ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" квітня 2019 р.м. ХарківСправа № 922/207/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Рильової В.В.

при секретарі судового засідання Горбачовій О.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Лиссанта", місто Київ
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Колос", Харківська область, Дергачівський район, село Гоптівка
про стягнення 2 259 018,84 грн.
за участю представників:

позивача - ОСОБА_1 довіреність від 09.01.2019;

відповідача - не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Лиссанта" (позивач) звернулось до Господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Колос" (далі - відповідач) про стягнення 2 259 018,84 грн., з яких: 1 045 948,20 грн. - основна заборгованість за Договором поставки засобів захисту рослин № 16/04 від 16 квітня 2018 року (далі - Договір), 83 561,22 грн. - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань, 1 045 948,20 грн. - штраф та 83 561,22 грн. - проценти за користування коштами.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 25.02.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 922/207/19; постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі.

Ухвалою суду від 08.04.2019 підготовче провадження у справі № 922/207/19 закрито та призначено справу до судового розгляду по суті на 22 квітня 2019 року.

Представник позивача, який брав участь в судовому засіданні 22 квітня 2019 року, позовні вимоги підтримував в повному обсязі та просив суд їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання 22 квітня 2019 року не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Про дату, час та місце розгляду справи Товариство з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Колос" було повідомлено належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення відповідачу поштового відправлення - ухвали суду від 08.04.2019, яке повернулось на адресу суду з відміткою про отримання зазначеної ухвали 11 квітня 2019 року.

Враховуючи належне повідомлення учасників справи про дату, час та місце проведення судового засідання у справі № 922/207/19 та те, що неявка відповідача в судове засідання, згідно приписів частини першої статті 202 Господарського процесуального кодексу України, не перешкоджає розгляду справи; приймаючи до уваги обмежені строки розгляду справи, визначені частиною другою статті 195 Господарського процесуального кодексу України, а також з огляду на те, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи по суті, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Колос".

Всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

16 квітня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Лиссанта" (далі - Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Колос" (далі - Покупець) було укладено Договір поставки засобів захисту рослин № 16/04, в порядку та на умовах якого Постачальник зобов'язується поставити та передати у власність у зумовлені даним Договором строки засоби захисту рослин (надалі - "ЗЗР"), що надалі іменується "Товар", а Покупець зобовязується прийняти Товар та своєчасно оплатити його вартість на умовах Договору.

Найменування Товару, його кількість, ціна за одиницю та загальна вартість зазначаються у видаткових накладних, які є невідємною частиною цього Договору (п. 1.2. Договору).

Згідно пунктів 2.1. - 2.4. Договору загальна ціна цього Договору складається з загальної суми вартості Товару, що поставляється згідно всіх видаткових накладних до Договору, протягом терміну його дії. Орієнтовна сума Договору становить 1 000 000,00 грн. (один мільйон гривень 00 коп.). Якщо вартість всіх поставок Товару за цим Договором перевищуватиме або буде меншою від орієнтовної суми Договору, то вважатиметься, що загальна ціна цього Договору узгоджена Сторонами шляхом підписання видаткових накладних, за якими фактично поставлено та прийнято Товар протягом строку дії Договору.

Ціна за одиницю Товару, кількість та асортимент Товару узгоджується Сторонами у видаткових накладних, які є невідємною частиною цього Договору. Видаткові накладні, що виписані в період дії цього Договору є його невід'ємними частинами, незалежно від того, чи є в них посилання на даний Договір.

Пунктами 3.2. - 3.3. Договору Сторони погодили, що оплата за поставлений Товар проводиться Покупцем на підставі виставленого Постачальником рахунку-фактури. Повна оплата поставленого Товару повинна бути здійснена Покупцем не пізніше "31" жовтня 2018 року ("Остаточна дата розрахунку").

Постачальник поставляє Товар шляхом одноразової поставки або поставки Товару партіями, відповідно до видаткових накладних.

Доказом факту поставки Товару є оформлені належним чином документи - видаткова накладна, товарно-транспортна накладна. Довіреність оформлюється і підписується на усну вимогу будь-якої із Сторін цього Договору (п.п. 4.1., 4.2. Договору).

Відповідно до пункту 10.1 цей Договір набирає чинності з дати його підписання Сторонами і діє до "31" грудня 2018 року. Закінчення строку дії цього Договору не звільняє Сторони від відповідальності за порушення його умов: несвоєчасне, неповне, неналежне (усупереч положенням Договору) виконання взятих на себе зобов'язань за цим Договором, якщо такі порушення були допущені під час його дії.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов Договору № 16/04 Товариство з обмеженою відповідальністю "Лиссанта" здійснило поставку, а Товариство з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Колос" без зауважень прийняло товар на загальну суму 1 045 948,20 грн., що підтверджується наступними видатковими накладними:

- № РН-0000005 від 27 квітня 2018 року на суму 391 551,60 грн. (довіреність ТОВ "Сільськогосподарське підприємство "Колос" № 12 від 07.04.2018);

- № РН-0000012 від 14 травня 2018 року на суму 122 566,20 грн. (довіреність ТОВ "Сільськогосподарське підприємство "Колос" № 21 від 14.05.2018);

- № РН-0000030 від 07 червня 2018 року на суму 71 555,40 грн. (довіреність ТОВ "Сільськогосподарське підприємство "Колос" № 29 від 07.06.2018);

- № РН-0000046 від 22 жовтня 2018 року на суму 460 275,00 грн. (довіреність ТОВ "Сільськогосподарське підприємство "Колос" № 89 від 22.10.2018).

Разом з тим, за твердженням позивача, Товариство з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Колос" зобов'язання щодо повної та своєчасної оплати отриманого Товару не виконало; жодних розрахунків за вищевказаними накладними проведено не було, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Лиссанта", яка складає 1 045 948,20 грн.

Враховуючи викладене, позивач наголошує на тому, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Колос" має сплатити вказану заборгованість за Договором поставки засобів захисту рослин № 16/04 від 16 квітня 2018 року, а також нараховану на суму основного боргу пеню за несвоєчасне виконання зобов'язань в розмірі 83 561,22 грн., штраф в розмірі 1 045 948,20 грн. та 36% річних в розмірі 83 561,22 грн. Обставини щодо стягнення вказаних нарахувань в примусовому порядку стали підставою для звернення Товариства з обмеженою відповідальністю "Лиссанта" до суду з даним позовом.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Згідно статей 11, 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов'язання виникають зокрема з договорів. Аналогічні положення встановлені і в статтях 173-175 Господарського кодексу України (далі - ГК України).

За приписами статей 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов'язання не допускається.

Частиною першою статті 530 ЦК України також встановлено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Крім того, згідно приписів статті 193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Стаття 629 ЦК України встановлює обов'язковість договору для виконання сторонами.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Окремим видом зобов'язання є договір поставки. Так, згідно з частинами першою, другою статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 655 ЦК України одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно приписів статті 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Статтями 610, 612 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених норм, а також враховуючи, що відповідач в установленому Господарським процесуальним кодексом України порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростував, жодних доказів оплати отриманого за Договором № 16/04 товару (засобів захисту рослин) у встановлений сторонами строк - до 31 жовтня 2018 року, не надав, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Лиссанта" в частині стягнення основної заборгованості в розмірі 1 045 948,20 грн. обґрунтовані, підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню.

Згідно з вимогами частини другої статті 193 ГК України, порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. До відносин щодо забезпечення виконання зобов'язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України (частина перша статті 199 ГК України).

Відповідно також до пункту 3 частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема - сплата неустойки.

Статтею 549 ЦК України визначено, що, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожний день прострочення виконання.

Згідно пункту 6.2. Договору при порушенні термінів оплати по цьому Договору, Покупець сплачує Постачальнику:

- пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України (що діяла на момент виникнення та існування заборгованості через прострочення оплати) від загальної суми платежу, що нездійснений своєчасно (заборгованості) за кожен день прострочення;

- при порушенні термінів оплати більше ніж 10-ти (десяти) календарних днів, Покупець додатково сплачує Постачальнику штраф у розмірі 100% (сто відсотків) від суми поставленого Товару.

Враховуючи невиконання зобов'язань та порушення відповідачем термінів оплати товару господарський суд доходить висновку про правомірність позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Лиссанта" в частині застосування штрафних санкцій, передбачених умовами Договору № 16/04.

Відповідно також до частини другої статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При цьому, передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням процентів річних є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає в отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов'язання.

Пунктом 6.5. Договору встановлено, що у разі невиконання Покупцем зобов'язань щодо оплати отриманого Товару, відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного Кодексу України, Покупець сплачує на користь Постачальника, крім суми заборгованості та інших штрафних санкцій 36% (тридцять шість відсотків) річних. Річні нараховуються на загальну суму прострочення оплати.

Перевіривши подані позивачем розрахунки, суд встановив, що нарахування пені за несвоєчасне виконання зобов'язань в розмірі 83 561,22 грн., штрафу в розмірі 1 045 948,20 грн. та 36% річних в розмірі 83 561,22 грн. не суперечать вимогам чинного законодавства та є арифметично вірними, у зв'язку з чим позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Лиссанта" в цій частині є такими, що також підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судового збору, суд керується частиною першою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підставі, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Позовні вимоги у даній справі задоволено у повному обсязі, а відтак витрати по сплаті судового збору в розмірі 33 885,28 грн. покладаються на Товариство з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Колос" та підлягають стягненню з останнього на користь позивача.

Крім того, на виконання пункту 8 частини третьої статті 165 ГПК України, Товариством з обмеженою відповідальністю "Лиссанта" надано також попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, в якому зазначено витрати на правову допомогу в розмірі 20 000,00 грн. Однак, відшкодування вказаних витрат позивач не заявляв, жодних доказів (договорів, рахунків тощо) на підтвердження розміру таких витрат до суду не подав, у зв'язку з чим суд не вбачає підстав для розподілу вищенаведених витрат.

З огляду на наведене, відповідно до статей 11, 509, 525, 526, 530, 549, 610-612, 625, 629, 655, 692, 712 Цивільного кодексу України, статтями 173-175, 193 Господарського кодексу України та керуючись ст.ст. 1, 13, 73-80, 86, 123, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Лиссанта" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Колос" задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Колос" (місцезнаходження: 62313, Харківська область, Дергачівський район, село Гоптівка, вулиця Радянська, будинок 1; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Лиссанта" (місцезнаходження: 03148, місто Київ, вулиця Петра Курінного, будинок 2А, офіс 6; ) основну заборгованість за Договором поставки засобів захисту рослин № 16/04 від 16 квітня 2018 року в розмірі 1 045 948,20 грн., пеню в розмірі 83 561,22 грн., штраф в розмірі 1 045 948,20 грн., 36% річних в розмірі 83 561,22 грн. та судовий збір в розмірі 33 885,28 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 256 ГПК України та п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повне рішення складено "24" квітня 2019 р.

Суддя ОСОБА_2

справа № 922/207/19