ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

19.04.2019

Справа № 910/1056/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Ярмак О.М., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін господарську справу

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ІБК РЕГУЛ" (02138, м. Київ, вул. Костянтина Данькевича, 12, )

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будтехноплюс" (04080, м. Київ, вул. Кирилівська, 105, )

про стягнення 26 538,12 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ІБК РЕГУЛ" звернулось до Господарського суду міста Києва із вказаним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будтехноплюс" про стягнення 24 000,00 грн. основного боргу - заборгованості по договору підряду № 1 від 15.10.2018 та 2 668,28 грн. пені.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач після отримання 24 000,00 грн. авансового платежу відповідно до виставленого рахунку відповідача не виконав роботи, у зв’язку з чим позивач звернувся до суду та висловив вимогу про повернення авансового платежу та пені за неналежне виконання зобов’язань відповідача за договором.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.02.2019 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ІБК РЕГУЛ" залишено без руху, надано строк для усунення недоліків позовної заяви у визначений спосіб.

15.02.2019 від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви з доданими документами.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.02.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Згідно положень ст. 248 ГПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

У відповідності до ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Частинною третьою статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Позивач належним чином повідомлений про розгляд справи відповідно до ст. 120 ГПК України, ухвала суду від 19.02.2019 отримана – 28.02.2019, а відповідач отримав 18.03.2019.

01.04.2019 через загальний відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. У відзиві відповідач проти позову заперечує, просить суд відмовити в позові повністю. Обґрунтовує це тим, що позивачем порушено п. 7.4. договору підряду та не передано відповідачу необхідної дозвільної документації для проведення робіт, що становлять предмет цього договору. Розпочаті відповідачем роботи передбачені договором були зупинені поліцією, внаслідок не представлення з боку відповідача необхідної документації для проведення таких робіт, якими, є зокрема контрольна картка на тимчасове порушення благоустрою, про що позивач неодноразово був проінформований відповідачем як усно так і листом вих.№1 від 23.11.2018, направленого засобами поштового зв’язку, з повідомленням про вручення поштового відправлення за №318. Доказів передачі відповідачеві дозвільної документації (якою є зокрема, контрольна картка на тимчасове порушення благоустрою) необхідної для проведення робіт визначених договором підряду позивачем до свого позову не додано. Відповідач вважає, що у позивача були відсутні підстави для застосування, зокрема, п. 7.3. договором підряду, ч.2 ст. 849 ЦК України та ст. 320 ГК України, яким передбачено можливість розірвати договір в односторонньому порядку у разі затримки відповідачем початку виконання робіт, що становлять предмет цього договору.

Враховуючи належне повідомлення сторін про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику їх уповноважених представників, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами.

Згідно із частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

15.10.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ІБК РЕГУЛ" (далі – позивач, замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Будтехноплюс" (далі – відповідач, підрядник) було укладено договір підряду №1 на виконання робіт (далі – договір).

Відповідно до п. 1.1. договору передбачено, що в порядку та на умовах, визначених законодавством України та даним договором, замовник доручає, а підрядник бере на себе зобов’язання за плату відповідно до умов цього договору, виконати наступні роботи (надати послуги): 1.1.1. прокладання труби довжиною L=30 п.м, D= 160 мм методом горизонтального-спрямованого буріння.

Підрядник зобов’язується виконати вищезазначені роботи за місцем знаходження об’єкта замовника, за адресою: Україна, м. Київ, вул. Кирилівська (п. 1.2. договору).

Згідно з п. 2.1. договору підрядник зобов’язаний виконувати роботи за цим договором з дотриманням діючих в Україні норм, правил та стандартів, з матеріалів належної якості.

Відповідно до п. 3.1. договору вартість робіт за надання послуг становить 33 000,00 грн., без ПДВ.

Для виконання необхідних робіт, закупівлі матеріалів, тощо, потягом 3 (трьох) банківських днів з моменту набрання чинності цим договором, замовник сплачує аванс у розмірі 70% від суми вказаної в п. 4.1. цього договору, що складає 23 100,00 грн. без ПДВ.

- Інші 30% у сумі 9 900,00 грн., без ПДВ, замовник зобов’язується перерахувати на поточний рахунок підрядника на протязі 3-х банківських днів, наступним за днем підписання акта здавання – приймання виконаних робіт (п. 3.2. договору).

Відповідно до п. 4.1. договору роботи згідно договору виконуються у строк 10 (десяти) робочих днів.

Термін дії даного договору – до 31 грудня 2018 року, а в частині виконання зобов’язань сторін, визначених цим договором – до повного їх виконання (п. 4.5. договору).

Відповідно до п. 7.3. договору замовник має право відмовитися від договору та вимагати відшкодування збитків, якщо підрядник своєчасно не розпочав роботи або затримує строк виконання та передачі замовнику робіт на строк більше 10 робочих днів.

Всупереч вище перелічених норм договору, відповідач так і не розпочав виконання робіт, які є предметом договору.

Згідно з п. 9.1. договору за наявності суперечок та розбіжностей, що виникли з даного договору, сторони вживають усі заходи до врегулювання питань шляхом двосторонніх переговорів.

Відповідно до п. 6.2. договору у разі порушення строків виконання робіт, передбачених договором або додатками до нього, якщо така затримка не погоджена з замовником, підрядник сплачує замовнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент такого прострочення, від загальної вартості робіт за даним договором, за кожен календарний день прострочення, але не більше 10 % вартості робіт.

Позивачем, відповідно до п. 3.2. договору, 17.10.2018 було сплачено аванс на рахунок відповідача у розмірі 24 000,00 грн., у зв’язку з чим відповідач повинен був приступити до виконання робіт за договором 18.10.2018, відповідно до п. 4.1. договору останнім днем для виконання робіт замовником було 31.10.2018. Відповідно, з 01.11.2018 почалося прострочення строків виконання робіт, передбачених договором. Станом на дату написання позовної заяви, а саме 21.01.2019 відповідачем було допущено прострочення виконання робіт на 82 календарних днів, у зв’язку з чим позивач нарахував відповідачу 2 668,28 грн. пені.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначає, що відповідач в порушення умов договору не здійснив виконання робіт у встановлений строк та не повернув суму перерахованого авансу, доказів фактичного виконання робіт не надав, у зв'язку з чим його заборгованість становить 24 000,00 грн. та 2 668,28 грн. пені.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд зазначає таке.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Частиною 1 ст. 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно з ч. 1 ст. 854 Цивільного кодексу України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов договору позивач перерахував відповідачу грошові кошти (аванс) у розмірі 24 000, 00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 240 від 17.10.2018.

Таким чином, враховуючи наведене та п.2.1 договору, відповідач повинен був виконати роботи за договором у строк до 31.10.2018.

Як вбачається з копій листування між сторонами, позивач направив на адресу відповідача лист №12/11-18 від 30.11.2018 з вимогою про повернення коштів, сплачених відповідно до рахунку-фактури №1 від 16.10.2018 виставленого відповідачем, а саме – 24000,00 грн., а також про розірвання договору, що підтверджується описом вкладення в цінний лист. Позивач в позовній заяві зазначив, що станом на 21.01.2019 відповіді від відповідача на адресу позивача не надходило.

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що розпочаті відповідачем роботи передбачені договором були зупинені поліцією, внаслідок не пред’явлення з боку відповідача необхідних документів для проведення таких робіт, якими, є зокрема картка на тимчасове порушення благоустрою, про що позивач неодноразово був проінформований відповідачем як в усній формі, так і листом вих. №1 від 23.11.2018, направленим засобами поштового відправлення за №318. Згідно поверненого повідомлення про вручення поштового відправлення за №318 поштова кореспонденція була вручена відповідачу 07.12.2018, проте проігнорована. Доказів передачі відповідачеві дозвільної документації (якою є зокрема, контрольна карта на тимчасове порушення благоустрою) необхідної для проведення робіт визначених договором підряду позивачем до свого позову не додано. На підставі вищевикладеного відповідач вважає, що у позивача були відсутні підстави для застосування, зокрема, п. 7.3. договору, ч.2 ст. 849 ЦК України та ст.320 ГК України, яким передбачено можливість розірвати договір в односторонньому порядку у разі затримки відповідачем початку виконання робіт, що становлять предмет цього договору. У позивача відсутні правові підстави вимагати від відповідача повернення авансу в розмірі 24 000,00 грн., сплачених на підставі договору підряду на виконання робіт №1 від 15.10.2018, та сплату пені, нарахованої за порушення строків виконання робіт передбачених цим договором за період з 01.11.2018 по 21.01.2019 в розмірі 2668,28 грн., оскільки зобов’язання обох сторін визначені вказаним договором підряду не є такими, що припинилися.

Дослідивши матеріали справи суд встановив, що позивач направив лист про розірвання договору та повернення авансу 04.12.2018, а лист відповідача про надання пакету документів позивач отримав 07.12.2018. В листі №1 від 15.10.2018 відповідач фактично зазначив, що він не може виконати роботи, які передбачені договором підряду та пропонував надати інші роботи. Також, відповідач просив надати пакет документів, проте яких саме документів відповідач у своєму листі не зазначив.

Проте, матеріали справи підтверджують, що позивач оплатив аванс 17.10.2018 на рахунок відповідача у розмірі 24 000,00 грн., у зв’язку з чим відповідач повинен був приступити до виконання робіт за договором 18.10.2018, відповідно до п. 4.1. договору останнім днем для виконання робіт замовником було 31.10.2018. Відповідно, з 01.11.2018 почалося прострочення строків виконання робіт, передбачених договором.

Тобто, відповідач направив свій лист вже після спливу строку на виконання робіт відповідно до договору.

Відповідно до вищевикладеного суд не приймає твердження відповідача у відзиві на позовну заяву, оскільки, вони є неналежними та недоведеними.

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Прострочення боржника не настає, якщо зобов'язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.

Згідно зі статтею 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 2 ст. 612 Цивільного кодексу України, якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Відповідно до ч. 2 ст. 849 Цивільного кодексу України, якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Тобто, замовнику законом надано право відмовитися в односторонньому порядку від договору у будь-який час до закінчення роботи, і визначене цією нормою право не може бути обмежене.

Отже, договір підряду може бути розірваний в результаті односторонньої відмови від нього у повному обсязі, тобто в результаті вчинення замовником одностороннього правочину, який тягне припинення зобов'язань його сторін. При цьому, одностороння відмова від договору не потребує узгодження та як самостійний юридичний факт зумовлює його розірвання.

Частинами 2, 3 ст. 653 Цивільного кодексу України визначено, що у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни.

Як вже зазначалось судом, 17.10.2018 було сплачено аванс на рахунок відповідача у розмірі 24 000,00 грн., у зв’язку з чим відповідач повинен був приступити до виконання робіт за договором 18.10.2018, відповідно до п. 4.1. договору, останнім днем для виконання робіт замовником було 31.10.2018.

Таким чином, станом на момент подання даного позову до суду строк виконання відповідачем робіт за договором сплив.

Всупереч ст.73, 74 ГПК України відповідачем не надано належних доказів виконання підрядних робіт, у т.ч. у визначений строк – до 31.10.2018.

З огляду на вищевикладені обставини невиконання відповідачем умов договору у встановлений строк, а також розірвання позивачем договору в односторонньому порядку, суд прийшов до висновку, що грошові кошти, перераховані в якості авансу у розмірі 24 000,00 грн., підлягають поверненню позивачу.

Враховуючи викладене, суд задовольняє позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача 24 000,00 грн. у повному обсязі.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п. 6.2. договору у разі порушення строків виконання робіт, передбачених договором або додатками до нього, якщо така затримка не погоджена з замовником, підрядник сплачує замовнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент такого прострочення, від загальної вартості робіт за даним договором, за кожен календарний день прострочення, але не більше 10 % вартості робіт.

За прострочення виконання зобов'язання по договору позивачем заявлено до стягнення 2668,28 грн. пені, які після перевірки правильності нарахування задовольняються судом повністю.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю в сумі 24 000,00 грн. заборгованості та 2668,28 грн. пені.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 86, 129, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Будтехноплюс" (04080, м. Київ, вул. Кирилівська, 105, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ІБК РЕГУЛ" (02138, м. Київ, вул. Костянтина Данькевича, 12, ) 24 000 (двадцять чотири тисячі) грн. 00 коп. заборгованості, 2 268 (дві тисячі двісті шістдесят вісім) грн. 28 коп. пені, 1921 (одна тисяча дев’ятсот двадцять одна) грн. 00 коп. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене у строки та порядку, встановленому розділом ІV ГПК України.

Суддя О.М.Ярмак