РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.04.2019Справа № 910/101/19
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Маргаз" Донецької області

до Акціонерного товариства "Сбербанк" м. Києва

про стягнення боргу, сум за прострочення виконання боржником грошового зобов'язання, ціна позову 725909,72 грн.,

Суддя Паламар П.І.

Секретар судового засідання Хахуда О.В.

Представники:

від позивача: не з'явився,

від відповідача: Ліпська О.В.

СУТЬ СПОРУ :

у грудні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Маргаз" звернулося в суд з указаним позовом.

Позивач зазначав, що між ним і відповідачем як правонаступником Публічного акціонерного товариства "Дочірній банк сбербанку Росії" укладено договір № 3000934/24/164 про проведення вкладних операцій в рамках договору щодо банківського обслуговування від 9 жовтня 2015 р., згідно з яким відповідач відкрив йому у своєму банку депозитний рахунок на визначений строк на умовах і в порядку передбаченому цим договором та положеннями Умов банківського обслуговування юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців в АТ "Сбербанк Росії", затверджених наказом голови правління банку № 316 від 4 квітня 2013 р. (далі-Умови).

15 червня 2017 р. між ними було укладено договір № 3000934/24/164-375 про розміщення вкладу, згідно з яким він доручив відповідачу списати з його поточного рахунку № 0934 кошти (вклад) у сумі 35000000 грн. та зарахувати на депозитний рахунок № 0934. Процента ставка за користування вкладом встановлена в розмірі 16,75 % річних. Строк розміщення вкладу встановлений з 15 червня до 15 серпня 2017 р.

Згодом договорами №№ 3000934/24/164-375-1, 3000934/24/164-383 від 15 серпня 2017 р., № 3000934/24/164-384 від 13 жовтня 2017 р. про внесення змін до договору № 3000934/24/164-375 від 15 червня 2017 р. сторони змінили договір в частині процентної ставки за користування вкладом, строку повернення вкладу. Встановили кінцевий термін повернення вкладу 18 грудня 2017 р.

Зі спливом 18 грудня 2017 р. встановленого договором строку йому було повернуто частину вкладу у розмірі 29759000 грн., а частину вкладу у розмірі 5241000 грн. залишено на депозитному рахунку на умовах вкладу на вимогу. Залишок вкладу йому було повернуто 5 жовтня 2018 р.

Посилаючись на те, що проценти за користування протягом 18 грудня 2017-4 жовтня 2018 років коштами вкладу у розмірі 5241000 грн. відповідач йому не сплатив, позивач на підставі ст.ст. 1058, 1060 ЦК України просив стягнути з останнього на свою користь процентів за вкладом 699350,42 грн., нараховані на ці суми інфляційні втрати 21846,30 грн. та три проценти річних з простроченої суми 4713 грн., а також понесені ним по справі судові витрати.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, про час і місце його проведення повідомлений в установленому порядку.

Відповідач у відзиві на позовну заяву, його представник у судовому засіданні проти позову заперечив, посилаючись на безпідставність заявлених вимог. Зазначав, що у зв'язку з накладенням на підставі ухвали Печерського районного суду міста Києва № 757/35547/17-к від 22 червня 2017 р. арешту на грошові кошти, які містились на рахунку № 0934 у позивача відсутні підстави для нарахування за період 18 грудня 2017-4 жовтня 2018 років процентів за вкладом. Просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Суд вважає можливим розглянути справу відповідно до вимог ст. 202 ГПК України у відсутності представника позивача за наявними у ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.

Заслухавши пояснення представника відповідача, розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 9 жовтня 2015 р. між позивачем і відповідачем як правонаступником Публічного акціонерного товариства "Дочірній банк сбербанку Росії" укладено договір № 3000934/24/164 про проведення вкладних операцій в рамках договору щодо банківського обслуговування від 9 жовтня 2015 р., згідно з умовами якого відповідач відкриває позивачу депозитний рахунок, а позивач розміщує на цьому рахунку кошти на визначений строк на умовах і в порядку передбаченому цим договором та положеннями Умов банківського обслуговування юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців в АТ "Сбербанк Росії", затверджених наказом голови правління банку № 316 від 4 квітня 2013 р. (далі-Умови).

Також встановлено, що в рамках договору щодо банківського обслуговування 15 червня 2017 р. між сторонами у справі було укладено договір № 3000934/24/164-375 про розміщення вкладу до договору про проведення вкладних операцій № 3000934/24/164 від 9 жовтня 2015 р., згідно з яким позивач доручив відповідачу списати з його поточного рахунку № 0934 кошти (вклад) у сумі 35000000 грн. та зарахувати на депозитний рахунок № 0934.

Строк розміщення вкладу відповідно до умов п.п. 2, 3 договору встановлений з 15 червня до 15 серпня 2017 р.

Відповідно до умов п.п. 4, 5 договору процента ставка за користування вкладом встановлена в розмірі 16,75 % річних. Нараховані проценти за користування вкладом в рамках договору перераховуються клієнту в кінці строку розміщення вкладу на його поточний рахунок в банку № 0934.

Згодом договорами №№ 3000934/24/164-375-1, 3000934/24/164-383 від 15 серпня 2017 р., № 3000934/24/164-384 від 13 жовтня 2017 р. про внесення змін до договору № 3000934/24/164-375 від 15 червня 2017 р. сторони вносили зміни в указаний договір в частині процентної ставки за користування вкладом, строку повернення вкладу. Встановили кінцевий термін повернення вкладу 18 грудня 2017 р.

Вказані обставини підтверджується поясненнями відповідача, наявними у матеріалах справи копіями вищезазначених договорів.

Поясненнями відповідача, наявними в матеріалах справи банківськими виписками з рахунку позивача від 18 грудня 2017 р. стверджується, що після повернення 18 грудня 2017 р. частини вкладу у розмірі 29759000 грн. залишок грошових коштів на вкладному (депозитному) рахунку позивача № 0934 у банку відповідача склав 5241000 грн.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 1060 ЦК України якщо вкладник не вимагає повернення суми строкового вкладу зі спливом строку, встановленого договором банківського вкладу, або повернення суми вкладу, внесеного на інших умовах повернення, після настання визначених договором обставин договір вважається продовженим на умовах вкладу на вимогу, якщо інше не встановлено договором.

Доказів того, що позивач вимагав повернення залишку вкладу суду не надано.

Отже, договір банківського вкладу між сторонами був продовжений на умовах вкладу на вимогу.

Поясненнями відповідача, банківською випискою з рахунку позивача від 5 жовтня 2018 р. стверджується, що залишок вкладу у розмірі 5241000 грн. був повернутий відповідачем позивачу 5 жовтня 2018 р.

Заявлені позивачем вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем обов'язку сплати процентів за користування протягом 18 грудня 2017-4 жовтня 2018 років коштами вкладу у розмірі 5241000 грн.

Згідно ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Згідно з розрахунком позивача розмір процентів за користування вкладом нарахованих за період з 18 грудня 2017-4 жовтня 2018 років становить 699350,42 грн. При цьому, позивач застосував проценти у розмірі облікової ставки Національного банку України.

Проте, як вбачається з поданої відповідачем у матеріали справи довідки № 124/06-2 від 5 березня 2019 р. в Акціонерному товаристві "Сбербанк" у період з 18 грудня 2017 по 5 жовтня 2018 років діяла єдина ставка для вкладів на вимогу у гривні для юридичних осіб в розмірі 7,5 % річних (для суми вкладів від 10000 грн.).

Таким чином, позивач набув права вимагати стягнення з відповідача процентів за вищевказаний період в розмірі 7,5 % річних, що становить 313383,42 грн. (5241000х7,5%/365х291), а не у розмірі облікової ставки НБУ.

10 жовтня 2018 р. позивач направив відповідачу вимогу № 343 про сплату за користування вкладом процентів.

Доказів сплати належних за користування вкладом процентів суду не надано.

Та обставина, що протягом спірного періоду 18 грудня 2017-4 жовтня 2018 років на грошові кошти, які містяться на рахунку № 0934 був накладений арешт не свідчить про те, що банк втратив можливість користуватися цими грошовими коштами, які з його установи не вибували.

За своєю правовою природою арешт на грошові кошти на рахунку у банку стосується обмеження права особи-вкладника на розпорядження цими коштами та не обмежує права указаної особи володіти та користуватися цими коштами.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1066 ЦК України банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами.

Таким чином, у зв'язку з вищевказаним арештом відповідач не позбавлявся можливості використовувати грошові кошти на рахунку позивача, з що повинен сплатити тому визначені чинним законодавством проценти.

Доводи відповідача з цього приводу є безпідставними, оскільки не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

Враховуючи викладене позов підлягає частковому задоволенню та стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до вимог ст.ст. 625, 1058 ЦК України 313383,42 грн. боргу по процентах, 12374,85 грн. збитків внаслідок інфляції за час прострочення з урахуванням дійсної суми боргу.

Вимоги про стягнення процентів річних з простроченої суми також підлягають частковому задоволенню з урахуванням погодженого сторонами пунктом 6.21 Умов розміру процентів 0,0001%, а не 3% річних, з чого виходив позивач у своєму розрахунку.

За таких обставин з відповідача на користь позивача відповідно до вимог cт. 625 ЦК України підлягають стягненню 0,71 грн. процентів річних з простроченої суми.

Оскільки позов задоволено частково, понесені по справі судові витрати стосовно до вимог ст. 129 ГПК України слід покласти на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 86, 129, 232, 233, 236-241 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Маргаз" Донецької області задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства "Сбербанк" (01601, м. Київ, вул. Володимирська, 46, код 25959784) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Маргаз" (87515, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Миколаївська, 16, код 34440221) 313383,42 грн. боргу по процентах, 12374,85 грн. збитків внаслідок інфляції за час прострочення, 0,71 грн. процентів річних з простроченої суми, 4886,37 грн. витрат по оплаті судового збору.

У позові в іншій частині відмовити.

Рішення набирає законної сили та підлягає оскарженню у строк і порядку, визначені ст. 241 та розділом ІV ГПК України.

Повне судове рішення складене 18 квітня 2019 р.

Суддя господарського суду міста Києва П.І.Паламар