СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" квітня 2019 р. Справа № 905/2970/16

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Пуль О.А., суддя Білоусова Я.О. , суддя Тарасова І.В.;

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "Інго Україна" (вх.№647Д/2) на рішення господарського суду Донецької області від 01.11.2018 (суддя Матюхін В.І., повний текст рішення складено 02.11.2018 у приміщенні господарського суду Донецької області) у справі №905/2970/16

за позовом Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "Інго Україна", м. Київ,

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АСКО-Донбас Північний", м. Дружківка Донецької області,

за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_1, м.Ровеньки Луганської області; ОСОБА_2, м. Ровеньки Луганської області

про стягнення 18046,80 грн,-

ВСТАНОВИЛА:

Приватне акціонерне товариство Акціонерна страхова компанія Інго Україна (товариство) звернулось до господарського суду Донецької області з позовною заявою до відповідача - Приватного акціонерного товариства Страхова компанія АСКО-Донбас Північний, про стягнення у порядку регресу страхового відшкодування у розмірі 18046,80 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до договору добровільного страхування засобів наземного транспорту, цивільної відповідальності, водія та пасажирів від нещасних випадків від 18.05.2013 №630560726.13 товариство виплатило страхове відшкодування потерпілій особі, у зв'язку з чим до нього перейшло право вимоги до відповідальної особи за заподіяний збиток, спричинений забезпеченому ним транспортному засобу Mitsubishi Asx, державний номер BB 8200 CK, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП), що сталася 10.10.2013 на території шахти 1-а "Київська", з вини ОСОБА_3 водія транспортного засобу ЗАЗ, державний номер НОМЕР_1, відповідальність якого застрахована компанією.

Рішенням господарського суду Донецької області від 30.05.2017, залишеним без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 25.10.2017, відмовлено у задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Інго Україна» до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АСКО-Донбас Північний» про стягнення страхового відшкодування у розмірі 18046,80 грн.

Постановою Верховного Суду від 10.07.2018 касаційну скаргу приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "ІНГО Україна" задоволено частково. Рішення господарського суду Донецької області від 30.05.2017 та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 25.10.2017 у справі №905/2970/16 скасовано. Справу №905/2970/17 передано на новий розгляд до господарського суду Донецької області.

Скасовуючи судові рішення, суд касаційної інстанції не погодився з висновками судів попередніх інстанцій, оскільки, зазначаючи про те, що подальше винесення судом у місті Антрацит постанови про притягнення ОСОБА_3 до відповідальності, не підтверджує встановлення вини ОСОБА_3 у скоєнні ДТП, оскільки встановлення вини особи у вчиненні такого адміністративного правопорушення, як порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, має здійснюватися саме постановою місцевого районного суду загальної юрисдикції у справі про адміністративне правопорушення, господарський суд не здійснив жодного обґрунтування того, на підставі яких доказів було зроблено такий висновок, та не вказав повної назви суду, який прийняв відповідну постанову, дату її прийняття і номер справи. Адже у матеріалах справи відсутні як сама постанова, так і посилання на неї. Крім того, судами попередніх інстанцій не з'ясовано, чи перебуває в зоні проведення антитерористичної операції суд, до якого, відповідно до довідки №81077912 про ДТП було направлено матеріали ДТП разом з адміністративним протоколом. Тобто судами не встановлено наявності чи відсутності можливості отримання товариством доказів, на які посилались суди як на підставу відмови у позові, та чи залежала така можливість від волевиявлення останнього. Вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності вини ОСОБА_3 у скоєнні ДТП, суди посилались на докази, наявні у матеріалах справи, при цьому залишили поза увагою питання щодо залучення до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, водіїв транспортних засобів, за участю яких сталася ДТП, що, у свою чергу, надало б можливість встановити обставини, на відсутність яких посилаються суди як на підставу відмови у позові. Також, надаючи правову оцінку правовідносинам, які виникли між сторонами, суди виходили з приписів статей 993, 1191 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України "Про страхування", однак одночасне застосування вказаних норм законодавства до одних і тих самих правовідносин є помилковим, оскільки відповідно до статті 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 20.08.2018 залучено ОСОБА_3 до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача. Залучено ОСОБА_4 до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача. Визнано явку представників сторін і третіх осіб у підготовче засідання обовязковою.

Спірним рішенням господарського суду Донецької області від 01.11.2018 у справі №905/2970/16 у задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "Інго Україна" до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АСКО-Донбас Північний" про стягнення 18046,80 грн відмовлено.

Мотивуючи рішення в оскаржуваній частині, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_3, цивільно-правова відповідальність якого як особи, що експлуатувала автомобіль ЗАЗ, державний номерний знак НОМЕР_2, була застрахована відповідачем на підставі договору (полісу) №АВ/3623710 (АЕ/1069) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, брав участь у спірній ДТП, однак будь-яких належних та допустимих доказів, які б підтверджували встановлення вини цієї особи та притягнення її до адміністративної відповідальності, як то постанова районного суду або матеріали слідчих органів по ДТП, у матеріалах справи відсутні.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Приватне акціонерне товариство "Акціонерна страхова компанія "Інго Україна" звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду Донецької області від 01.11.2018 у справі №905/2970/16 скасувати та ухвалити у справі нове рішення, яким позов Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "Інго Україна" задовольнити у повному обсязі, стягнути на користь позивача страхове відшкодування у сумі 18046,80 грн.

В обґрунтування доводів, викладених в апеляційній скарзі, заявник вказав про порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, неповне зясування обставин, що мають значення для справи. Вважає, що страховику цивільно-правової відповідальності, а саме відповідачу у даній справі, для прийняття рішення про страхове відшкодування не потрібно отримувати постанову суду в адміністративній справі про притягнення особи, відповідальність якої застрахована, до відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексом України про адміністративні правопорушення. Зазначив, що господарський суд першої інстанції не надав належної правової оцінки тому факту, що позивач надав усі докази, передбачені ст.35 Закону України "Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортів", необхідні відповідачу для прийняття рішення про страхове відшкодування, а відповідач, у свою чергу, незаконно ухилився від вчинення таких виплат.

Відповідно до пункту 10 ст.270 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 04.03.19 поновлено Приватному акціонерному товариству "Акціонерна страхова компанія "Інго Україна" строк на апеляційне оскарження рішення суду. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "Інго Україна" (вх.№647Д/2) на рішення господарського суду Донецької області від 01.11.2018 та ухвалено про здійснення її розгляду у порядку письмового провадження без виклику та повідомлення учасників справи. Встановлено учасникам справи строк не пізніше ніж 15 днів з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на апеляційну скаргу з доказами його надсилання апелянту. Зупинено дію рішення господарського суду Донецької області від 01.11.2018 у справі №905/2970/16.

15.03.2019 відповідача до суду надійшов відзив (вх.№2740) на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на ст.6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», зазначає, що однією з умов настання цивільно-правової відповідальності є наявність вини. За недоведеності вини особи, у даному випадку ОСОБА_3, який у момент ДТП керував забезпеченим за полісом АВ/3623710 транспортним засобом «ЗАЗ», подія не підпадає під ознаки випадку і у страховика цивільно-правової відповідальності не виникає обовязку з відшкодування шкоди. Зазначає, що відповідач виплатив ОСОБА_4 страхове відшкодування у порушення договору страхування №630560726.13, оскільки договір не містить умов, за яких можливо виплатити страхове відшкодування без надання усіх документів, зазначених у розділі 11 договору.

Відповідно до ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила таке.

Як правильно встановлено господарським судом, 18.05.2013 між Приватним акціонерним товариством Акціонерна страхова компанія Інго Україна (далі страховик) та ОСОБА_4 (далі страхувальник) укладений договір №630560726.13 добровільного страхування засобів наземного транспорту, цивільної відповідальності, водія та пасажирів від нещасних випадків, пунктом 1 якого визначений застрахований транспортний засіб: марка/модель: Mitsubishi Asx, реєстраційний номер: BB 8200 CK, рік випуску: 2013.

Строк дії вказаної угоди визначено з 18.05.2013 до 24 години 17.05.2014.

Згідно із частиною 1 ст.16 Закону України Про страхування договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

10.10.2013 о 08:00 год. на в`їзді на територію шахти 1-ша "Київська" відбулось зіткнення транспортних засобів ЗАЗ, державний номер НОМЕР_1, що належить ОСОБА_5, за кермом якого перебував ОСОБА_3, та Mitsubishi Asx, державний номер BB 8200 CK, що належить ОСОБА_6, і який був за кермом автомобіля.

Факт скоєння вказаного ДТП підтверджується довідкою про дорожньо-транспортну пригоду, складену відділенням Державтоінспекції Антрацитівського РВ УМВС у Луганській області та довідкою №81077912 про дорожньо-транспортну пригоду, складену УПП у м.Києві ДПП НПУ.

Згідно з попередніми висновками, які наявні у розділі ІV довідки №81077912, дорожньо-транспортна пригода сталась внаслідок порушення ОСОБА_7 пункту 10.9 Правил дорожнього руху.

Виходячи із змісту висновку №163-13 Бюро судових автотоварознавчих експертиз, матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля Mitsubishi Asx, реєстраційний номер BB 8200 CK, від пошкодження внаслідок ДТП становить 26642,00 грн. Вартість відновлювального ремонту після ДТП вказаного транспортного засобу 20069,00 грн.

Відповідно до рахунка від 15.10.2013 №3175 Товариства з обмеженою відповідальністю "Прайм Кар" фактична вартість відновлювального ремонту автомобіля Mitsubishi Asx, реєстраційний номер BB 8200 CK, склала 20046,80 грн з ПДВ.

Згідно із страховим актом від 22.10.2013 №104875 Приватним акціонерним товариством Акціонерна страхова компанія Інго Україна погоджено виплату страхового відшкодування у загальній сумі 19046,80 грн (за вирахуванням франшизи у сумі 1 000,00 грн, яка передбачена пунктом 2 договору добровільного страхування № 630560726.13).

Платіжним дорученням від 11.11.2013 №13388 Акціонерна страхова компанія Інго Україна перерахувала на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "Прайм Кар" (виконавця відновлювального ремонту застрахованого транспортного засобу) грошові кошти у розмірі 19 046,80 грн згідно з полісом № 630560726.13 як страхове відшкодування ОСОБА_8

У звязку з фактичною сплатою страхового відшкодування потерпілій особі товариство вважає, що до нього перейшло право вимоги до відповідальної особи за заподіяний збиток, спричинений забезпеченому ним транспортному засобу Mitsubishi Asx, державний номер BB 8200 CK, внаслідок ДТП, що сталася 10.10.2013 на території шахти 1-а "Київська", з вини ОСОБА_3 водія транспортного засобу ЗАЗ, державний номер НОМЕР_1, відповідальність якого застрахована компанією, а вину ОСОБА_3 у виникненні ДТП та пошкодженні транспортного засобу Mitsubishi Asx, державний номер BB 8200 CK, доведено, зважаючи на зміст розділу ІV довідки № 81077912 про ДТП.

Згідно із пунктом 12.1 ст.12 Закону України Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Товариство звернулось до компанії з листом-претензією від 26.08.2016 №2737, в якому просило добровільно врегулювати даний спір та перерахувати страхове відшкодування у сумі 18046,80 грн (за вирахуванням франшизи у сумі 1000 грн, яка передбачена полісом АВ/3623710) на рахунок товариства.

Вказана претензія була залишена відповідачем без задоволення та листом №1005 від 21.09.2016 ПрАТ "СК "АСКО - Донбас Північний" просило надати позивача додаткові документи, які необхідні для розгляду даного питання, а саме: - довідку про обставини ДТП з печаткою установи, що її видала; - постанову про притягнення до адміністративної відповідальності водія автомобіля ЗАЗ, державний номер НОМЕР_1; - копію платіжного доручення зі сплати страхового відшкодування з відповідними підписами керівника та головного бухгалтера, скріплених печаткою установи.

За приписами пункту 22.1 ст.22 Закону України Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.

Згідно із ст.29 Закону України Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Таким чином, відповідно до положень пункту 22.1 ст.22 та ст.29 Закону України Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відшкодуванню у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу підлягають, зокрема, витрати, пов'язані з його відновлювальним ремонтом.

Статтею 993 Цивільного кодексу України та ст.27 Закону України "Про страхування" визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, після виплати страхового відшкодування за шкоду, завдану внаслідок ДТП автомобілю Mitsubishi Asx, державний номер BB 8200 CK, до позивача перейшло право зворотньої вимоги відшкодування збитків, яке страхувальник мав до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Вирішуючи спір, пов'язаний з відшкодуванням шкоди, завданої взаємодією кількох джерел підвищеної небезпеки, зокрема, зіткненням транспортних засобів, слід виходити з того, що у цьому випадку шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто з урахуванням принципу вини.

Статтею 221 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що постанови по справам про адміністративні правопорушення щодо порушень правил дорожнього руху приймаються суддями районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів.

Відповідно до ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому обставини вчинення діяння, яке містить ознаки правопорушення, передбаченого Кодексом України про адміністративні правопорушення, встановлюються з дослідженням належних доказів, зокрема, протоколу про адміністративне правопорушення, де серед іншого зазначаються: "У протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: "дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі." (ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення); "у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів … на місці ДТП складається протокол про адміністративне правопорушення стосовно цих осіб, до якого додаються: схема місця ДТП (додаток 9), що підписується особами, які брали участь в огляді, та працівником Державтоінспекції МВС" (пункт 6.1. "Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху", затвердженої наказом МВС України від 26.02.2009 №77, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 24.04.2009 за №374/16390).

У матеріалах справи відсутній адміністративний протокол, складений органами ДАІ, внаслідок чого неможливо встановити інші обставини вчинення діяння, яке містить ознаки правопорушення.

Доказів вини водія транспортного засобу ЗАЗ, державний номер НОМЕР_2, окрім самого лише визначення у довідці ДАІ №81077912, що ДТП сталась внаслідок порушення останнім пункту 10.9 Правил дорожнього руху, матеріали справи не містять.

Також у матеріалах справи відсутні пояснення водія ОСОБА_3 про причини події, що сталася внаслідок зіткнення двох автомобілів. Не містяться у справі й пояснення свідків, потерпілої сторони як додаткових доказів вини водія.

Саме лише посилання органу ДАІ у довідці на оформлення адміністративних матеріалів щодо порушення ОСОБА_3 правил дорожнього руху не підтверджує встановлення вини ОСОБА_3 у скоєнні ДТП, оскільки встановлення вини особи у вчиненні такого адміністративного правопорушення, як порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів (ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення), має здійснюватися саме постановою місцевого районного суду загальної юрисдикції у справі про адміністративне правопорушення, яка відповідно до ст.75 Господарського процесуального кодексу України є обов'язковою для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Матеріали справи не містять постанови місцевого районного суду про притягнення ОСОБА_3 до відповідальності.

Таким чином, вина ОСОБА_3, який керував транспортним засобом ЗАЗ, державний номер НОМЕР_2, у завданні такої шкоди не встановлена у передбаченому чинним законодавством порядку.

За відсутності у матеріалах справи будь-яких документів щодо дорожньо-транспортної пригоди 10.10.2013 (протоколу про адміністративне правопорушення, схеми дорожньо-транспортної пригоди, письмових пояснень учасників та свідків пригоди тощо), окрім довідки №81077912, суд позбавлений можливості дослідити обставини дорожньо-транспортної пригоди та зробити висновок щодо особи, з вини якої така пригода відбулась.

Обставини даної справи свідчать про те, що ОСОБА_3, цивільно-правова відповідальність якого, як особи, що експлуатувала автомобіль ЗАЗ, державний номер НОМЕР_2, застрахована відповідачем на підставі договору (полісу) №АВ/3623710 (АЕ/1069) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, брав участь у спірній ДТП, однак будь-яких належних та допустимих доказів, які б підтверджували встановлення вини цієї особи та притягнення її до адміністративної відповідальності, як то постанова районного суду або матеріали слідчих органів по ДТП, у матеріалах справи відсутні.

З огляду на вищезазначене, господарський суд обґрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог за недоведеності належними та допустимими доказами протиправної поведінки і вини громадянина ОСОБА_3 у скоєнні ДТП та вчинення ним адміністративного правопорушення у вигляді порушення Правил дорожнього руху України, що спричинило пошкодження застрахованого позивачем автомобіля, оскільки висновок про наявність вини не може ґрунтуватися лише на довідці ДАІ Антрацитівського РВ УМВС України у Луганській області від 10.10.2013.

З урахуванням викладених обставин, колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції не порушено і норми процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, що у відповідності до вимог ст.277 Господарського процесуального кодексу України є обовязковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового.

Відповідно до ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Згідно зі ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст.236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апелянта, викладені ним в апеляційній скарзі, не знайшли підтвердження у ході судового розгляду, тоді як господарським судом першої інстанції у повній мірі зясовані та правильно оцінені обставини у справі та прийняте ним рішення (в оскаржуваній частині) є законним та обґрунтованим, у звязку з чим підстав для його скасування та задоволення апеляційної скарги колегія суддів не убачає.

Керуючись статтями 254, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "Інго Україна" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Донецької області від 01.11.2018 у справі №905/2970/16 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження до Верховного Суду передбачені статтями 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 25.04.2019.

Головуючий суддя О.А. Пуль

Суддя Я.О. Білоусова

Суддя І.В. Тарасова