У Х В А Л А

17.04.2019 м. Київ Справа № 910/1866/19

За позовом: компанії РОСТОК АГРОІНВЕСТ ЛТД

до відповідача-1: НАЦІОНАЛЬНОГО АГЕНТСТВА УКРАЇНИ З ПИТАНЬ ВИЯВЛЕННЯ,РОЗШУКУ ТА УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ,ОДЕРЖАНИМИ ВІД КОРУПЦІЙНИХ ТА ІНШИХ ЗЛОЧИНІВ

до відповідача-2: товариства з обмеженою відповідальністю "АЙ ЕНД Ю ГРУП ЮКРЕЙН"

про: визнання недійсним рішення тендерного комітету та договору.

Суддя Балац С.В.

Секретар судового засідання Просов В.М.

Представники:

позивача: Гончар О.В.;

відповідача-1: Штуць Н.Г.;

відповідача-2: Віценко А.Г.

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И :

Компанія РОСТОК АГРОІНВЕСТ ЛТД (далі - позивач) звернулася до господарського суду міста Києва із позовом до НАЦІОНАЛЬНОГО АГЕНТСТВА УКРАЇНИ З ПИТАНЬ ВИЯВЛЕННЯ,РОЗШУКУ ТА УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ,ОДЕРЖАНИМИ ВІД КОРУПЦІЙНИХ ТА ІНШИХ ЗЛОЧИНІВ (далі - відповідач-1) та товариства з обмеженою відповідальністю "АЙ ЕНД Ю ГРУП ЮКРЕЙН" (далі - відповідач-2) про визнання недійсними:

- рішення тендерного комітету НАЦІОНАЛЬНОГО АГЕНТСТВА УКРАЇНИ З ПИТАНЬ ВИЯВЛЕННЯ,РОЗШУКУ ТА УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ,ОДЕРЖАНИМИ ВІД КОРУПЦІЙНИХ ТА ІНШИХ ЗЛОЧИНІВ щодо відбору управителя арештованих активів, переданих НАЦІОНАЛЬНОМУ АГЕНТСТВУ УКРАЇНИ З ПИТАНЬ ВИЯВЛЕННЯ,РОЗШУКУ ТА УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ,ОДЕРЖАНИМИ ВІД КОРУПЦІЙНИХ ТА ІНШИХ ЗЛОЧИНІВ ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 30.11.2018 № 635/4979/18 (яким управителем обрано товариство з обмеженою відповідальністю "АЙ ЕНД Ю ГРУП ЮКРЕЙН") (далі - оскаржуване рішення);

- договору управління майном (активами), укладеного між НАЦІОНАЛЬНИМ АГЕНТСТВОМ УКРАЇНИ З ПИТАНЬ ВИЯВЛЕННЯ,РОЗШУКУ ТА УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ,ОДЕРЖАНИМИ ВІД КОРУПЦІЙНИХ ТА ІНШИХ ЗЛОЧИНІВ та товариством з обмеженою відповідальністю "АЙ ЕНД Ю ГРУП ЮКРЕЙН" від 30.01.2019 (далі - оскаржуваний договір).

Позовні вимоги мотивовані наявністю підстав для визнання недійсним рішення тендерного комітету відповідача-1 від 26.12.2018, оскільки вказане рішення прийняте за результатами відбору управителів активів, які прямо та опосередковано належать позивачу, з істотними порушеннями норм Закону України "Про публічні закупівлі". Також позивачем заявлена вимога про визнання недійсним укладеного між відповідачами договору управління майном (активами) від 30.01.2019, як наслідок прийняття відповідачем оскаржуваного рішення.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 06.03.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/1866/19 та вирішено розгляд справи здійснювати в порядку (за правилами) загального позовного провадження. Підготовче засідання призначене на 01.04.2019.

Відповідач скориставшись своїм правом, наданим ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, надав суду відзив, в якому, зокрема, заявлено клопотання про закриття провадження у справі № 910/1866/19, яке мотивоване тим, що даний спір не підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, оскільки відповідач-1 є юридичною особою публічного права.

В підготовчому засіданні 01.04.2019 оголошено перерву до 08.04.2019.

В підготовчому засіданні 08.04.2019 суд на місці ухвалив: відкласти підготовче засідання на 17.04.2019.

В підготовчому засіданні 17.04.2019 заслухавши представників сторін суд дійшов висновку про те, що провадження у справі № 910/1866/19 підлягає закриттю з огляду на наступне.

Положеннями п. 1 ч. 1 ст. 19 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Частиною 1 статті 27 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що адміністративні справи з приводу оскарження нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, міністерства чи іншого центрального органу виконавчої влади, Національного банку України чи іншого суб'єкта владних повноважень, повноваження якого поширюються на всю територію України, крім випадків, визначених цим Кодексом, адміністративні справи з приводу оскарження рішень Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель та рішень у сфері державної допомоги суб'єктам господарювання, адміністративні справи за позовом Антимонопольного комітету України у сфері державної допомоги суб'єктам господарювання, адміністративні справи, відповідачем у яких є дипломатичне представництво чи консульська установа України, їх посадова чи службова особа, а також адміністративні справи про анулювання реєстраційного свідоцтва політичної партії, про заборону (примусовий розпуск, ліквідацію) політичної партії вирішуються окружним адміністративним судом, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ.

Так позивач вказує, що підставою для визнання недійсним оскаржуваного договору є недійсність оскаржуваного рішення.

Водночас, судом встановлено, що позивачем не наведено доказів та обставин, які б вказували на порушення відповідачем-1 господарських або цивільно-правових відносин з позивачем, не надано доказів вчинення порушень в ході прийняття рішень тендерним комітетом відповідача-1 та порушень в ході укладення оскаржуваного договору та не встановлено жодних господарських, цивільних зобов'язань між відповідачем-1 та позивачем, що свідчить про те, що позовні вимоги позивача не підлягають розгляду в порядку господарського судочинства.

Пунктом 3.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 24.10.2011 № 10 "Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам" визначено, що господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов: участь у спорі суб'єкта господарювання; наявність між сторонами:

- по-перше, господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства;

- по друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Положеннями п. 17 вказаної постанови передбачено, що до компетенції господарських судів не відноситься розгляд справ у спорах про оскарження суб'єктом господарювання дій (бездіяльності) органу державної влади, органу місцевого самоврядування, іншого суб'єкта владних повноважень, їхньої посадової чи службової особи, що випливають з наданих їм владних управлінських функцій, якщо ці дії (бездіяльність) не пов'язані з відносинами, у сфері господарювання, а також спори з приводу укладання та виконання адміністративних договорів.

Відтак, до юрисдикції господарських судів не відносяться спори щодо оскарження дій, рішень суб'єкта владних повноважень, здійснені на виконання публічно-владних управлінських функцій та спори з приводу укладання та виконання адміністративних договорів.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 10 Закону України "Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів", відповідач-1, з метою виконання своїх функцій, укладає цивільно-правові угоди з юридичними та фізичними особами з питань, пов'язаних з проведенням оцінки та управлінням активами, а також за погодженням з міністерством юстиції України - щодо представництва інтересів України у закордонних юрисдикційних органах у справах, пов'язаних з поверненням активів, одержаних від корупційних та інших злочинів, в Україну.

Приписами частини 1 статті 19 Закону України "Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів" встановлено, що відповідач-1 здійснює управління активами, на які накладено арешт у кримінальному провадженні, у тому числі, як захід забезпечення позову - лише щодо позову, пред'явленого в інтересах держави, із встановленням заборони розпоряджатися та/або користуватися такими активами, сума або вартість яких дорівнює або перевищує 200 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня відповідного року.

Зазначені активи приймаються в управління на підставі ухвали слідчого судді, суду чи згоди власника активів, копії яких надсилаються відповідачу-1 не пізніше наступного робочого для після їх винисення (надання) з відповідним зверненням прокурора.

Також частиною 2 статті 21 названого закону визначено, що активи, зазначені у частині першій цієї статті, прийняті відповідачем-1 в управління, підлягають оцінці, яка здійснюється визначеними за результатами конкурсу суб'єктами оціночної діяльності, та передачі в управління визначеним за результатами конкурсу юридичним особам або фізичним особам-підприємцям у порядку, встановленому законодавством про державні (публічні) закупівлі. Управління активами здійснюється на підставі договору, укладеного відповідно до глави 70 Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Таким чином, відповідачем-1 на виконання вимог Закону України "Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів", Кримінального процесуального кодексу України, ухвали слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 30.11.2018 у справі № 635/4979/18, вживаються заходи з управління арештованим у кримінальному провадженні майном, спрямовані на виконання вимог реалізації публічно-владних управлінських функцій, повноважень, визначеними вказаними законодавчими нормами.

Відтак, по-перше: відповідач-1 не здійснює жодні права та обов'язки суб'єкта господарювання у господарських відносинах; по-друге: між позивачем та відповідачем-1 відсутні жодні відносини, які підпадають під регулювання Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, інших актів цивільного і господарського законодавства, відсутні ознаки господарсько-виробничих, організаційно-господарських, внутрішньо-господарських відносин; по-третє: спірні правовідносини між позивачем та відповідачем-1 виникли не у зв'язку з невиконанням умов цивільно-правової угоди, не з підстав порушення господарських зобов'язань, дані правовідносини не випливають із договірних відносин, у зв'язку з чим не підпадають вирішенню за правилами господарського судочинства; по-четверте: позивачем не оспорюються будь-які права та законні інтереси останнього, інститут незалежності права власності не оспорюється та не є таким, що не визнається відповідачем-1, що вказує на відсутність спору про право.

Приписами пункту 1 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Враховуючи те, що підстави для задоволення позовних вимог ґрунтуються на протиправності дій відповідача-1, як суб'єкта, наділеного владними функціями приймати рішення про здійснення заходів з управління активами, в тому числі передавати їх в управління відповідачу-2, у даній справі спір про право відсутній, а дослідженню підлягають виключно владні, управлінські рішення та дії відповідача-1, який в межах спірних правовідносин діє як суб'єкт владних повноважень.

Таким чином, даний спір не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства, а провадження у даній справі підлягає закриттю на підставі пункту 1 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 231, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

У Х В А Л И В :

Провадження у справі № 910/1866/19 - закрити.

Роз'яснити позивачеві, що розгляд справи віднесено до юрисдикції адміністративного суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена в порядку та строки встановлені ст.ст. 255, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено 22 квітня 2019 року

Суддя С.В. Балац