ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
УХВАЛА

17 квітня 2019 року справа № 912/501/19

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Кабакової В.Г., розглянув заяву Селянського (фермерського) господарства "ТУРІЯ" (вх№1033/19 від 16.04.2019) про забезпечення позову у справі №912/501/19

за позовом Селянського (фермерського) господарства "ТУРІЯ", 26011, Кіровоградська область, Новомиргородський район, с.Турія, вул. Шкільна, буд. 39

до відповідача ОСОБА_1 акціонерного товариства "Новомиргородський елеватор", 26000, Новомиргородський район, м. Новомиргород, вул. Залізнична, буд. 45

про вилучення майна

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Селянського (фермерського) господарства "ТУРІЯ" до ОСОБА_1 акціонерного товариства "Новомиргородський елеватор" про вилучення у останнього та передачу Селянському (фермерському) господарству в натурі кукурудзи 3 класу, врожаю 2018 року у кількості 297,6 тонн, з покладенням на відповідача судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем зобов'язань щодо повернення на вимогу позивача зерна, переданого ПАТ "Новомиргородський елеватор" на зберігання згідно договору складського зберігання № 71 від 18.10.2018.

Ухвалою від 04.03.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №912/501/19 за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 28.03.2019, встановлено сторонам строк для подання заяв по суті справи.

В підготовчому засіданні 28.03.2019 судом постановлено, на підставі статті 183 ГПК України, оголосити в підготовчому засіданні перерву до 16:00 год. 16.04.2019.

16.04.2019 в підготовчому засіданні оголошено перерву, на підставі статті 183 ГПК України, до 10:00 год. 02.05.2019.

16.04.2019 Селянським (фермерським) господарством "Турія" подано до господарського суду заяву про забезпечення позову (вх№1033/19), відповідно до якої позивач просить:

- накласти арешт на 297,6 тонн кукурудзу третього класу, походження - Україна, врожаю 2018 року, що обліковується за Селянським (фермерським) господарством "Турія" (ідентифікаційний код 31099118, 26011, Кіровоградська область, Новомиргородський район, с.Турія, вул. Шкільна, буд. 39) та знаходиться у ОСОБА_1 акціонерного товариства "Новомиргородський елеватор" (ідентифікаційний код 00954685, 26000, Новомиргородський район, м. Новомиргород, вул. Залізнична, буд. 45);

- передати 297,6 тонн кукурудзу третього класу, походження - Україна, врожаю 2018 року, що обліковується за Селянським (фермерським) господарством "Турія" та знаходиться у ОСОБА_1 акціонерного товариства "Новомиргородський елеватор", на зберігання Товариству з обмеженою відповідальністю "Прогрес", шляхом здійснення його перевезення Селянським (фермерським) господарством "Турія", у будь-який спосіб та з правом вивезення з елеватору, що знаходиться за адресою: 26000, Кіровоградська область, Новомиргородський район, місто Новомиргород, вул. Залізнична, будинок 45 та з інших місць зберігання.

На виконання ч. 5 ст. 139 Господарського процесуального кодексу України, позивачем до заяви додано квитанцію від 16.04.2019, що підтверджує сплату судового збору, у встановлених порядку та розмірі.

В обґрунтування необхідності забезпечення позову у даній справі позивач зазначає наступне.

В обґрунтування необхідності забезпечення позову у даній справі заявник зазначає, зокрема, про те, що ПрАТ "Новомиргородський елеватор" має невиконане зобовязання перед позивачем з повернення наданого на зберігання зерна, переданого згідно договору складського зберігання № 71 від 18.10.2018.

Крім того, позивач зазначає про наявність кримінального провадження номер 0000087, відкритого підставі заяв поклажодавців, про вчинення службовими особами ТОВ "АГРОІНВЕСТГРУП" та підконтрольних їм елеваторів (в тому числі і ПрАТ "НОВОМИРГОРОДСЬКИЙ ЕЛЕВАТОР") розкрадання ввіреного їм на підставі договорів складського зберігання зерна, що також свідчить про наявність обґрунтованих ризиків та об'єктивну необхідність у вжитті заходів забезпечення позову.

При розгляді заяви про забезпечення позову господарський суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Згідно ч. 1 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Як вбачається зі змісту поданої позовної заяви, відповідач має невиконане зобовязання перед позивачем з повернення наданого на зберігання зерна згідно договору складського зберігання № 71 від 18.10.2018.

При цьому з наведених позивачем обставин та наданих документів вбачається, що спірне майно (кукурудза) належить позивачу.

Разом з цим, суд звертає увагу учасників справи, що при розгляді заяви про забезпечення позову, оцінки таким доказам суд не надає.

Позивач вказує, що за умовами договору складського зберігання № 71 від 18.10.2018 зерновий склад зобов'язаний прийняти від поклажодавця зерно фактичної якості, але не вище обмежувальних кондицій, забезпечити належне його зберігання у повному обсязі та здійсняти відпуск поклажодавцеві (п. 3.1. Договору № 71).

Пунктом 3.2. Договору № 71 передбачено, що зерновий склад має право відмовити поклажодавцеві у видачі за першою вимогою зерна, у випадку несвоєчасного повідомлення (пізніше, ніж за 7 робочих днів) про необхідність відпуску чи відвантаження зерня та у випадку заборгованості по договору.

Відповідно до п. 3.3. Договору № 71 поклажодавець зобов'язаний своєчасно, не пізніше ніж за 3 робочі дні повідомити зерновий склад про необхідність відпуску чи відвантаження зерна, яке знаходиться на зберігання та вид транспорту, на який буде відвантажуватись зерно.

За твердженням позивача, він звернувся до відповідача 08.02.2019 з листом про відпуск кукурудзи, проте станом на день подання позовної заяви, відповідач товар не повернув.

Окрім того, позивачем подано копії заяв свідків від 27.03.2019 ОСОБА_2 та ОСОБА_3, у яких зазначено, що за місцезнаходженням елеватора відсутні будь-які особи, які управляють майном елеватора, здійснюють видачу зерна; склади, сховища та приміщення на елеваторі опломбовані, відвантаження зерна не здійснюється.

Проаналізувавши доводи Селянського (фермерського) господарства "ТУРІЯ", наведені в обґрунтування поданої заяви, а також надані останнім до позовної заяви докази, зокрема договір складського зберігання, яким передбачено право поклажодавця забрати зерно у зернового складу до закінчення строку його зберігання (п. 3.3. договору № 71 від 18.10.2018) та інші бухгалтерські документи про відвантаження кукурудзи, господарський суд дійшов висновку, що позивачем було надано суду достатні докази на підтвердження викладених у заяві фактів.

Господарський суд зазначає, що в результаті залишення ПрАТ "Новомиргородський елеватор" без відповіді та задоволення прохання СФГ "ТУРІЯ" про відвантаження кукурудзи до закінчення строку її зберігання відповідно до договору № 71 від 18.10.2018, у останнього існують достатньо обґрунтовані підстави вважати, що невжиття таких заходів матиме наслідком неможливість виконання рішення суду.

Враховуючи викладене вище, суд вважає, що з урахуванням характеру правовідносин, що склалися між сторонами, предмету спору та обставини справи, існує дійсна ймовірність того, що невжиття обраного позивачем заходу до забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно може утруднити або зробити неможливим виконання судового рішення у разі задоволення позову внаслідок зникнення або зменшення майна (сільськогосподарської продукції), яке знаходиться на даний час у відповідача за кількістю на момент виконання рішення.

Також господарський суд вважає цілком обґрунтованим обраний позивачем спосіб забезпечення позову шляхом накладення арешту на кукурудзу, яка перебуває на зберіганні у відповідача, оскільки він відповідає заявленим вимогам, на забезпечення яких він направлений, зокрема, на недопущення порушення прав позивача у разі задоволення позову. Також вказаний вид забезпечення позову є співвідносним із позовною вимогою позивача про повернення йому відповідного майна, тому зазначені заходи вживаються судом як засіб забезпечення позову до вирішення спору по суті.

При цьому суд зазначає, що оскільки позивач просить накласти арешт на належне йому майно, то такі заходи забезпечення позову не є перешкодою у здійсненні відповідачем господарської діяльності, оскільки у цьому випадку відповідач позбавлений права лише на відчуження спірного майна, наявність якого є гарантією виконання рішення суду у разі задоволення позову.

До того ж слід зазначити, що сторони не позбавлені права звернутися до суду з відповідним клопотанням про скасування заходів забезпечення позову у разі надання відповідних доказів, які б спростовували необхідність застосування таких заходів.

Таким чином, господарський суд вважає, що наявні достатні підстави для задоволення заяви СФГ "ТУРІЯ" (вх№1033/19 від 16.04.2019) про забезпечення позову в частині накладення арешту на 297,6 тонн кукурудзи третього класу, походження - Україна, врожаю 2018 року.

Стосовно вимоги заявника про забезпечення позову шляхом передачі 297,6 тонн кукурудзи третього класу, походження - Україна, врожаю 2018 року, що обліковується за селянським (фермерським) господарством "Турія" та знаходиться у ОСОБА_1 акціонерного товариства "Новомиргородський елеватор", на зберігання Товариству з обмеженою відповідальністю "Прогрес", шляхом здійснення його перевезення Селянським (фермерським) господарством "Турія", у будь-який спосіб та з правом вивезення з елеватору, що знаходиться за адресою: 26000, Кіровоградська область, Новомиргородський район, місто Новомиргород, вул. Залізнична, будинок 45 та з інших місць зберігання., господарський суд зазначає наступне.

На підтвердження готовності Товариством з обмеженою відповідальністю "Прогрес" прийняти зерно на відповідальне зберігання позивач надає договір складського зберігання зерна від 10.03.2019, укладений між позивачем та ТОВ "Прогрес".

Згідно ч. 3 ст. 137 ГПК України суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову.

Враховуючи норми п. 7 ч. 1 ст. 137 ГПК України, господарський суд частково задовольняє заяву позивача про забезпечення позову та вважає за можливе вжити заходів забезпечення позову шляхом передачі 297,6 тонн кукурудзи третього класу, походження - Україна, врожаю 2018 року, що обліковується за селянським (фермерським) господарством "Турія" та знаходиться у ОСОБА_1 акціонерного товариства "Новомиргородський елеватор", на зберігання Товариству з обмеженою відповідальністю "Прогрес" (вул. Центральна, 125, с.Турія, Новомиргородський район, Кіровоградська область, код ЄДР 03757241).

Відповідно до ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 138-140 та ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Заяву Селянського (фермерського) господарства "ТУРІЯ" (26011, Кіровоградська область, Новомиргородський район, с.Турія, вул. Шкільна, буд. 39, ідентифікаційний код 31099118) (вх№1033/19 від 16.04.2019) про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на 297,6 тонн кукурудзи третього класу, походження - Україна, врожаю 2018 року, що обліковується за селянським (фермерським) господарством "Турія" (26011, Кіровоградська область, Новомиргородський район, с.Турія, вул. Шкільна, буд. 39, ідентифікаційний код 31099118) та знаходиться у ОСОБА_1 акціонерного товариства "Новомиргородський елеватор" (ідентифікаційний код 00954685, 26000, Кіровоградська обл., Новомиргородський район, місто Новомиргород, вул.Залізнична, будинок 45).

Передати 297,6 тонн кукурудзи третього класу, походження - Україна, врожаю 2018 року, що обліковується за селянським (фермерським) господарством "Турія" (26011, Кіровоградська область, Новомиргородський район, с.Турія, вул. Шкільна, буд. 39, ідентифікаційний код 31099118) та знаходиться у ОСОБА_1 акціонерного товариства "Новомиргородський елеватор" (ідентифікаційний код 00954685, 26000, Кіровоградська обл., Новомиргородський район, місто Новомиргород, вул.Залізнична, будинок 45), на зберігання Товариству з обмеженою відповідальністю "Прогрес" (вул. Центральна, 125, с.Турія, Новомиргородський район, Кіровоградська область, код ЄДР 03757241).

Стягувач - Селянське (фермерське) господарство "Турія" (26011, Кіровоградська область, Новомиргородський район, с.Турія, вул. Шкільна, буд. 39, ідентифікаційний код 31099118).

Боржник - Приватне акціонерне товариство "Новомиргородський елеватор" (ідентифікаційний код 00954685, 26000, Кіровоградська обл., Новомиргородський район, місто Новомиргород, вул.3алізнична, будинок 45).

У задоволенні заяви про забезпечення позову в іншій частині відмовити.

Дана ухвала є виконавчим документом, набирає чинності в порядку ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та підлягає виконанню в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Ухвалу може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду через господарський суд Кіровоградської області в установленому Господарським процесуальним кодексом України порядку.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Повідомити учасників справи про відсутність у суду технічної можливості надавати інформацію про веб-адресу судового рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, одночасно з врученням (надсиланням/видачі) копії повного або скороченого такого рішення до затвердження Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Повідомити учасників справи про можливість ознайомитись з електронною копією судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень за його веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Оригінал ухвали направити Селянському (фермерському) господарству "Турія" (26011, Кіровоградська область, Новомиргородський район, с.Турія, вул. Шкільна, буд. 39).

Примірник ухвали направити ОСОБА_1 акціонерному товариству "Новомиргородський елеватор" (26000, Кіровоградська обл., Новомиргородський район, місто Новомиргород, вул.3алізнична, будинок 45).

Суддя В.Г. Кабакова