ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

22.04.2019м. Дніпро№ 904/1620/19

Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Новікова Р.Г., розглянувши заяву Акціонерного товариства ДТЕК "Дніпровські електромережі" про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Садівничого товариства "Колективний садівник" заборгованості за договором про постачання електричної енергії №019012 від 23.12.2017р. у розмірі 9274грн.32коп., 3% річних в розмірі 607грн.51коп., суми інфляційної складової в розмірі 2414грн.11коп.

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Дніпропетровської області 19.04.2019 надійшла заява Акціонерного товариства ДТЕК "Дніпровські електромережі" про видачу судового наказу про стягнення з Садівничого товариства "Колективний садівник" заборгованості за договором про постачання електричної енергії №019012 від 23.12.2017р. у розмірі 9274грн.32коп., 3% річних в розмірі 607грн.51коп., суми інфляційної складової в розмірі 2414грн.11коп.

Судом перевірено зазначене у заяві місцезнаходження боржника за відомостями, внесеними до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. За результатами такої перевірки встановлено, що заява про видачу судового наказу підсудна Господарському суду Дніпропетровської області.

Водночас, розглянувши заяву та подані Акціонерного товариства ДТЕК "Дніпровські електромережі" докази, суд приходить до висновку про необхідність відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу з таких підстав.

Частинами 1, 2 ст. 147 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги.

Відповідно до ст. 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ може бути видано тільки про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Грошовим, за змістом ст. ст. 524, 533-535, 625 Цивільного кодексу України, є виражене в грошових одиницях (національній валюті України чи в грошовому еквіваленті в іноземній валюті) зобов'язання сплатити гроші на користь іншої сторони, яка, відповідно, має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зокрема, грошовим зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона зобов'язана оплатити поставлену продукцію, виконану роботу чи надану послугу в грошах, а друга сторона вправі вимагати від першої відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору.

Статтею 150 Господарського процесуального кодексу України наведено вимоги щодо форми і змісту заяви про видачу судового наказу, зокрема, пунктами 3, 4 ч. 3 зазначеної статті передбачено, що до заяви про видачу судового наказу додаються: копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред'явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

В обґрунтування заяви про видачу судового наказу, заявник посилається на виникнення заборгованості в розмірі 9274грн.32коп. за липень 2016 року, через несплату наданих послуг за договором про постачання електричної енергії №019012 від 23.12.2017р.

На підтвердження вказаних вимог заявник надав наступні копії документів: рахунку №111/19-12/11/12/1доэ50 від 16.12.2016р. на суму 9274грн.32коп., договір про постачання електричної енергії №019012 від 23.12.2011р., додаток №3 до договору "Порядок розрахунків", додаток №12 до договору "Порядок розрахунків та умови користування споживачем інтернет-сервісом "Личный кабинет юридическового потребителя", реєстр №1 від 14.03.2018р. поштових відправлень на підтвердження направлення рахунку на адресу споживача.

Частиною 1 ст. 509 Цивільного кодексу України визначено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ч.2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього кодексу, зокрема, з договорів.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Заявник обґрунтовує свої вимоги, посилаючись на договір про постачання електричної енергії №019012 від 23.12.2011р., додаток №3 до договору "Порядок розрахунків", додаток №12 до договору "Порядок розрахунків та умови користування споживачем інтернет-сервісом "Личный кабинет юридическового потребителя", рахунок №111/19-12/11/12/1доэ50 від 16.12.2016р. на суму 9274грн.32коп.

Відповідно до умов пункту 2.3.5. договору про постачання електричної енергії №019012 від 23.12.2017р. (далі-договір) споживач зобов'язується оплачувати постачальнику вартість електричної енергії та інші платежі згідно з умовами додатків "Порядок розрахунків" та "Графік зняття показів обліку електричної енергії".

Пунктом 7.7. договору про постачання електричної енергії №019012 від 23.12.2017р. визначено, що на підставі показів засобів обліку електричної енергії та умов додатка "Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії" оформлюється акт прийняття - передавання товарної продукції.

За змістом пункту 2.1. додатку №3 до договору "Порядок розрахунків" оплата рахунків за активну електроенергію здійснюється на рахунки постачальника на підставі самостійно отриманих у постачальника рахунків протягом 5 операційних днів з дня їх отримання.

Пунктом 4.3. додатку до договору "Порядок розрахунків" передбачено, що обсяги електричної енергії підлягають сплаті споживачем за звітний розрахунковий період підтверджуються актом прийняття-передавання товарної продукції.

Як вбачається з умов пункту 2 додатку №12 до договору "Порядок розрахунків та умови користування споживачем інтернет-сервісом "Личный кабинет юридическового потребителя" обсяги електричної енергії, що підлягають сплаті споживачем за звітний розрахунковий період визначаються на підставі акту про фіксацію показань приладів обліку, підписаного ЕЦП споживача та підтверджується актом прийняття-передавання товарної продукції.

Відповідно до ч.1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст. 74 Господарського процесуально кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуально кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з статтею 79 Господарського процесуально кодексу України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно п.1, п.8 ч.1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо: заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу; із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Заявником не надано належних та допустимих доказів отримання Садівничим товариством "Колективний садівник" електричної енергії на суму 9274грн.32коп., а саме - акту прийняття-передавання товарної продукції як це передбачено умовами договору про постачання електричної енергії №019012 від 23.12.2011р.

Рахунок №111/19-12/11/12/1доэ50 від 16.12.2016р. на суму 9274грн.32коп. не є документом, що підтверджує наявність у Садівничого товариства "Колективний садівник" заборгованості перед Акціонерним товариством ДТЕК "Дніпровські електромережі", а є одностороннім арифметичним розрахунком заявника стягуваної суми, який не доводить фактичних і правових підстав для стягнення суми боргу.

Таким чином, заявником не доведено належними та допустимими доказами існування заборгованості в розмірі 9274грн.32коп. Садівничого товариства "Колективний садівник" перед Акціонерним товариством ДТЕК "Дніпровські електромережі" за договором про постачання електричної енергії №019012 від 23.12.2011р., внаслідок чого згідно п. 8 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України у видачі судового наказу в цій частині вимог, а також в частині стягнення з Садівничого товариства "Колективний садівник" 3% річних в розмірі 607грн.51коп., суми інфляційної складової в розмірі 2414грн.11коп. слід відмовити.

Керуючись статтями 150, 152 - 154, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити Акціонерному товариству ДТЕК "Дніпровські електромережі" про видачу судового наказу про стягнення з Садівничого товариства "Колективний садівник" заборгованості за договором про постачання електричної енергії №019012 від 23.12.2017р. у розмірі 9274грн.32коп., 3% річних в розмірі 607грн.51коп., суми інфляційної складової в розмірі 2414грн.11коп. повністю.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 22.04.2019р.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала набрала законної сили 11.03.2019р. та відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI «Перехідні положення» ГПК України може бути оскаржена в апеляційному порядку до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня набрання нею законної сили.

Суддя Р.Г. Новікова