського призначення. Застереження прокурора, що земельна ділянка повинна враховуватись в землях резервного фонду, не є зміною її цільового призначення.

35. Суд апеляційної інстанції щодо посилання відповідача-2 на акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об'єктом - земельної ділянки №193-ДК/245/АП/09/01-17 від 31.08.2017, як на неналежний доказ, зазначив, що вказаний доказ не розглядався судом першої інстанції. Законність проведення перевірки і складеного акту не оскаржені в судовому порядку і не були предметом спору у даній справі.

36. З урахуванням викладеного, суди попередніх інстанцій на підставі власної оцінки доказів дійшли обґрунтованого висновку, що спірна земельна ділянка відноситься до земель резервного фонду.

Відповідачем-2 не надано доказів на спростування встановленого.

Згідно з ч.4 ст.122 Земельного кодексу України:

"Центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб."

Таким чином, Розпорядження голови Петропавлівської районної державної адміністрації №Р-339:0/350-15 від 01.10.2015, №Р-527/0/350-15 від 24.12.2015, на підставі яких в подальшому укладений і оспорюваний договір оренди, прийняті з перевищенням повноважень, оскільки Петропавлівська районна державна адміністрація розпорядилась земельною ділянкою сільськогосподарського призначення, яка не була віднесена до нерозподілених (невитребуваних) земельних ділянок.

37. Враховуючи норми ст.ст.256, 257, 261 і 267 Цивільного кодексу України судом попередньої інстанції правильно встановлено, що позов було подано в межах строку позовної давності - три роки, з огляду на те, що спірні розпорядження були прийняті 01.10.2015 і 24.12.2015, а договір оренди земельної ділянки був укладений 29.01.2016.

38. Крім того, як вбачається з оскаржуваної постанови, судом апеляційної інстанції дано детальну оцінку доводам відповідача-2, що прокурором не обґрунтовані підстави здійснення його представництва, та вказано, що необхідність захисту інтересів держави прокурор обґрунтовано аргументував тим, що звернення з цим позовом спрямоване, насамперед, на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільнозначимого питання законності передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення, яке проведено з порушенням вимог чинного законодавства.

39. Доводи касаційної скарги фактично зводяться до незгоди з вищевказаними висновками судів попередніх інстанцій про недоведеність фактів, наведених скаржником, вимоги до касаційного суду здійснити переоцінку доказів по справі та встановити по новому фактичні обставини справи, визнавши доведеність скаржником фактів, покладених ним в основу касаційної скарги.

Разом з тим, суд касаційної інстанції, в силу положень наведеної ч.2 ст.300 Господарського процесуального кодексу України позбавлений права самостійно досліджувати, перевіряти та переоцінювати докази, самостійно встановлювати по новому фактичні обставини справи, певні факти або їх відсутність.

Згідно з ч.1 ст.300 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє виключно правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Обґрунтованих доводів щодо неправильності застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права касаційна скарга не містить.

40. Крім того, відповідно до ч.3 ст.310 ГПК України:

"Підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо:

1) суд не дослідив зібрані у справі докази; або

2) суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів, або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи; або

3) суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів."

Проте, дана норма не передбачає таких підстав скасування судових рішень саме судом касаційної інстанції як недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суди визнали встановленими, чи неправильну, на думку скаржника, оцінку судами доказів.

41. З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає доводи касаційної скарги необґрунтованими.

VІІІ. Висновки Верховного Суду

42. Відповідно до п.1 ч.1 ст.308 Господарського процесуального кодексу України:

"Суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право:

1) залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення."

Згідно з ч.1 ст.309 Господарського процесуального кодексу України:

"Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права."

43. З урахуванням викладеного, суд доходить висновку про необхідність залишення касаційної скарги Фізичної особи-підприємця Маркова Дмитра Олександровича без задоволення, а рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.06.2018 та постанови Центрального апеляційного господарського суду від 17.12.2018 у справі №904/583/18 - без змін.

44. У зв'язку з тим, що суд відмовляє у задоволенні касаційної скарги та залишає без змін раніше ухвалені судові рішення, суд покладає на скаржника витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги.

45. Відповідно до ч.3 ст. 332 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції у постанові за результатами перегляду оскаржуваного судового рішення вирішує питання про поновлення його виконання (дії).

Як було зазначено вище, ухвалою суду від 12.03.2019 зупинено виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.06.2018 та постанови Центрального апеляційного господарського суду від 17.12.2018 у справі № 904/583/18 до закінчення їх перегляду в касаційному порядку.

Оскільки суд відмовляє у задоволенні касаційної скарги та залишає без змін раніше ухвалені судові рішення, виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.06.2018 та постанови Центрального апеляційного господарського суду від 17.12.2018 у справі № 904/583/18 підлягає поновленню.

Керуючись статтями 129, 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317, 332 ГПК України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця Маркова Дмитра Олександровича на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.06.2018 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 17.12.2018 у справі №904/583/18 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.06.2018 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 17.12.2018 у справі №904/583/18 залишити без змін.

3. Поновити виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.06.2018 та постанови Центрального апеляційного господарського суду від 17.12.2018 у справі № 904/583/18.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий І. Кушнір

Судді Є. Краснов

Г. Мачульський