ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2019 року

м. Київ

Справа № 904/2217/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Селіваненка В.П. (головуючий), Булгакової І.В. і Львова Б.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Поліщук Ю.В.,

учасників справи:

позивача - товариства з обмеженою відповідальністю "ТС Аік-Еко" (далі - ТОВ "ТС Аік-Еко", Позивач) - Ясир Д.І. - адвокат (посвідчення від 27.01.2017 НОМЕР_1),

відповідача - публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" (далі - ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг", Відповідач) - не з'яв.,

розглянув касаційну скаргу ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг"

на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 06.09.2018

(суддя Євстигнеєва Н.М.) та

на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 28.01.2019

(головуючий суддя - Вечірко І.О., судді: Березкіна О.В. і Чередко А.Є.)

у справі № 904/2217/18

за позовом ТОВ "ТС Аік-Еко"

до ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг"

про стягнення заборгованості у розмірі 17 000 187,09 грн.

РУХ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. Позов було подано (з урахуванням збільшення розміру позовних вимог) про стягнення 17 000 187,09 грн., з яких:

- основний борг у сумі 16 742 400 грн.;

- 3% річних у сумі 123 847,89 грн.;

- "інфляційні втрати" у сумі 133 939,20 грн.

2. Позов обґрунтовано неналежним виконанням Відповідачем умов договору від 31.07.2017 №2065 SАP №, № (далі - Договір) у частині оплати за поставлену продукцію.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції

3. Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 06.09.2018, залишеним без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 28.01.2019:

- позов задоволено частково;

- стягнуто з Відповідача на користь Позивача:

16 742 400 грн. основного боргу;

121 095,72 грн. - три відсотки річних;

133 939,20грн. - "інфляційні втрати" за квітень 2018 року;

витрати зі сплати судового збору в сумі 254 961,52 грн.;

- у решті позовних вимог відмовлено.

4. Рішення і постанову мотивовано обґрунтованістю позовних вимог саме у зазначених сумах.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

5. У касаційній скарзі до Верховного Суду Відповідач, зазначаючи про порушення попередніми судовими інстанціями норм матеріального і процесуального права, без повного дослідження обставин справи, просить скасувати оскаржувані рішення та постанову попередніх судових інстанцій з даної справи і відмовити в задоволенні позовних вимог, зазначивши про поворот виконання рішення місцевого господарського суду.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

6. Порушено норми процесуального права при збільшенні Позивачем розміру позовних вимог.

7. Судами зроблено помилкові висновки щодо приймання товару без зауважень.

8. Суди не врахували, що постачальник (Позивач) фактично підтвердив наявність некомплектності поставленого товару та дефектів у ньому.

9. Судами не взято до уваги підтвердження невідповідності поставленої продукції вимогам щодо якості і комплектності експертом Торгово-промислової палати України (далі - ТПП України).

10. Судом апеляційної інстанції неправомірно відмовлено у призначенні судової експертизи.

11. Судами порушено правила витребування та оцінки доказів.

12. Позивачем порушено норми чинного законодавства щодо поставки товару відповідно до умов договору.

Розгляд клопотання скаржника

13. Скаржником подано суду письмове клопотання про відкладення судового розгляду справи, мотивоване участю представника Відповідача в іншому судовому засіданні. Касаційний господарський суд не вбачає підстав для задоволення даного клопотання, оскільки:

- скаржником не обґрунтовано та не доведено неможливості заміни, в разі необхідності, відсутнього представника скаржника іншим представником;

- названим судом явка представників учасників справи у судове засідання з розгляду касаційної скарги обов'язковою не визнавалася, а матеріали справи містять обсяг відомостей, достатній для такого розгляду і без участі представника Відповідача;

- посилання у згаданому клопотанні на висновок Європейського суду з прав людини у справі "Бартая проти Грузії" не є прийнятним, оскільки в згаданій справі зазначалося про розгляд національним судом справи без захисника, тоді як у даній господарській справі йдеться про участь у судовому засіданні представників сторін (стаття 56 ГПК України), а не про захисника (захисників).

Доводи Позивача

14. У відзиві на касаційну скаргу Позивач заперечує проти доводів скаржника, зазначаючи про ухвалення судового рішення зі справи з дотриманням усіх вимог, передбачених статтею 236 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), а постанови апеляційного господарського суду - з дотриманням вимог статті 276 названого Кодексу, і просить у задоволенні касаційної скарги та в застосуванні повороту виконання рішення відмовити.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

15. Виходячи із змісту заяви Позивача, яка надійшла до господарського суду Дніпропетровської області 29.05.2018, а також із змісту раніше поданої позовної заяви та фактичних обставин справи, суд першої інстанції розцінив подану Позивачем заяву про збільшення розміру позовних вимог (які первісно були заявлені про стягнення трьох відсотків річних) як заяву про зміну предмета позову.

16. Позивач (продавець) і Відповідач (покупець) уклали Договір, за яким продавець зобов'язався поставити та передати у власність покупця продукцію відповідно до специфікації (цій), узгодженої (них) до Договору, виконати шеф-монтажні роботи на умовах даного договору, а покупець зобов'язався прийняти продукцію, виконані роботи та оплатити їх на умовах Договору.

17. 31.07.2017 сторонами підписана специфікація №1 до Договору (далі - Специфікація), згідно з якою продукцією, що поставляється, є градирня трьохсекційна вент. 1653-1-ТХ.ТТ, трьохсекційна вентиляторна противоточна градирня (витрати води 10900 м3/г), складові елементи якої перелічені в Специфікації, виробник продукції - Water Treatment Engine ering s.r.o., Чехія.

18. 04.01.2018 сторонами підписано додаткову угоду №1 до Договору, якою викладено у новій редакції Специфікацію.

19. На виконання умов Договору Позивачем здійснено постачання першої партії обладнання на суму 16 742 400 грн., у т.ч. ПДВ 2 790 400 грн.

20. 21.02.2018 сторонами складена та підписана видаткова накладна №10 на суму 16 742 400 грн. і акт №10 здачі-приймання обладнання за Договором; таким чином, продукція поставлена 21.02.2018.

Позивачем у зв'язку з цим було зареєстровано податкову накладну від тієї ж дати.

На оплату поставленої продукції Позивач виставив Відповідачу рахунок-фактуру на суму 16 742 400 грн.

Відповідач цей рахунок отримав, але не оплатив.

21. У зв'язку з цим Позивач нарахував Відповідачу (крім суми основної заборгованості) 3% річних за період прострочення оплати з 25.02.2018 по 25.05.2018 та "інфляційні втрати" за квітень 2018 року.

22. Докази оплати заборгованості Відповідач суду не надав, доводи Позивача не спростував.

23. Судом першої інстанції здійснено перерахунок заявленої до стягнення суми 3% річних, у зв'язку з чим він дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог у цій частині - в сумі 121 095,72 грн. (при заявлених до стягнення 123 847,89 грн.).

24. Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 16.07.2018 було витребувано з Державної фіскальної служби певну інформацію щодо сформованого (задекларованого) податкового кредиту платником податку - Позивачем, а також копії податкових декларацій на зазначений товар.

25. 23.02.2018 і 27.02.2018 комісією у складі представників покупця, продавця та ПП "Стіл-Сервіс" складалися акти про виявлені недоліки поставленого товару №№ 4-11 та 4-12. При складанні зазначених актів Відповідач порушив положення абзацу третього пункту 25 Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання по якості, затвердженої постановою Держарбітражу СРСР при Раді Міністрів СРСР від 25.04.1966 № П-7 і абзацу третього пункту 23 Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання по кількості, затвердженій постановою Держарбітражу СРСР при Раді Міністрів СРСР від 15.06.1965 № П-6.

26. Посилання Відповідача на те, що Позивач у листі від 22.02.2018 №202/159 визнав недоліки поставленої продукції спростовуються матеріалами справи.

27. Поданий Відповідачем висновок Криворізького відділення ТПП України від 02.07.2018 № Э-139 не прийнято судами як належний і допустимий доказ. Зокрема, він не містить відомостей про особу - експерта; останнім надано відповіді на питання, що не були предметом дослідження; розвантаження продукції відбувалося 13-18 лютого 2018 року, а зовнішній огляд комплектуючих першої партії градирні проводився особою, яка склала висновок, лише 08 червня 2018 року.

28. Доводи Відповідача про те, що актом від 21.02.2018 продукцію було прийнято лише на відповідальне зберігання, спростовуються даними, отриманими судом від Дніпровського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

29. Цивільний кодекс України:

частина перша статті 526:

- зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства;

стаття 525:

- одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом;

частина перша статті 530:

- якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін);

стаття 629:

- договір є обов'язковим для виконання сторонами;

частина перша статті 712:

- за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму;

частина друга статті 625:

- боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

30. Частини перша і друга статті 193 Господарського кодексу України:

- суб'єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору;

- кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Оцінка аргументів учасників справи і висновків попередніх судових інстанцій

31. З огляду на наведені законодавчі приписи та з'ясувавши обставини отримання Відповідачем від Позивача передбаченого Договором обладнання та неоплати Відповідачем Позивачу вартості такого обладнання (що Відповідачем і не заперечується), попередні судові інстанції дійшли висновку про наявність підстав для задоволення позову в частинах стягнення основної заборгованості та інфляційних нарахувань і (частково) трьох процентів річних; у частині відмови в задоволенні позовних вимог судові рішення сторонами не оскаржуються.

Доводи касаційної скарги даного висновку не спростовують.

32. Так, судами попередніх інстанцій обґрунтовано розцінено заяву Позивача про збільшення розміру позовних вимог не за її назвою, а за суттю як заяву про зміну предмета позову. При цьому не можна погодитися з доводами скаржника про те, що "не можуть вважатися пов'язаними вимоги про стягнення 3% річних з одного боку та "тіла" заборгованості з іншого боку, так як підстава їх виникнення є різною". Наведеним у цій постанові положенням частини другої статті 625 Цивільного кодексу України прямо визначено сплату суми боргу з урахуванням індексу інфляції та трьох процентів річних. Тобто те, що скаржник називає "тілом заборгованості", індекс інфляції і проценти річних складають у своїй сукупності єдину суму заборгованості, яка виникає з однієї й тієї ж підстави, а саме - порушення грошового зобов'язання.

33. Посилання Відповідача на те, що судом першої інстанції збиралися докази на користь Позивача з власної ініціативи (див. пункт 24 цієї постанови) вже належним чином спростовано апеляційним господарським судом. Зокрема, ним зазначено, що:

- згідно з частиною четвертою статті 74 Господарського процесуального кодексу України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, - за одним винятком, наведеним у цій же нормі: якщо докази витребовуються судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів;

- саме такий випадок і мав місце в даній справі (зокрема, у зв'язку з доводами Відповідача про те, що продукцію ним було прийнято лише "на відповідальне зберігання"; див. також пункт 28 цієї постанови).

34. Решта аргументів скаржника пов'язана виключно з питаннями якісних характеристик обладнання, одержаного ним від Позивача, зокрема приймання відповідної продукції.

Проте Касаційний господарський суд у цьому зв'язку погоджується з висновком апеляційного господарського суду про те, що відповідні питання взагалі не підлягали дослідженню в даній справі з урахуванням змісту позовних вимог у ній, що стосувалися виключно питання оплати поставленої Позивачем та одержаної Відповідачем продукції. Якщо Відповідач вважав останню такою, що не відповідає умовам якості, комплектності чи іншим параметрам, він не позбавлений був права і можливості, за наявності підстав для цього, у свою чергу, звернутися з відповідними вимогами до Позивача у встановленому законом порядку, причому як у даній справі, так і окремо від неї.

35. У зв'язку з наведеним Касаційний господарський суд погоджується з відповідними аргументами, наведеними у відзиві на касаційну скаргу, як такими, що узгоджуються з нормами матеріального і процесуального права та встановленими судами обставинами справи.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

36. Звертаючись з касаційною скаргою, Відповідач не спростував висновків судів попередніх інстанцій та не довів неправильного застосування ними норм матеріального і процесуального права як необхідної передумови для скасування прийнятих ними судових рішень.

37. За таких обставин Касаційний господарський суд вважає за необхідне касаційну скаргу Відповідача залишити без задоволення, а оскаржувані рішення та постанову - без змін за відсутності вказаних процесуальним законом підстав для їх скасування.

Судові витрати

38. Понесені Відповідачем у зв'язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції судові витрати покладаються на Відповідача, оскільки касаційна скарга залишається без задоволення.

Керуючись статтями 300, 308, 309, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Касаційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" залишити без задоволення, а рішення господарського суду Дніпропетровської області від 06.09.2018 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 28.01.2019 у справі № 904/2217/18 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В. Селіваненко

Суддя І. Булгакова

Суддя Б. Львов