УХВАЛА

м. Київ

09.04.2019Справа № 910/23183/16

За заявою: публічного акціонерного товариства "Київський суднобудівний-судноремонтний завод"

про відстрочення виконання рішення суду у справі №910/23183/16

за позовом публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит"

до відповідачів:

1. публічного акціонерного товариства "Київський суднобудівний-судноремонтний завод"

2. приватного акціонерного товариства "Росава"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Національного банку України

про стягнення 166 077 135,24 грн.

Суддя: Шкурдова Л.М.

Секретар с/з Масна А.А.

Представники сторін:

від позивача - Колосюк В.А., за дов.

від відповідача 1 (заявника) - Шевченко Д.А., Місевра А.І., за дов.

від відповідача 2 - не з'явився

арбітражний керуючий - Шаматрін Є.М.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Господарським судом міста Києва розглядається заява публічного акціонерного товариства "Київський суднобудівний-судноремонтний завод" про відстрочення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 28.02.2017 у справі №910/23183/16.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 28.02.2017 у справі №910/23183/16, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 24.01.2019, позов публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" до публічного акціонерного товариства "Київський суднобудівний-судноремонтний завод" задоволено частково; стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Київський суднобудівний-судноремонтний завод" на користь Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" заборгованість за кредитом у розмірі 92329970,00 грн., заборгованість за процентами у розмірі 53301597,55 грн., пеню за прострочення повернення кредиту у розмірі 5544253,93 грн., пеню за прострочення сплати процентів за користування кредитом у розмірі 2978104,04 грн. та судовий збір у розмірі 191860,34 грн. В іншій частині позову до Публічного акціонерного товариства "Київський суднобудівний-судноремонтний завод" відмовити. У позові Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" до Приватного акціонерного товариства "Росава" відмовити.

15.03.2019 від Публічного акціонерного товариства "Київський суднобудівний-судноремонтний завод" надійшла заява про відстрочення виконання рішення суду у справі №910/23183/16 строком на один рік.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.03.2018 призначено заяву публічного акціонерного товариства "Київський суднобудівний-судноремонтний завод" про відстрочення виконання рішення суду у справі №910/23183/16 до розгляду.

Подана заява про відстрочення виконання рішення суду мотивована тим, що існують обставини, які ускладнюють виконання рішення Господарського суду міста Києва від 28.02.2017 у справі №910/23183/16 та роблять неможливим його виконання через порушення справи про банкрутство відповідача-1 згідно Ухвали Господарського суду міста Києва від 21.08.2017 у справі №910/23627/16; офіційне оприлюднення 28.08.2018 оголошення №45519 про порушення справи про банкрутство відносно відповідача-1; введення мораторію на задоволення вимог кредиторів відносно відповідача-1 згідно Ухвали Господарського суду міста Києва від 21.08.2017 у справі №910/23627/16. Заявник зазначає, що задоволення вимог кредиторів може відбуватися лише у порядку, передбаченому Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та в межах провадження у справі про банкрутство боржника, виключає можливість задоволення вимог кредитора (позивача) в окремому позовному провадженні. Вищезазначені обставини, на думку позивача, є підставою для відстрочення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 28.02.2017 у справі №910/23183/16.

Розглянувши подану боржником (заявником) заяву суд приходить до висновку про відмову в її задоволені з огляду на наступне.

Згідно ст. 160 ГПК України, суд може внести виправлення до судового наказу, визнати його таким, що не підлягає виконанню або відстрочити чи розстрочити або змінити спосіб чи порядок його виконання в порядку, встановленому статтями 328, 331 цього Кодексу.

Зі змісту ст. 331 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення. Підставою для відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Частиною 4 вказаної статті передбачено, що вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Тобто, підставою для відстрочки виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. Вирішуючи питання про відстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Отже, чинне процесуальне законодавство передбачає, що відстрочка виконання рішення, яка пов'язується з об'єктивною неможливістю виконання рішення, дозволяється у виняткових випадках, а відтак, передумовою для надання відстрочки виконання рішення є встановлення таких виняткових обставин.

В основу судової ухвали про надання відстрочки виконання рішення суду має бути покладений обґрунтований висновок про наявність обставин, що ускладнюють чи роблять неможливим його виконання.

Як на підставу для відстрочки виконання рішення суду заявник посилається на порушення справи про банкрутство відповідача-1 відносно нього згідно Ухвали Господарського суду міста Києва від 21.08.2017 у справі №910/23627/16.

Як вбачається з матеріалів поданої заяви, ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.08.2017 порушено провадження у справі про банкрутство публічного акціонерного товариства "Київський суднобудівний-судноремонтний завод", введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Відповідно до ч.15 ст.16 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» з моменту відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство пред'явлення конкурсними та забезпеченими кредиторами вимог до боржника та їх задоволення може відбуватися лише у порядку, передбаченому цим Законом, та в межах провадження у справі про банкрутство.

Згідно ст.10 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» у разі якщо до боржника, щодо якого порушена справа про банкрутство, пред'явлений позов, який ґрунтується на грошових зобов'язаннях боржника, що виникли до відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство, суди мають у встановленому процесуальним законом порядку приймати такі позовні заяви і вирішувати спір за цією вимогою по суті за правилами позовного провадження до офіційного оприлюднення оголошення про порушення справи про банкрутство (ч.1). Про офіційне оприлюднення оголошення про порушення справи про банкрутство розпорядник майна повідомляє суд, який розглядає позовні вимоги конкурсних кредиторів до боржника. Цей суд (суди) після офіційного оприлюднення відповідного оголошення має зупинити позовне провадження та роз'яснити позивачу зміст частини четвертої статті 23 цього Закону, зазначивши про це в ухвалі або в протоколі судового засідання (ч.2). Якщо позивач не звернувся у тридцятиденний строк з дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення справи про банкрутство із заявою про визнання його грошових вимог до боржника у справі про банкрутство, суд, який розглядає позовну заяву, після закінчення тридцятиденного строку з моменту офіційного оприлюднення поновлює позовне провадження та відмовляє у задоволенні позову (ч.3). У разі звернення позивача із заявою про визнання його грошових вимог до боржника у справі про банкрутство після винесення ухвали господарського суду за результатами розгляду цих вимог позовне провадження підлягає закриттю на підставі пункту 2 частини першої статті 80 Господарського процесуального кодексу України (ч.4). Якщо у відкритті провадження (проваджень) у справі про банкрутство відмовлено або провадження у справі про банкрутство припинено, позовне провадження підлягає поновленню і позов розглядається по суті (ч.5). Положення частин першої - четвертої цієї статті не застосовуються до позовів за вимогами кредиторів, на які не поширюється дія мораторію на задоволення вимог кредиторів.

Відповідно до ст.19 «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» мораторій на задоволення вимог кредиторів - зупинення виконання боржником грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію.

З огляду положення ст.1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника

З огляду на те, що строк виконання зобов'язання, що було в основі рішення Господарського суду міста Києва від 28.02.2017 у справі №910/23183/16 настав до відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство, суд приходить до висновку, що вимоги за вказаним рішенням є конкурсними та на них розповсюджується дія мораторію, а отже в принципі не існує навіть необхідності в наданні судом відстрочки у виконанні рішення суду.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з відкриттям провадження (проваджень) у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду. Ухвала є підставою для зупинення виконавчого провадження.

Таким чином, у разі відкриття стосовно боржника справи про банкрутство, задоволення вимог кредиторів такого боржника здійснюється у порядку, встановленому Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Суд зазначає, що нормами ГПК України не передбачено такої підстави для надання відстрочення виконання рішення суду, як відкриття стосовно боржника справи про банкрутство та введення мораторію на задоволення вимог кредиторів, та у разі відкриття стосовно боржника справи про банкрутство мають застосовуватися спеціальні норми Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

За вказаних обставин, суд вважає, що відповідачем не доведено відповідно до 331 Господарського процесуального кодексу України винятковості випадку та наявності правових підстав для відстрочки виконання рішення суду, з врахуванням того, що у разі порушення справи про банкрутство відносно боржника мають застосовуватися норми Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та у даному випадку на вимоги, що підтверджені рішенням Господарського суду міста Києва від 28.02.2017 у справі №910/23183/16, розповсюджується дія мораторію, що унеможливлює стягнення суми заборгованості у примусовому порядку органами примусового стягнення, а відтак заява публічного акціонерного товариства "Київський суднобудівний-судноремонтний завод" про відстрочення виконання рішення суду у справі №910/23183/16 задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.331, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви публічного акціонерного товариства "Київський суднобудівний-судноремонтний завод" про відстрочення виконання рішення суду у справі №910/23183/16

- відмовити.

Ухвала набирає законної сили у відповідності до ст.235 ГПК України та може бути оскаржена до Київського апеляційного господарського суду у строк, встановлений ст.256 ГПК.

Суддя Л. М. Шкурдова

Дата складення тексту ухвали:17.04.2019