ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18.04.2019р. Справа №905/539/19

за позовом ОСОБА_1 акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат», м.Камянське

до відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Таффі Плюс», м.Маріуполь

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «ЗЕТА ІНВЕСТ», м.Маріуполь

про спонукання до виконання зобов'язань

за зустрічним позовом ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Таффі Плюс», м.Маріуполь

до відповідача ОСОБА_1 акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат», м.Камянське

про стягнення заборгованості в сумі ,26 грн.

Суддя Г.В. Левшина

при секретарі судового засідання Бойчук Н.Р.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_3-по дов.

від відповідача: не зявився

від третьої особи не з'явився

В засіданні суду брали участь:

СУТЬ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство «Дніпровський металургійний комбінат», м.Камянське, позивач, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Таффі Плюс», м.Маріуполь, про зобовязання виконати п.3.3 договору про переведення боргу №ЗІ-ТП-19-03-11 від 11.03.2019р.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем, новим боржником, зобовязань первісного боржника зі сплати боргу у розмірі ,57 грн. на користь кредитора, ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «ЗЕТА ІНВЕСТ», м.Маріуполь, за договором про переведення боргу (заміни сторони у зобовязанні) №ЗІ-ТП-19-03-11 від 11.03.2019р.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 20.03.2019р. відкрите провадження у справі №905/539/19 за правилами загального позовного провадження, призначене підготовче судове засідання на 02.04.2019 року о 14:00 год., зобов'язано, зокрема, відповідача надати відповідно до ст.165 ГПК України відзив на позовну заяву і всі письмові докази (які можливо доставити до суду), протягом 15 днів з моменту отримання даної ухвали суду; одночасно надіслати позивачу копію відзиву та доданих до нього документів, докази такого направлення надати суду до початку підготовчого засідання. Крім того, вказаною ухвалою залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «ЗЕТА ІНВЕСТ» (87535, Донецька обл., м.Маріуполь, просп.Металургів, буд.235, ).

28.03.2019р. до господарського суду надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Таффі Плюс», м.Маріуполь до ОСОБА_1 акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат», м.Камянське про стягнення заборгованості в сумі ,26 грн., а саме винагороди за договором про переведення боргу №ЗІ-ТП-19-03-11 від 11.03.2019р. та штрафних санкцій.

В обґрунтування зустрічних позовних вимог відповідач посилається на невиконання позивачем (первісним боржником) своїх зобовязань за договором про переведення боргу (заміни сторони у зобовязанні) №ЗІ-ТП-19-03-11 від 11.03.2019р. перед відповідачем (новим боржником) в частині сплати винагороди у розмірі ,43 грн. та 20% штрафу від суми боргу у розмірі 404413166,83 грн.

28.03.2019р. від відповідача до канцелярії суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти позовних вимог заперечив, посилаючись на ті обставини, що:

- уклавши трьохсторонній договір про переведення боргу (заміни сторони у зобовязанні) №ЗІ-ТП-19-03-11 від 11.03.2019р. між ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю ЗЕТА ІНВЕСТ (кредитор), ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Таффі Плюс» (новий боржник) та ОСОБА_1 акціонерним товариством «Дніпровський металургійний комбінат» (боржник) зобовязання боржника перед кредитором по сплаті грошових коштів в сумі ,57 грн. припинились в силу приписів ст.ст.520, 598 Цивільного кодексу України, а тому існуюче зобовязання відповідача перед третьою особою не породжує будь-якого обовязку для позивача;

- позивачем не надано будь-яких доказів, які б підтвердили порушення прав позивача внаслідок невиконання ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Таффі Плюс» (новим боржником) зобовязань перед ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «ЗЕТА ІНВЕСТ» (кредитор) за договором;

- звертаючись з позовом про виконання зобовязань на користь ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «ЗЕТА ІНВЕСТ» (кредитор), яке є самостійною юридичною особою наділеною власною правоздатністю фактично діє в інтересах останнього, за відсутності для того відповідних правових підстав;

- позивач не має права вимагати виконання ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Таффі Плюс» (новим боржником) зобовязань перед ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «ЗЕТА ІНВЕСТ» (кредитор), оскільки таке право належить виключно кредитору у зобовязанні.

Ухвалою від 29.03.2019р. прийнято до спільного розгляду з первісним позовом по справі №905/539/19 зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Таффі Плюс», м.Маріуполь до ОСОБА_1 акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат», м.Камянське про стягнення заборгованості в сумі ,26 грн.

02.04.2019р. від позивача до канцелярії суду надійшов відзив на зустрічний позов, в якому позивач проти зустрічних вимог заперечив, зазначивши про нікчемність умови, погодженої сторонами у п.2.1 договору про переведення боргу (заміни сторони у зобовязанні) №ЗІ-ТП-19-03-11 від 11.03.2019р. щодо виплати винагороди первісним боржником новому боржнику, оскільки приписами ст.520 Цивільного кодексу України не передбачено оплати за переведення боргу.

02.04.2019р. до суду від позивача, відповідача та третьої особи надійшли заяви про встановлення процесуального строку та письмові згода про закриття підготовчого провадження.

02.04.2019р. до суду від третьої особи надійшли пояснення щодо первісного позову, в яких останній вважає первісні вимоги безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають, посилаючись на ті обставини, що:

- з моменту підписання договору про переведення боргу (заміни сторони у зобовязанні) №ЗІ-ТП-19-03-11 від 11.03.2019р. зобовязання ОСОБА_1 акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат» (первісного боржника) перед ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «ЗЕТА ІНВЕСТ» (кредитором) по сплаті штрафів на загальну суму ,57 грн. припинились, борг у зазначеній сумі перейшов від позивача до ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Таффі Плюс» (нового боржника), а тому у ОСОБА_1 акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат» відсутнє порушене право, у звязку з невиконанням новим боржником зобовязань перед кредитором;

- з моменту підписання договору про переведення боргу (заміни сторони у зобовязанні) №ЗІ-ТП-19-03-11 від 11.03.2019р. Публічне акціонерне товариство «Дніпровський металургійний комбінат» втратило статус боржника у зобовязані по сплаті штрафів на загальну суму ,57 грн., при цьому Публічне акціонерне товариство «Дніпровський металургійний комбінат» не є кредитором у зобовязані, а тому не має права вимагати виконання зобовязання на користь кредитора - ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «ЗЕТА ІНВЕСТ» від ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Таффі Плюс», адже вказане право належить виключно ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «ЗЕТА ІНВЕСТ».

02.04.2019р. до суду від третьої особи надійшли пояснення щодо зустрічного позову, в яких останній вважає зустрічні позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, посилаючись на ті обставини, що оскільки позивач до тепер не виконав свої грошові зобовязання зі сплати винагороди перед ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Таффі Плюс» за умовами п.2.1 договору про переведення боргу (заміни сторони у зобовязанні) №ЗІ-ТП-19-03-11 від 11.03.2019р. останній має право на стягнення з позивача суми боргу у еквіваленті 74999840,86 доларів США у судовому порядку та стягнення штрафу у розмірі 20% від суми боргу в еквіваленті 14999968,17 доларів США за умовами п.4.3 договору про переведення боргу (заміни сторони у зобовязанні) №ЗІ-ТП-19-03-11 від 11.03.2019р.

У підготовче судове засідання 02.04.2019р. третя особа не з'явилася, позивач підтримав заявлені первісні позовні вимоги та надані клопотання про закриття підготовчого провадження та розгляд справи по суті, заперечував проти зустрічного позову. Відповідач заперечував проти заявлених первісних позовних вимог, підтримав зустрічні позовні вимоги та надані клопотання про закриття підготовчого провадження та розгляд справи по суті.

Ухвалою суду від 02.04.2019р. закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 15.04.2019 року об 11:00 год.

В судовому засіданні 15.04.2019р. оголошено перерву до 18.04.2019р.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, господарський суд встановив:

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання згідно із ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України виникають, зокрема, з договору та інших правочинів.

Як встановлено, 11.03.2019р. між ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «ЗЕТА ІНВЕСТ» (кредитор, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача), ОСОБА_1 акціонерним товариства «Дніпровський металургійний комбінат» (первісний боржник, позивач) та ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Таффі Плюс» (новий боржник, відповідач) було укладено договір про переведення боргу (заміни сторони у зобовязанні) №ЗІ-ТП-19-03-11 (далі - договір), за умовами якого первісний боржник переводить на нового боржника борг у загальній сумі: НОМЕР_1 грн. 57 коп. за договорами, вказаними у п.п. 1.2.1.-1.2.7 даного договору., що укладені між первісним боржником та кредитором, а новий боржник приймає на себе зобовязання первісного боржника за договорами, вказаними в п.1.2.1.-1.2.7. даного договору на загальну суму: НОМЕР_1 грн. 57 коп.

Відповідно до п. п. 1.2.1.-1.2.7. деталізують наступні зобовязання:

- за договором про переведення боргу (заміни сторони у зобовязанні) №ЗІ-ДКХЗ-18-07-30 від 30.07.2018 року, в частині зобовязань по сплаті штрафу в сумі 509971234,69 грн., що стягнутий з первісного боржника на користь кредитора рішенням господарського суду Донецької області від 04.10.2018 року у справі №905/1484/18, яке залишено без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 10.12.2018 року (п. 1.2.1 договору);

- за договором про переведення боргу (заміни сторони у зобовязанні) №ЗІ-ДКХЗ-18-07-30 від 30.07.2018 року, в частині зобовязань по сплаті штрафу в сумі 226852248,75 грн., що стягнути з первісного боржника на користь кредитора рішенням господарського суду Донецької області від 04.10.2018 року у справі №905/1485/18, яке залишено без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 30.01.2019 року (п. 1.2.2 договору);

- за договором про переведення боргу (заміни сторони у зобовязанні) №ЗІ-МІХ-18-07-30 від 30.07.2018 року, в частині зобовязань по сплаті штрафу в сумі 153383812,22 грн., що стягнутий з первісного боржника на користь кредитора рішенням господарського суду Донецької області від 04.10.2018 року у справі №905/1506/18, яке залишено без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 12.12.2018 року (п. 1.2.3 договору);

- за договором про переведення боргу (заміни сторони у зобовязанні) №ТП-2018-05-11 від 05.11.2018 року, в частині зобовязань по сплаті штрафу в сумі 339885239,77 грн., що стягнутий з первісного боржника на користь кредитора рішенням господарського суду Донецької області від 17.12.2018 року у справі №905/2118/18, яке залишено без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 14.02.2019 року (п. 1.2.4 договору);

- за договором про переведення боргу (заміни сторони у зобовязанні) №ТП-2018-20-12 від 20.12.2018 року. в частині зобовязань по сплаті штрафу в сумі 92728185,19 грн., що стягнутий з первісного боржника на користь кредитором рішенням господарського суду Донецької області від 14.02.2019 року у справі №905/81/19 (п. 1.2.5 договору);

- за договором про переведення боргу (заміни сторони у зобовязанні) №ЗІ-ОТ-19-01-04 від 04.01.2019 року, в частині зобовязань по сплаті штрафу в сумі 377407843,16 грн., що стягнутий з первісного боржника на користь кредитора рішенням господарського суду Донецької області від 14.02.2019 року справі № 905/198/19 (п. 1.2.6 договору);

- за договором про переведення боргу (заміни сторони у зобовязанні) №ЗІ-ОТ-18-11-21 від 21.11.2018 року, в частині зобовязань по сплаті штрафу в сумі 278954761,79 грн., що стягнутий з первісного боржника на користь кредитора рішенням господарського суду Донецької області від 17.01.2019 року у справі №905/2290/18 (п. 1.2.7 договору).

Згідно з п.1.3 договору кредитор надає повну та безвідкличну згоду на переведення боргу та зобовязується прийняти виконання зобовязань від нового боржника.

Кредитор і первісний боржник підтверджують (гарантують) новому боржнику дійсність переведених за цим договором зобовязань. (п.1.4 договору).

Відповідно до п.1.5 договору моментом переходу (переведення) боргу від первісного боржника до нового боржника є дата підписання сторонами цього договору.

За умовами п.1.6 договору зобовязання первісного боржника перед кредитором на загальну суму НОМЕР_1 грн. 57 коп., що переводяться за цим договором, детальний перелік, яких вказаний у п.п.1.2.1-1.2.7 договору вважаються припиненими з дати підписання сторонами цього договору.

Відповідно до п.2.1 договору про переведення боргу первісний боржник сплачує новому боржнику винагороду, що дорівнює боргу в розмірі визначеному п. 1.2 цього договору, а саме у розмірі: НОМЕР_1 грн. 57 коп. Первісний боржник та новий боржник погодили еквівалент винагороди нового боржника в іноземній валюті, а саме в доларах Сполучених Штатів Америки (англ. United States dollar). Еквівалент винагороди нового боржника в доларах Сполучених Штатів Америки на дату підписання цього договору складає 74999840 доларів Сполучених Штатів Америки 86 центів за офіційним курсом Національного банку України на 11.03.2019 р. 2638,9167 гривень за 100 доларів Сполучених Штатів Америки. Первісний боржник та новий боржник визначають грошове зобовязання первісного боржника перед новим боржником (винагороду), як еквівалент 74999840, 86 доларів Сполучених Штатів Америки.

Згідно п.2.2 договору первісний боржник зобов'язаний оплатити новому боржнику еквівалент грошового зобов'язання (винагороди) в доларах Сполучених Штатів Америки протягом 2 (двох) робочих днів з моменту вступу в силу цього договору, шляхом перерахування грошових коштів у національній валюті України (гривні) на рахунок нового боржника, зазначений в цьому договорі. Сума винагороди, що підлягає сплаті у гривнях, визначається первісним боржником самостійно за офіційним курсом доларів Сполучених Штатів Америки, який встановлений Національним банком України на день здійснення платежу.

За змістом п.3.1 договору первісний боржник зобовязаний протягом 2 (двох) робочих днів з моменту вступу в силу цього договору передати новому боржнику оригінали та/або належним чином засвідченні копії всіх документів, що підтверджують право вимоги кредитора. Передача документів оформлюється актом прийому-передачі документів між первісним боржником і новим боржником, який підписується уповноваженими представниками і скріплюється печатками сторін.

Відповідно до п.3.3 договору новий боржник зобовязується виконати зобовязання первісного боржника перед кредитором на умовах основних договорів в розмірі визначеному в п.1.2 цього договору.

Згідно п.4.3 договору у разі несвоєчасного виконання своїх зобовязань за п.п.2.1-2.2 цього договору, первісний боржник зобовязаний оплатити новому боржнику штраф у розмірі 20% від суми невиконаного грошового зобовязання (еквівалент винагороди в доларах Сполучених Штатах Америки на дату підписання цього договору), що становить еквівалент 14999968 доларів Сполучених Штатів Америки 17 центи. Первісний боржник зобовязаний самостійно сплатити штраф новому боржнику в день виникнення обставин несвоєчасного виконання грошового зобовязання первісного боржника за п.п.2.1-2.2 цього договору. Сума штрафу, що підлягає сплаті у гривнях, визначається первісним боржником за офіційним курсом доларів Сполучених Штатів Америки, який встановлений Національним банком України на день здійснення платежу.

За умовами пункту 5.1 договору про переведення боргу цей договір вважається укладеним, вступає в силу з моменту його підписання уповноваженими представниками і скріплення печатками сторін і діє до завершення виконання сторонами зобов'язань за ним.

Пунктом 5.2 договору сторони погодили, що строк позовної давності за всіма зобов'язаннями і вимогами сторін, що виникли на підставі договору та додаткових угод до нього, складає 5 (п'ять) років.

11.03.2019р. між ОСОБА_1 акціонерним товариства «Дніпровський металургійний комбінат» (первісний боржник) та ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Таффі Плюс» (новий боржник) підписано акт прийому-передачі документів до договору про переведення боргу заміни сторони у зобовязанні) №ЗІ-ТП-19-03-11 від 11.03.2019р., за умовами якого первісний боржник передав новому боржнику, а останній прийняв всі належним чином завірені копії документів, що підтверджують право вимоги кредитора (ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «ЗЕТА ІНВЕСТ») за основними договорами, що існують на дату укладання договору,включаючи право вимоги виконання зобовязань за договором.

Крім того, ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Таффі Плюс» звернулося з листом від 14.03.2019р. до ОСОБА_1 акціонерним товариством «Дніпровський металургійний комбінат» з вимогою виконати взяті на себе грошові зобовязання шляхом перерахування грошових коштів на зазначений рахунок ТОВ «Таффі Плюс» у сумі, що еквівалентна 89999809,03 доларів США (зі сплати винагороди в сумі еквівалентної 74999840,86 доларів США, а також штрафу в сумі еквівалентної 14999968,17 доларів США, передбачених договором про переведення боргу (заміни сторони у зобовязані) №ЗІ-ТП-19-03-11 від 11.03.2019р.

У відповіді на вказану вимогу ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Таффі Плюс», Публічне акціонерне товариство «Дніпровський металургійний комбінат» визнало свої зобовязання за договором про переведення боргу (заміни сторони в зобовязанні) №ЗІ-ТП-19-03-11 від 11.03.2019р. та повідомило останнього про відсутність фінансової можливості перерахувати на користь ТОВ «Таффі Плюс» борг в сумі еквівалентній 89999809,03 доларів США та повідомило про вжиття всіх заходів для погашення заборгованості, що виникла перед ТОВ «Таффі Плюс».

Виходячи зі змісту позовної заяви, підставою для звернення позивача до суду стало невиконання відповідачем зобовязань первісного боржника зі сплати боргу у розмірі ,57 грн. на користь кредитора, третьої особи, за договором про переведення боргу (заміни сторони у зобовязанні) №ЗІ-ТП-19-03-11 від 11.03.2019р., у звязку з чим останнім заявлено про зобовязання відповідача виконати п.3.3 спірного договором шляхом сплати на користь третьої особи боргу у розмірі ,57 грн.

З викладеними позивачем в позовній заяві твердженнями відповідач не погоджується та у своєму відзиві зауважив на тому, що позивач не має права вимагати виконання відповідачем зобовязань перед третьою особою (кредитором) оскільки таке право належить виключно кредитору у зобовязанні.

Третя особа в поясненнях також зазначила, що вимоги позивача про примусове виконання обовязку в натурі є безпідставними, такими що задоволенню не підлягають, оскільки з моменту підписання сторонами договору зобовязання позивача перед кредитором по сплаті коштів на загальну суму ,57 грн. припинились та перейшли на нового боржника, а тому у позивача відсутнє порушене право у звязку з невиконанням новим боржником зобовязань перед кредитором.

Виходячи з принципу повного, всебічного та обєктивного розгляду всіх обставин справи, суд приймає до уваги заперечення відповідача, пояснення третьої особи та вважає позовні вимоги такими, що підлягають залишенню без задоволення, враховуючи наступне:

Відповідно до ст.4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно із ст.15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За приписом ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтями 16 Цивільного кодексу України, ст.20 Господарського кодексу України встановлені способи захисту цивільних прав та інтересів. Зокрема, права та законні інтереси захищаються шляхом: визнання наявності або відсутності прав; визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб'єктів, що суперечать законодавству, ущемлюють права та законні інтереси суб'єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом; відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб'єктів господарювання; припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення; присудження до виконання обов'язку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних санкцій; застосування оперативно-господарських санкцій; застосування адміністративно-господарських санкцій; установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; іншими способами, передбаченими законом.

За приписами п.2 ст.20 Господарського кодексу України передбачено, що кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються, зокрема, шляхом присудження до виконання обов'язку в натурі.

З огляду на вищевикладене, застосування судом певного способу судового захисту вимагає наявності сукупності наступних умов: наявність у позивача певного суб'єктивного права/інтересу; порушення цього права/інтересу з боку відповідача; адекватність (з точки зору визначеності законом та відповідності суті порушення і спроможності його усунути) обраного способу судового захисту.

Отже, особа, звертаючись до суду, повинна довести наявність суб'єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист якого подано позов, тобто довести, що особа, за позовом якої (або в інтересах якої) порушено провадження у справі є належним позивачем. Лише наявність права обумовлює виникнення у інших осіб відповідного обов'язку перед особою, якій таке право належить, і яка може вимагати виконання такого обов'язку (вчинити певні дії або утримуватись від їх вчинення) від зобов'язаних осіб.

Встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб'єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з'ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорювання і відповідно приймає рішення про захист порушеного заява або відмовляє позивачу у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.

Позивач у позовній заяві наголошує на тому, що оскільки позивач є стороною договору про переведення боргу (заміни сторони у зобов'язанні) №ЗІ-ТП-19-03-11 від 11.03.2019р., останній має право вимагати від відповідача виконання грошового зобовязання за цим договором, що полягає у сплаті боргу у сумі ,57 грн. на користь кредитора, оскільки у разі неналежного виконання відповідачем зобовязань перед кредитором, останній матиме право вимагати виконання грошового зобовязання від позивача.

Однак, суд не погоджується з вказаними твердженнями позивача з огляду на наступне.

Згідно ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Відповідно до ч.1 ст.510 Цивільного кодексу України сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор.

Статтею ст.520 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник у зобов'язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом.

Як вбачається з матеріалів справи, кредитор - ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «ЗЕТА ІНВЕСТ» 07.03.2019р. надав письмову згоду первісному боржнику - ОСОБА_1 акціонерному товариству «Дніпровський металургійний комбінат» на укладання договору про переведення боргу (заміни сторони у зобовязані).

Як вказувалось вище, 11.03.2019р. між сторонами у справі було укладено договір про переведення боргу (заміни сторони у зобовязанні) №ЗІ-ТП-19-03-11, за умовами якого первісний боржник переводить на нового боржника борг у загальній сумі: НОМЕР_1 грн. 57 коп. за договорами, вказаними у п.п. 1.2.1.-1.2.7 даного договору, що укладені між первісним боржником та кредитором, а новий боржник приймає на себе зобовязання первісного боржника за договорами, вказаними в п.1.2.1.-1.2.7 даного договору на загальну суму: НОМЕР_1 грн. 57 коп.

За змістом п.1.6 договору сторонами встановлено, що зобовязання первісного боржника перед кредитором на загальну суму НОМЕР_1 грн. 57 коп., що переводяться за цим договором, детальний перелік, яких вказаний у п.п.1.2.1-1.2.7 договору вважаються припиненими з дати підписання сторонами цього договору.

Згідно з ч.1 ст.598 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.604 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється за домовленістю сторін.

Отже, з моменту підписанням сторонами спірного договору, а саме з 11.03.2019р. зобовязання ОСОБА_1 акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат» перед кредитором ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «ЗЕТА ІНВЕСТ» по сплаті грошових коштів в сумі ,57 грн. припинились, внаслідок заміни первісного боржника у зобовязанні новим боржником - ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Таффі Плюс».

При цьому, припинення зобовязання позивача за договором про переведення боргу (заміни сторони у зобовязанні) №ЗІ-ТП-19-03-11 від 11.03.2019р. щодо сплати боргу у сумі ,57 грн. перед кредитором є безумовним та не залежить від виконання чи не виконання новим боржником вказаного зобовязання.

Крім того, безпідставним є посилання позивача на приписи ч.2 ст.528 Цивільного кодексу України, оскільки вказана норма регулює порядок виконання обов'язку боржника іншою особою, а не заміну боржника за укладеним трьохстороннім правочином.

За змістом ст.518 Цивільного кодексу України боржник має право висувати проти вимоги нового кредитора у зобов'язанні заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну кредитора. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, він має право висунути проти вимоги нового кредитора заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент пред'явлення йому вимоги новим кредитором або, якщо боржник виконав свій обов'язок до пред'явлення йому вимоги новим кредитором, - на момент його виконання.

Однак, зі змісту укладеного договору про переведення боргу (заміни сторони у зобовязанні) №ЗІ-ТП-19-03-11 від 11.03.2019р. вбачається, що сторонами здійснено заміну боржника, а не кредитора у зобовязанні, у звязку з чим положення наведеної статті не застосовуються.

Таким чином, право вимагати від відповідача виконання зобовязання щодо сплати боргу в сумі ,57 грн. на користь ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «ЗЕТА ІНВЕСТ» у розумінні ст.509 Цивільного кодексу України, належить саме ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «ЗЕТА ІНВЕСТ», оскільки останнє є кредитором у правовідносинах, що склалися внаслідок укладання договору про переведення боргу (заміни сторони у зобов'язанні) №ЗІ-ТП-19-03-11 від 11.03.2019р.

Окрім того, позивачем не надано будь-яких доказів, які б підтвердили порушення прав позивача внаслідок невиконання новим боржником зобовязань перед кредитором за спірним договором.

Таким чином, позивач звернувся до суду з позовом в інтересах третьої особи, як кредитора, в той час коли матеріали справи не містять будь-яких доказів, що позивач наділений повноваженнями звертатися до суду в інтересах ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «ЗЕТА ІНВЕСТ», а наведені підстави позивача не дають суду можливості дійти висновку про порушення його прав.

Враховуючи, що позивач може вважатися таким, коли має певні матеріальні вимоги до відповідача, суд дійшов висновку, що подання позову на користь третьої особи здійснено поза межами його повноважень та свідчить про безпідставне визначення в заявленому у позові себе у якості позивача оскільки у межах розглядуваного позову позивач вимог до відповідача на свою користь не висував.

Права третіх осіб, якщо вони вважають їх порушеними можуть бути захищені шляхом самостійного звернення їх до суду з відповідним позовом, самостійно обираючи для цього на власний розсуд спосіб захисту порушеного права

Більш того, третя особа в письмових поясненнях також зазначила, що позовні вимоги є неправомірними, адже, позивач не є кредитором у зобовязані, а тому не має права вимагати виконання зобовязання на користь кредитора від відповідача, оскільки вказане право належить виключно йому.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку щодо відсутності порушеного права позивача, за захистом якого він звернувся до суду в межах позовних вимог та відсутність підстав до їх задоволення.

Щодо зустрічних позовних вимог суд виходить з наступного:

Виходячи зі змісту зустрічної позовної заяви, відповідач обґрунтовує зустрічні позовні вимоги тим, що оскільки Публічне акціонерне товариство «Дніпровський металургійний комбінат» не виконало свої зобовязання в строк встановлений спірним договором, у ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Таффі Плюс» виникло право звернення до ОСОБА_1 акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат» з вимогою про сплату грошової винагороди в еквіваленті 74999840,86 доларів США та 20% штрафу від суми боргу у розмірі еквівалентної 14999968,17 доларів США на підставі п.4.3 договору.

Як вище встановлено судом, у п.2.1 договору про переведення боргу первісний боржник сплачує новому боржнику винагороду, що дорівнює боргу в розмірі визначеному п. 1.2 цього договору, а саме у розмірі: НОМЕР_1 грн. 57 коп. Первісний боржник та новий боржник погодили еквівалент винагороди нового боржника в іноземній валюті, а саме в доларах Сполучених Штатів Америки (англ. United States dollar). Еквівалент винагороди нового боржника в доларах Сполучених Штатів Америки на дату підписання цього договору складає 74999840 доларів Сполучених Штатів Америки 86 центів за офіційним курсом Національного банку України на 11.03.2019 р. 2638,9167 гривень за 100 доларів Сполучених Штатів Америки. Первісний боржник та новий боржник визначають грошове зобовязання первісного боржника перед новим боржником (винагороду), як еквівалент 74999840, 86 доларів Сполучених Штатів Америки.

Згідно п.2.2 договору первісний боржник зобов'язаний оплатити новому боржнику еквівалент грошового зобов'язання (винагороди) в доларах Сполучених Штатів Америки протягом 2 (двох) робочих днів з моменту вступу в силу цього договору, шляхом перерахування грошових коштів у національній валюті України (гривні) на рахунок нового боржника, зазначений в цьому договорі. Сума винагороди, що підлягає сплаті у гривнях, визначається первісним боржником самостійно за офіційним курсом доларів Сполучених Штатів Америки, який встановлений Національним банком України на день здійснення платежу.

Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно з п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини. Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

У відповідності до ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до ч.2 ст.524 Цивільного кодексу України сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті.

Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом (ч.2 ст.533 Цивільного кодексу України).

Вказаними нормами надано можливість визначення сторонами у зобов'язанні грошового еквівалента в іноземній валюті, а також можливість узгодження сторонами порядку визначення суми, що підлягає сплаті в такому випадку.

У відповідності до ч.7 ст.7 ст.193 Господарського кодексу України не допускається одностороння відмова від виконання зобовязань крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобовязання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Статтею 520 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник у зобов'язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом.

Статтею 521 Цивільного кодексу України встановлено, що форма правочину щодо зміни боржника у зобовязані визначається відповідно до положень статті 513 цього Кодексу.

Таким чином, у звязку з укладанням 11.03.2019р. договору про переведення боргу (заміни сторони у зобовязанні) №ЗІ-ТП-19-03-11 відбулась заміна божника первісного боржника на нового у зобовязані щодо сплати кредитору грошових коштів в сумі ,57 грн. Одночасно з цим, за умовами договору у первісного боржника виникло грошове зобовязання перед новим боржником з оплати винагороди у суму, еквівалентній 74999840,86 доларів США протягом 2 робочих днів з моменту вступу в силу договору.

Як зазначає відповідач, позивач в порушення умов договору про переведення боргу (заміни сторони у зобовязанні) ) №ЗІ-ТП-19-03-11 від 11.03.2019р. у визначений сторонами 2 денний строк з моменту вступу в силу цього договору не здійснив оплату на користь відповідача.

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно з ч.1 ст.546 Цивільного кодексу України виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, при тримання, завдатком.

Відповідно до ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойкою, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Згідно п.4.3 договору у разі несвоєчасного виконання своїх зобовязань за п.п.2.1-2.2 цього договору, первісний боржник зобовязаний оплатити новому боржнику штраф у розмірі 20% від суми невиконаного грошового зобовязання (еквівалент винагороди в доларах Сполучених Штатах Америки на дату підписання цього договору), що становить еквівалент 14999968 доларів Сполучених Штатів Америки 17 центи. Первісний боржник зобовязаний самостійно сплатити штраф новому боржнику в день виникнення обставин несвоєчасного виконання грошового зобовязання первісного боржника за п.п.2.1-2.2 цього договору. Сума штрафу, що підлягає сплаті у гривнях, визначається первісним боржником за офіційним курсом доларів Сполучених Штатів Америки, який встановлений Національним банком України на день здійснення платежу.

Як слідує з розрахунку відповідача, останній просить суд стягнути з позивача суму заборгованості за договором про переведення боргу (заміни сторони у зобовязанні) №ЗІ-ТП-19-03-11 від 11.03.2019р. в сумі ,43 грн. (74999840,86 доларів США х 26,960935 курс НБУ встановлений станом на 25.03.2019р.) та штраф в сумі 404413166,83 грн. (14999968,17 доларів США х 26,960935 курс НБУ встановлений станом на 25.03.2019р.).

На підставі вищевикладеного, відповідачем належними засобами доказування доведено наявність правових підстав для стягнення з позивача заборгованості в сумі ,43 грн. та штрафу в сумі 404413166,83 грн., у зв'язку з чим вимоги позивача за зустрічним позовом визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Посилання позивача на нікчемність погодженої сторонами умови виплати винагороди первісним боржником новому боржнику за переведення боргу, закріпленої у п.2.1 спірного договору, судом не приймається до уваги, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.204 Цивільного кодексу України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно з ч.2 ст.215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до ст.217 ЦК України недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини.

Статтею 215 ЦК України встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Частинами 1-3, 5 та 6 ст.203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно зі ст.520, 521 Цивільного кодексу України боржник у зобов'язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом. Форма правочину щодо заміни боржника у зобов'язанні визначається відповідно до положень статті 513 цього Кодексу.

Судом досліджено укладений між сторонами договір про переведення боргу (заміни сторони у зобовязанні) №ЗІ-ТП-19-03-11 від 11.03.2019р. та встановлено, що він підписаний уповноваженими представниками сторін, скріплений їх печатками.

За умовами спірного договору, за згодою кредитора, первісним боржником здійснено переведення боргу на нового боржника у загальній сумі: НОМЕР_1 грн. 57 коп. за договорами, вказаними у п.п.1.2.1.-1.2.7. договору.

Отже, зміст укладеного договору про переведення боргу відповідає положенням ст.ст.520, 521 Цивільного кодексу України.

Разом з цим, згідно ст.ст.6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, вибору контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавств, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з п.4 ст.179 Господарського кодексу України при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі вільного волевиявлення, зокрема, мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству.

Відповідно до ст.628 Цивільного кодексу України, ст.180 Господарського кодексу України зміст договору становлять умови (пункти),визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

При цьому, чинним законодавством України не передбачено заборону на погодження сторонами у договорі про переведення боргу (заміни сторони у зобовязані) умов щодо сплати винагороди первісним боржником на користь нового боржника, такі умови визначаються на власний розсуд сторін.

Таким чином, погодження умов п.2.1 договору про переведення боргу (заміни сторони у зобовязанні) №ЗІ-ТП-19-03-11 від 11.03.2019р. умов щодо виплати винагороди первісним боржником новому боржнику повністю узгоджується з приписами ст.627 Цивільного кодексу України та не суперечить чинному законодавству України.

Судовий збір за первісним позовом підлягає віднесенню на позивача повністю.

Судовий збір за зустрічним позовом підлягає віднесенню на позивача повністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.13, 74, 75, 76, 236-241, ч.9 ст.129 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Відмовити повністю в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат», м.Камянське до ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Таффі Плюс», м.Маріуполь, за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «ЗЕТА ІНВЕСТ», м.Маріуполь, про зобовязання виконати п.3.3 договору про переведення боргу №ЗІ-ТП-19-03-11 від 11.03.2019р.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Таффі Плюс», м.Маріуполь до ОСОБА_1 акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат», м.Камянське про стягнення заборгованості в сумі ,26 грн., у тому числі основна заборгованість в сумі ,43 грн. та штраф в сумі 404413166,83 грн., задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат» (51925, Дніпропетровська обл., м. Кам'янське, вул. Соборності, буд. 18-Б, ) на користь ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Таффі Плюс» (87500, АДРЕСА_1, ) основну заборгованість в сумі ,43 грн., штраф в сумі 404413166,83 грн., всього заборгованість в сумі ,26 грн., судовий збір в сумі 672350,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В судовому засіданні 18.04.2019р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення підписано 19.04.2019р.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Суддя Г.В. Левшина