ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" квітня 2019 р. Справа № 916/126/19

Господарський суд Одеської області у складі:

судді Малярчук І.А.,

при секретарі судового засідання Мукієнко Д.С.,

за участю представників сторін:

позивача: ОСОБА_1, згідно ордеру №774433 від 18.03.2019р.

відповідача: ОСОБА_2, згідно довіреності №Д/юс-111 від 22.12.2018р.,

розглянувши справу №916/126/19 за позовом Державного підприємства Адміністрація морських портів України (01135, м. Київ, пр-т Перемоги, 14) в особі Філії Усть-Дунайськ Державного підприємства Адміністрація морських портів України (68355, Одеська область, м. Вилкове, вул.Придунайська,2) до Приватного акціонерного товариства Українське Дунайське пароплавство (68600, Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Пароходна, 28) про стягнення 13823,37грн. боргу,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача, заяв, клопотань, процесуальні дії суду:

Позивач позовні вимоги підтримує, в їх обґрунтування зазначає, що між ДП «МТП Усть-Дунайськ» та ПрАТ «УДП» було укладено договори за №450 СЄРМФ/13Д від 14.12.2010р. та №17Д/026 УДПП від 23.12.2009р., правонаступником за якими у звязку із вступом в силу Закону України «Про морські порти» 13.06.2013р. та на виконання Розпорядження Кабінету Міністрів від 04.03.2013р. №133-р, Наказу Міністерства інфраструктури України від 19.03.2013р. №163, по Акту приймання-передачі майна, майнових прав та обовязків №1 від 13.06.2013р. стала Філія «Усть-Дунайськ» ДП «АМПУ». Також позивач вказує, що 13.06.2013р. були підписані додаткові угоди №2/14Д та №5/20Д до вищезазначених договорів між ДП «АМПУ» в особі філії «Усть-Дунайськ» та ПрАТ «УДП» щодо заміни сторони. Позивач відмічає, що відповідачем порушено обумовлений договорами порядок взаєморозрахунків сторін, у звязку з чим у нього виникла заборгованість в сумі 13823,37грн. за несплачені рахунки в повному обсязі, а саме рахунки: №1/229 від 05.12.2014р., №1/179 від 31.08.2014р., №1/105 від 26.05.2014р., №1/183 від 31.08.2014р., №1/188 від 16.08.2014р., №1/195 від 21.10.2014р., №1/108 від 30.09.2016р., №1/78 від 25.04.2014р. Позивач зазначає, що ним на адресу відповідача були надіслані листи-звернення №2/08-15 від 09.02.2015р., №7/08-15 від 08.06.2015р., претензію №723/01/08-17 від 27.10.2017р. стосовно оплати заборгованості, на які від відповідача відповіді не надходило. Крім того, в обґрунтування позовних вимог позивач посилається на п.4 «Інші питання» аудиторського звіту відповідності та фінансового аудиту діяльності ДП «АМПУ» (Усть-Дунайська філія) за період з 01.01.2015р. по 30.06.2017р., яким було встановлено факт простроченої заборгованості за портові збори на суму 10895,10грн. та в сумі 2928,27грн. за послуги (по договорам №450 СЄРМФ/13Д від 14.12.2010р. та №17Д/026 УДПП від 23.12.2009р.). За результатами проведення аудиторської перевірки позивач надіслав відповідачу претензію про сплату зазначеної заборгованості, із якою відповідач не погодився.

Відповідач проти позову заперечує, подав відзив на позов від 04.03.2019р. за вх.№4226/19, де зазначає наступне: рахунки №1/105 від 26.08.2014р., №1/183 від 31.08.2014р., №1/229 від 05.12.2014р., №1/108 від 30.09.2016р., №1/78 від 25.04.2014р. було сплачено повністю, тоді як в частині швартового збору товариство не сплатило рахунки №1/179 від 31.08.2014р. щодо суми 1861,27грн., №1/188 від 16.08.2014р. щодо суми 1776,78грн., №1/195 від 21.10.2014р. щодо суми 1771,56грн. Крім того, відповідач вказує, що не може надати первинних документів, які підтверджують відсутність заборгованості ПрАТ УДП перед Філією Усть-Дунайськ ДП АМПУ, у звязку з тим що такі первинні документи були знищені у відповідності до наказу Міністерства юстиції України №578/5 від 12.04.2012р. «Про затвердження Переліку типових документів, що створюються під час діяльності державних органів та органів місцевого самоврядування, інших установ, підприємств та організацій, із зазначенням строків зберігання документів». Щодо наданого позивачем аудиторського звіту відповідач зазначає, що за умови існування між сторонами договірних правовідносин, посилання на висновки перевірки як на підставу для задоволення позовних вимог є безпідставними, оскільки виявлені контролюючим органом порушення не можуть впливати на умови укладеного між сторонами договору. Акт перевірки вказаного контролюючого органу може бути підставою для вжиття ним в межах своєї компетенції відповідних заходів реагування, в тому числі притягнення до відповідальності посадових осіб позивача у встановленому чинним законодавством порядку, а не для встановлення певного зобовязання в межах господарсько-договірних відносин. Також відповідачем у відзиві заявлено клопотання про застосування до спірних правовідносин наслідків спливу строку позовної давності.

15.03.2019р. за вх.№5091/19 до суду позивачем подано заперечення на відзив, відповідно до якого останній заперечує проти позиції відповідача стосовно обґрунтованості відмови сплачувати швартовий збір через відсутність в іноземних дунайських портах багатьох видів зборів в тому числі швартового, оскільки такий збір та його ставки визначені Наказом Міністерства транспорту України №214 від 27.06.1996 р. «Про затвердження зборів і плат за послуги, що надаються суднам у морських торговельних портах України». Крім того, позивач відмічає, що, підписавши договори №450 СЄРМФ/13Д від 14.12.2010р. та №17Д/026 УДПП від 23.12.2009р. та приймаючи послуги від Філії, ПрАТ «УДП» погодився з тарифами які діяли на час надання послуг, тому несплата рахунків у повному обсязі є безпідставною. Акти звірки між Філією та ПрАт «УДП» не підписувались, акти, які були складені Філією та направлені на погодження до ПрАТ «УДП», на адресу Філії не повертались. Також у запереченні позивач наголошує на тому, що перебіг позовної давності слід обчислювати з моменту виявлення аудиторським звітом заборгованості ПрАТ «УДП» перед Філією.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 22.01.2019р. відкрито провадження у справі №916/126/19, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження, призначено розгляд справи по суті у судовому засіданні 06.03.2019р. об 11год.30хв.

У судових засіданнях 06.03.2019р., 18.03.2019р. оголошувались протокольні ухвали про перерву до 15.04.2019р. о 10год.00хв.

Зміст спірних правовідносин, фактичні обставини справи та докази, на підставі яких судом встановлені обставини справи:

14.12.2010р. між ДП «МТП Усть-Дунайськ» (порт) та ВАТ «Українське Дунайське пароплавство» (судновласник) було укладено договір №450СЄРМФ/13Д, відповідно до умов якого він регулює взаємовідносини, що стосуються надання комплексу портових послуг транспортному флоту між портом (включаючи портовий пункт Кілія) та судновласником, що стосуються надання комплексу портових послуг морському, річному, пасажирському та зафрахтованому флоту судновласника. Встановлює порядок взаєморозрахунків за надання послуг по портовим зборам та платам та регулює відповідальність сторін. Надання послуг суднам та збори по ним здійснюються на підставі діючих правил, передбачених загальними положеннями по морським портам: КТМ України, Постановами КМУ, наказами та розпорядженнями Мінтрансзвязку України, обовязковими положеннями по порту Усть-Дунайськ, калькуляціями порту, положеннями цього договору та іншими діючими нормативними актами (п.п.1.1., 1.2., 1.3. договору).

Нарахування портових зборів і плат здійснюється у відповідності до діючих нормативних документів, перерахованих у п.1.3. договору. У випадку зміни нормативної бази, вносяться відповідні зміни в даний договір за згодою сторін. Послуги порту по: споживанню водою, бункеровкою, прийманню побутового мусору та харчових відходів, наданню послуг інспекцією портового нагляду оплачуюються згідно тарифів, затверджених начальником порту при наявності підтверджуючих документів, завірених капітаном судна. Про всі зміни тарифів за додаткові послуги порт інформує судновласника протягом 5 днів з моменту їх затвердження. Судновласник оплачує портові збори та плати згідно КТМ України до відходу судна в рейс. Один раз в квартал між портом та судновласником проводиться звірка взаєморозрахунків, на підставі якої складається акт звірки. На підставі акту звірки здійснюються кінцеві взаєморозрахунки між сторонами. Розрахунки по зборам та платам здійснюються в доларах США та оплачуюються в гривнях по курсу НБУ на день виставлення рахунку (п.п.3.1., 3.2., 3.3., 3.4., 3.5. договору №450СЄРМФ/13Д від 14.12.2010р.).

Відповідно до п.п.6.1., 6.2. договору №450СЄРМФ/13Д від 14.12.2010р. цей договір вступає в силу з 01.01.2011р. та діє до 31.12.2011р., а в частині розрахунків до повного виконання судновласником своїх зобовязань по договору. Якщо ні одна зі сторін не заявить про припинення дії цього договору та внесення доповнень та/або змін в нього в письмовій формі за 1 місяць до дати закінчення дії договору, він вважається продовженим на той же строк та на тих же умовах, но загальним строком не більше 5 років.

19.07.2011р. між ПрАТ «УДП» та ДП «МТП Усть-Дунайськ» укладено додаткову угоду №1 до договору №450СЄРМФ/13Д від 14.12.2010р., якою замінено у договорі ВАТ «УДП» та ПрАТ «УДП» через зміну організаційно-правової форми.

13.06.2013р. між ПрАТ «УДП» та ДП «АМПУ» в особі філії «Усть-Дунайськ» укладено додаткову угоду №2 до договору №450СЄРМФ/13Д від 14.12.2010р., відповідно до якої у звязку із реорганізацією ДП «МТП Усть-Дунайськ» замінено у договорі останнє на ДП «АМПУ» в особі філії «Усть-Дунайськ».

Додатковою угодою №2/14д від 13.06.2013р. до договору №450СЄРМФ/13Д від 14.12.2010р. сторони виклали п.п.1.1., 1.2. договору у наступному змісті: Порядок справляння, розмір ставок портових зборів та тарифи на спеціалізовані послуги, які надаються Адміністрацією Судновласнику згідно Договору у морському порту Усть-Дунайськ визначаються відповідно до нормативно-правових актів України, якими затверджено (встановлено) порядок справляння, розмір ставок портових зборів та тарифи на спеціалізовані послуги, які діють на території України. Тарифи (ціни) на послуги, що надаються Адміністрацією Судновласнику згідно Договору у морському порту Усть-Дунайськ і які не підлягають державному регулюванню, визначаються згідно вільних цін відповідно до переліку платних послуг, визначених у додатку № 1 до даної додаткової угоди. До додаткової угоди №2/14Д сторони підписали додаток №1 «Перелік платних послуг, які надаються у морському порту Усть-Дунайськ, у п.8 якого визначено послугу «швартовий збір для суден закордонного плавання: обсягом від 5000куб.м. до 10000 куб.м. 85 дол.США за 1 операцію, обсягом від 10000куб.м. до 20000куб.м. 114 дол.США за 1 операцію.

23.12.2009р. між ВАТ «УДП» (замовник) та ДП «МТП Усть-Дунайськ» укладено договір №17Д/026УДПП, за умовами якого виконавець зобовязується: за завданням замовника надавати послуги пасажирам на морвокзалі порту у місті Вилкове, в порядку та на умовах визначе ним цим договором; за графіком приходу/відходу пасажирських суден, надає понтон для здійснення посадки/висадки пасажирів; утримує понтон, трап, сходні у справному стані; вчасно робить косметичний ремонт понтону; забезпечує належний санітарний стан понтону і прилягаючої території (привокзальна площа і ділянка вул. Придунайської до вул. Лєрмонтова) (п.п.1.1., 2.1., 2.2., 2.3., 2.4.).

Згідно п.п.3.4., 4.1. договору №17Д/026УДПП від 23.12.2009р. замовник оплачує послуги на умовах та в порядку зазначеному в розділі 4 цього договору. Замовник сплачує послуги, надані виконавцем за цим договором з розрахунку 1,7 євро за кожного іноземного туриста. Оплата здійснюється відповідно виставленого виконавцем рахунку в гривнях, у т.ч. ПДВ, за курсом НБУ на день оплати шляхом переказу коштів на рахунок виконавця в триденний термін.

Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2010р. Якщо за 30 днів до закінчення строку чинності договору жодна зі сторін не заявить про розірвання цього договору, він вважається продовженим на той же термін і на тих же умовах (п.п.7.1., 7.2. договору №17Д/026УДПП від 23.12.2009р.).

Додатком №1 від 30.12.2010р. строк дії договору №17Д/026УДПП від 23.12.2009р. продовжено до 31.12.2011р.

23.02.2012р. до договору №17Д/026УДПП від 23.12.2009р. підписано додаток №3, відповідно до умов п.п.1, 2 якого внесено наступні зміни до нього: «У звязку зі зміною керівництва Приватного акціонерного товариства Українське Дунайське пароплавство згідно Наказу Міністерства інфраструктури України від 28.11.2011р. №210-О преамбулу основного договору викласти у наступній редакції: Приватне акціонерне товариство Українське Дунайське пароплавство, надалі „замовник, в особі виконуючого обов'язки голови Правління ОСОБА_3, який діє на підставі Наказу Міністерства інфраструктури України від 28.11.2011р. №210-О та Статуту „УДП, з одного боку, та Державне підприємство Морський торговельний порт Усть-Дунайськ, надалі „виконавець, в особі начальника порту ОСОБА_4, який діє на підставі Статуту порту, з іншого боку, (надалі - сторони) уклали цей Договір. П.4.1 розділу 4 Вартість послуг викласти у наступній редакції: Замовник сплачує послуги, надані виконавцем за цим договором з розрахунку 1,7 евро за кожного іноземного туриста. Оплата здійснюється відповідно виставленого виконавцем рахунку у гривнях, в т.ч. ПДВ, за курсом НБУ на день оплати та акту виконаних робіт (послуг) шляхом переказу коштів на рахунок виконавця в 3-денний термін.».

Додатковою угодою від 08.02.2013р. договір №17Д/026УДПП від 23.12.2009р. продовжено до 31.12.2013р.

Згідно додаткової угоди №5/20Д від 13.06.2013р., у звязку з реорганізацією ДП «МТП Усть-Дунайськ» у договорі №17Д/026УДПП від 23.12.2009р. замінено останнє на ДП «АМПУ» в особі філії «Усть-Дунайськ».

06.02.2014р. між сторонами договору №17Д/026УДПП від 23.12.2009р. укладено додаткову угоду №6, відповідно до якої строк дії договору продовжено до 31.12.2014р.

Листом №ОЄПФ-1/915 від 23.09.2014р. ПрАТ «УДП» повідомило Філію «Усть-Дунайськ» ДП «АМПУ» про те, що між зазначеними юридичними особами відбулась зустріч, в ході якої обговорювались портові збори, у звязку з чим товариство просило підприємство переглянути тарифи та види зборів. Також, товариство вказало, що частково відмовляє в оплаті рахунка №1/188 від 16.09.2014р. на суму 4777,76грн., в частині оплати швартового збору в розмірі 1776,78грн.

Як вбачається із листа ПрАТ «УДП» №1051 від 12.12.2017р.: рахунок №1/105 від 26.08.2014р. на суму 2694,10грн. було сплачено ПрАТ УДП у повному обсязі згідно платіжного доручення №2610 від 10.07.2014р., рахунок №1/179 від 31.08.2014р. на суму 5004,93грн. було сплачено частково у сумі 3143,69грн. згідно платіжного доручення №4163 від 08.10.2014р. та відмовлено в оплаті суми 1861,27грн., рахунок №1/183 від 31.08.2014р. на суму 294,14грн. було сплачено у повному обсязі згідно платіжного доручення №4163 від 08.10.2014р., рахунок №1/188 від 16.08.2014р. на суму 4185,50 грн. було сплачено частково та було відмовлено в оплаті суми 1776,78 грн., рахунок №1/229 від 05.12.2014р. на суму 1419,29грн. сплачено у повному обсязі згідно платіжного доручення №5164 від 02.12.2014р., рахунок №1/108 від 30.09.2016р. на суму 751,88 сплачено у повному обсязі згідно платіжного доручення № 2529 від 03.11.2014р. Також, ПрАТ «УДП» зазначив, що, щодо рахунків №1/78 від 25.04.2014р. на суму 2139,5грн., №1/195 від 21.10.2014р. на суму 494,63грн. просить письмово надати інформацію відносно яких послуг вони виставлені.

Листом №ОЄПФ-1/1076 від 20.11.2014р. ПрАТ «УДП» повідомило Філію «Усть-Дунайськ» ДП «АМПУ» про те, що рахунок №1/195 від 02.10.2014р. на суму 4763,73грн. підтверджує до оплати частково та відмовляє в оплаті швартового збору в сумі 1771,56грн., рахунок №1/204 від 18.10.2014р. на суму 4764,18грн. теж підтверджує до оплати частково та відмовляє у сплаті швартового збору в сумі 1771,73грн.

Також позивачем до справи подано акти виконаних робіт №1/108 від 30.09.2016р. на суму 2263,34грн., №1/105 від 26.05.2014р. на суму 2694,10грн., №1/78 від 25.04.2014р. на суму 2139,50грн., №1/183 від 31.08.2014р. на суму 708грн., рахунки №1/78 від 25.04.2014р. на суму 2139,50грн., №1/105 від 26.05.2014р. на суму 2694,10грн., №1/108 від 30.09.2016р. на суму 2263,34грн., №1/179 від 31.08.2014р. на суму 5004,96грн., №1/183 від 31.08.2014р. на суму 708грн., №1/188 від 16.09.2014р. на суму 4777,76грн., №1/195 від 02.10.2014р. на суму 4763,73грн., №1/229 від 05.12.2014р. на суму 2254,49грн., дисбурсментські рахунки №1/105 від 26.05.2014р. на суму 2428,26грн., №1/179 від 31.08.2014р. на суму 4384,54грн., №1/188 від 16.09.2014р. на суму 4185,50грн., №1/195 від 02.102.2014р. на суму 4173,21грн.

Також, листом №КО-7/383 від 10.09.2014р. відповідач повідомив позивача про часткову відмову в оплаті швартового збору по рахункам №1/169 від 15.08.2014р. в сумі 1796,94грн., №1/160 від 30.07.2014р. в сумі 1641,60грн., №1/179 від 31.08.2014р. на суму 1861,27грн.

Згідно поданого позивачем до справи виконаного Управлінням внутрішнього аудиту та контролю Міністерства інфраструктури України аудиторського звіту за результатами проведеного планового аудиту відповідності та фінансового аудиту діяльності ДП «АМПУ» (Усть-Дунайська філія) за період з 01.01.2015р. по 30.06.2017р. визначено наявною заборгованість ПрАТ «УДП» за портові збори на суму 10895,10грн. та 2928,27грн. за послуги (договори №450 СЄРМФ/13Д від 14.12.2010р. та №17Д/026 УДПП від 23.12.2009р.), яка виникла у 2014 році.

Позивач подав до справи претензію №732/01/08-18 від 27.10.2017р., адресовану відповідачу, однак, не подав доказів її надсилання або вручення відповідачу.

Відповідач на підтвердження проведення оплат за договорами №450 СЄРМФ/13Д від 14.12.2010р. та №17Д/026 УДПП від 23.12.2009р. подав до справи оборотно-сальдові відомості по рахунку:63.1.1 із контрагентом У-ДФ ДП «АМПУ» за період з 01.03.2014р. по 31.12.2014р., та за 2015р., 2016р.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши пояснення представників сторін, їх мотивовані оцінки кожного аргументу щодо наявності підстав для задоволення чи відмови у позові, проаналізувавши нижченаведені норми чинного законодавства, суд дійшов наступних висновків.

Пунктом 1 ст.901 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобовязаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (п.1 ст. 903 Цивільного Кодексу України).

Положеннями ч.1 ст.530 ЦК України передбачено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.21 Закону України «Про морські порти» тарифи на спеціалізовані послуги, що надаються у морському порту суб'єктами природних монополій, та послуги, які оплачуються у складі портових зборів, підлягають державному регулюванню національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері транспорту. Перелік спеціалізованих послуг, що надаються у морському порту суб'єктами природних монополій, які підлягають державному регулюванню, визначає Кабінет Міністрів України. Тарифи на інші послуги, крім визначених у частині першій цієї статті, є вільними та визначаються договором між суб'єктом господарювання, який надає відповідні послуги, та їх замовником.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.22 Закону України «Про морські порти» у морському порту справляються такі портові збори: корабельний, причальний, якірний, канальний, маяковий, адміністративний та санітарний. Використання коштів від портових зборів допускається виключно за їх цільовим призначенням. Фінансування утримання гідротехнічних споруд в об'ємах, необхідних для підтримання їх паспортних характеристик, здійснюється за рахунок портових зборів, що справляються у морських портах, де розташовані такі гідротехнічні споруди. Розміри ставок портових зборів для кожного морського порту встановлюються національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері транспорту, відповідно до затвердженої нею методики. Порядок справляння, обліку та використання коштів від портових зборів, крім використання коштів від адміністративного збору, визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сферах морського і річкового транспорту.

Наказом Міністерства транспорту України №214 від 27.06.1996 р. «Про затвердження зборів і плат за послуги, що надаються суднам у морських торговельних портах України», затверджені збори і плати за послуги, що надаються суднам, серед яких встановлений швартовий збір та закріплена ставка нарахування.

При цьому, наказом Міністерства інфраструктури України №316 від 27.05.2013р. «Про портові збори», не закріплено ставку швартового збору, тим самим встановлено вільні тарифи, які визначаються договором між субєктами господарювання, який надає відповідні послуги та їх замовником.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.ч.1, 2 ст.73, ч.ч.ч.1, 3 ст.74 ГПК України).

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч.2 ст.76, ч.1 ст.77, ч.ч.1, 2 ст.79 ГПК України).

Відповідно до ч.ч.1, 3, 4, 5, 6 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов'язаних рахунках бухгалтерського обліку. Права і обов'язки сторін, які виникають за результатами здійснення господарської операції, оформленої первинним документом відповідно до вимог цього Закону, не залежать від факту відображення її в регістрах та на рахунках бухгалтерського обліку. Регістри бухгалтерського обліку повинні мати назву, період реєстрації господарських операцій, прізвища і підписи або інші дані, що дають змогу ідентифікувати осіб, які брали участь у їх складанні. Господарські операції повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені. У разі складання та зберігання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку з використанням електронних засобів оброблення інформації підприємство зобов'язане за свій рахунок виготовити їх копії на паперових носіях на вимогу інших учасників господарських операцій, а також правоохоронних органів та відповідних органів у межах їх повноважень, передбачених законами.

Згідно п.3.1. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №88 від 24.05.1995р., облікові регістри - це носії спеціального формату (паперові, електронні) у вигляді відомостей, ордерів, книг, журналів тощо, призначені для хронологічного, систематичного або комбінованого накопичення, групування та узагальнення інформації з первинних документів, що прийняті до обліку.

Отже, наявні в матеріалах справи оборотно-сальдові відомості, за умови знищення первинних документів про здійснення розрахунків, слугують доказами проведення відповідачем оплат за договорами №450 СЄРМФ/13Д від 14.12.2010р. та №17Д/026 УДПП від 23.12.2009р. Проаналізувавши оборотно-сальдові відомості по рахунку:63.1.1 із контрагентом У-ДФ ДП «АМПУ» за період з 01.03.2014р. по 31.12.2014р., за 2015р., 2016р., суд дійшов висновку про те, що виставлені позивачем рахунки №1/229 від 05.12.2014р., №1/105 від 26.05.2014р., №1/183 від 31.08.2014р., №1/188 від 16.08.2014р., №1/108 від 30.09.2016р., №1/78 від 25.04.2014р. були оплачені відповідачем у повному обсязі, протилежного позивач суду не довів. Таким чином, за частиною рахунків, за якими позивачем обраховано суму заборгованості заявлену до стягнення у даній справі, заборгованість відсутня.

Між тим, з огляду на наявні в матеріалах справи документи, а саме, договори №450 СЄРМФ/13Д від 14.12.2010р. та №17Д/026 УДПП від 23.12.2009р., чинне у 2014 році законодавство, суд вбачає неправомірною відмову відповідача оплачувати виставлені позивачем рахунки №1/179 від 31.08.2014р. (1861,27грн. швартового збору), №1/188 від 16.08.2014р. (1776,78грн. швартового збору), №1/195 від 21.10.2014р. (1771,56грн. швартового збору), №1/78 від 25.04.2014р. (2139,50грн. швартового збору) в частині нарахованого швартового збору, неоплачена сума за якими загалом склала 7549,11грн. Суд враховує, що відповідач, підписавши вищезазначені договори, акти виконаних робіт, прийняв надані позивачем послуги на умовах погоджених сторонами, які передбачали сплату законодавчовизначених портових зборів, зборів, що узгоджені сторонами у додатку №1 до додаткової угоди №2 від 13.06.2013р., серед яких швартовий збір.

Крім того, у відзиві від 04.03.2019р. за вх.34226/19 відповідач зазначає, що позивачем заявлено до стягнення з нього заборгованість, яка утворилась у 2014 році із договорів №450 СЄРМФ/13Д від 14.12.2010р. та №17Д/026 УДПП від 23.12.2009р. Між тим, відповідно до п.3.4. договору №450 СЄРМФ/13Д один раз в квартал між портом та судновласником проводиться звірка взаєморозрахунків, на підставі якої складає ться акт звірки, згідно якого проводиться кінцевий взаєморозрахунок між сторонами. Беручи до уваги п.3.4. договору №450 СЄРМФ/13Д, відповідач доходить висновку про те, що між позивачем та відповідачем повинен бути складений акт звірки у 1 кварталі 2015р., а отже і строк позовної давності, починає відлік з, 01.04.2015р. У звязку з чим, на думку відповідача, загальний строк позовної давності у 3 роки щодо вимоги про оплату за договором сплив 01.04.2018р., у звязку з чим просить відмовити позивачу у задоволенні позову повністю.

При цьому, одночасно із позовом позивач подав до суду заяву від 17.01.2019р. за вх.№986/19 про визнання поважною причини пропуску строку для звернення до суду із даним позовом, яку обґрунтовано тим, що згідно до листів №ОЄПФ-1/915 від 23.09.2014р., №КО-7/383 від 10.09.2014р., №ОЄПФ-1/1076 від 20.11.2014р. відповідача, останній відмовляється від оплати рахунків на підставі зустрічі керівників організацій. Але аудиторським звітом відповідності та фінансового аудиту діяльності державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (Усть-Дунайська філія) за період з 01.01.2015р. по 30.06.2017р. не прийнято до уваги переговори без підписання відповідних угод до договорів №450 СЄРМФ/13Д від 14.12.2010р. та №17Д/026 УДПП від 23.12.2009р. За відсутності керівників підприємства в період проведення перевірки, яким була охоплена перевірка та підтверджуючих документів, щодо згоди скасування несплачених рахунків, аудиторським звітом було встановлено заборгованість ПрАТ «УДП» перед філією «Усть-Дунайськ» ДП «АМПУ» та надано рекомендації для звернення про стягнення заборгованості. Звідси, позивач вважає, що перебіг позовної давності слід обчислювати з моменту виявлення аудиторським звітом заборгованості відповідача перед позивачем.

З врахуванням заявлення відповідачем про застосування до спірних правовідносин строків позовної давності, суд зауважує про наступне.

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) (ч.1 ст.256, ч.1, п.1 ч.2 ст.258 ЦК України).

Позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253 - 255 цього Кодексу. Порядок обчислення позовної давності не може бути змінений за домовленістю сторін. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч.ч.1, 2 ст.260, ч.ч.1, 5 ст.261 ЦК України).

Заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту (ч.ч.2, 3, 4, 5 ст.267 ЦК України).

Як встановлено судом, внаслідок повної оплати відповідачем, заборгованість по виставленому позивачем рахунку №1/108 від 30.09.2016р. відсутня, отже, в цій частині позовна вимога судом задоволена не може бути, а як наслідок не підлягає застосуванню до такої вимоги строки позовної давності.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» державний фінансовий аудит є різновидом державного фінансового контролю і полягає у перевірці та аналізі органом державного фінансового контролю фактичного стану справ щодо законного та ефективного використання державних чи комунальних коштів і майна, інших активів держави, правильності ведення бухгалтерського обліку і достовірності фінансової звітності, функціонування системи внутрішнього контролю. Результати державного фінансового аудиту та їх оцінка викладаються у звіті.

Згідно ст.15 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» службові особи органу державного фінансового контролю є представниками органів виконавчої влади. Законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обов'язковими для виконання службовими особами об'єктів, що контролюються.

Звідси, за своєю природою Аудиторський звіт Управління внутрішнього аудиту та контролю Міністерства інфраструктури України є індивідуальним актом ненормативного характеру, який породжує права і обов'язки тільки у того суб'єктами, якому вони адресовані, а саме у позивача та відповідно не породжує для відповідача ніяких обов'язків, зокрема про оплату вартості набутих послуг. За таких обставин, є хибним твердження позивача стосовно того, що відлік початку прострочення платежу та відповідно початку строку позовної давності слід вести від дати складання такого звіту.

У п.п.3.3., 3.4. договору №450СЄРМФ/13Д від 14.12.2010р. сторони передбачили, що судновласник оплачує портові збори та плати згідно КТМ України до відходу судна в рейс. Один раз в квартал між портом та судновласником проводиться звірка взаєморозрахунків, на підставі якої складається акт звірки. На підставі акту звірки здійснюються кінцеві взаєморозрахунки між сторонами.

При цьому, аналізу щодо узгоджених строків здійснення оплат підлягають положення лише договору №450СЄРМФ/13Д від 14.12.2010р., так як вище судом встановлено наявність непогашених рахунків саме в частині сум швартового збору та виписаних у 2014 році: №1/179 від 31.08.2014р. (1861,27грн. швартового збору), №1/188 від 16.08.2014р. (1776,78грн. швартового збору), №1/195 від 21.10.2014р. (1771,56грн. швартового збору), №1/78 від 25.04.2014р. (2139,50грн. швартового збору).

Як повідомили сторони суд у заявах по суті спору, акти звірки взаєморозрахунків за спірний період не складались, у звязку з чим суд бере до уваги визначений п.3.3. договору №450СЄРМФ/13Д обовязок судновласника оплатити портові збори та плати згідно КТМ України до відходу судна в рейс, із чого суд доходить висновку про те, що станом на дату оформлення позивачем рахунків, в яких пораховано також вартість послуги відшвартування судна, яку, до речі, було оплачено відповідачем, тобто, за фактом виходу судна з порту, позивач був обізнаний із порушенням відповідачем його прав в частині повної та своєчасної оплати виставлених рахунків.

Отже, по рахунку №1/179 строк позовної давності розпочався 01.09.2014р. та сплив 02.09.2017р., по рахунку №1/188 строк позовної давності розпочався 17.08.2014р. та сплив 18.08.2017р., по рахунку №1/195 строк позовної давності розпочався 22.10.2014р. та сплив 23.10.2017р., по рахунку №1/78 строк позовної давності розпочався 26.04.2014р. та сплив 27.04.2017р. Таким чином, з врахуванням того, що, як вбачається із конверту, в якому позов у даній справі надійшов до суду, позовну заяву позивачем подано до поштового пересилання до суду 15.01.2019р., строки для звернення до суду із даним позовом в межах позовних вимог, що охоплені рахунками №1/179 від 31.08.2014р., №1/188 від 16.08.2014р., №1/195 від 21.10.2014р., №1/78 від 25.04.2014р., позивач пропустив, поважності їх пропуску суду не довів.

Враховуючи викладене, суд вбачає підстави для відмови позивачу у задоволенні позову щодо стягнення з відповідача 13823,37грн. боргу.

Згідно ч.1 ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Положення п.2 ч.1 ст.129 ГПК України передбачають, що судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За розгляд даного позову судом позивач поніс витрати на оплату судового збору в сумі 1921грн., які не підлягають відшкодуванню платнику у звязку з тим, що позовні вимоги не підлягають судом задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 123, 124, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити повністю у задоволенні позову Державного підприємства Адміністрація морських портів України (01135, м. Київ, пр-т Перемоги, 14, ) в особі Філії Усть-Дунайськ Державного підприємства Адміністрація морських портів України (68355, Одеська область, м. Вилкове, вул.Придунайська,2, ) до Приватного акціонерного товариства Українське Дунайське пароплавство (68600, Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Пароходна, 28, ) про стягнення 13823,37грн. боргу.

2. Понесені Державним підприємством Адміністрація морських портів України (01135, м.Київ, пр-т Перемоги, 14, ) в особі Філії Усть-Дунайськ Державного підприємства Адміністрація морських портів України (68355, Одеська область, м. Вилкове, вул.Придунайська,2, ) витрати на оплату судового збору в сумі 1921грн. покладаються на платника.

Рішення господарського суду набирає законної сили згідно зі ст.241 ГПК України, після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до п.1 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 19 квітня 2019 р.

Суддя І.А. Малярчук