ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" квітня 2019 р. Справа №914/2264/17

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Галушко Н.А.

суддів Желіка М.Б.

ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання Кишенюк Н.Т.

Сторони в судове засідання не з»явилися

розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_2 особи-підприємця ОСОБА_3, м. Львів б/н від 05.03.2019 (вх.ЗАГС №01-05/922/19 від 11.03.2019)

на ухвалу Господарського суду Львівської області від 29.11.2018 (суддя Синчук М.М., повний текст ухвали складено 03.12.2018, м. Львів) про відмову у задоволенні заяви від 11.09.2018 про забезпечення доказів шляхом призначення експертизи та витребування доказів

у справі №914/2264/17

за позовом Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, м. Львів,

до відповідача ОСОБА_2 особи-підприємця ОСОБА_3, м.Львів,

про розірвання договору оренди, зобов'язання звільнити та повернути об'єкт оренди та стягнення заборгованості з орендної плати у сумі 420 971,12 грн.

Вирішення процесуальних питань під час розгляду справи.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Сторони участі уповноважених представників в судове засідання не забезпечили, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені, що підтверджується наявними у матеріалах справи повідомленнями про вручення рекомендованих повідомлень (вх. №01-16/8800/19 від 05.04.2019, вх. №01-16/9122/19 від 11.04.2019).

Відповідно до п.п. 1,2 ч. 3 ст. 202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Скаржником подано клопотання б/н від 23.04.2019 про відкладення розгляду справи, в якому останній зазначає про неможливість явки в судове засідання представника скаржника з правом на зайняття адвокатською діяльністю, оскільки останній попередньо був змушений прийняти участь в засіданнях Львівського апеляційного суду по цивільній справи та Західного апеляційного господарського суду у розгляду справи №909/915/17.

Судовою колегією клопотання залишено без задоволення з огляду на наступне.

Згідно з ч.1 ст.216 ГПК України суд відкладає розгляд справи у випадках, встановлених частиною другою статті 202 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.273 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції розглядається протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

Ухвалами Західного апеляційного господарського суду від 01.04.2019 та 09.04.2019 відкрито та призначено до розгляду апеляційне провадження за апеляційною скаргою ФОП ОСОБА_3, явка представників сторін в судове засідання судом обовязковою не визнавалась.

Відповідно до ч. ч. 12, 13 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи. Якщо суд апеляційної інстанції визнав обов'язковою участь у судовому засіданні учасників справи, а вони не прибули, суд апеляційної інстанції може відкласти апеляційний розгляд справи.

У разі відсутності представників з причин, пов'язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні господарський суд має виходити з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника. Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах.

Наведені скаржником обставини в обґрунтування причин неявки представника у судове засідання не можуть бути визнані судом поважними, адже не є об'єктивно непереборними. Судова колегія також зазначає, що скаржником не надано суду доказів у підтвердження зайнятості представника у судовому засіданні Львівського апеляційного суду, а судове засідання Західного апеляційного господарського суду у справі №909/915/17 згідно протоколу звукозапису розпочалось 23.04.2019 о 14.05 год., а розгляд справи №914/2264/17 призначено на 23.04.2019 о 12.30год.

Скаржник, як учасник судового процесу, не позбавлений права і можливості забезпечити участь у судовому засіданні будь-якого іншого представника, якому доручити виконання функцій щодо представництва інтересів у суді. Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Відповідно до п.3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору (така ж позиція викладена у постанові Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі від 12.03.2019 №910/12842/17).

Враховуючи те, що явка представників сторін судом апеляційної інстанції обов'язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду є правом, а не обов'язком сторони, зважаючи на обмежений ч. 2 ст. 273 ГПК України строк для перегляду ухвал місцевого господарського суду, Західний апеляційний господарський суд дійшов висновку про необхідність здійснення перевірки ухвали Господарського суду Львівської області в апеляційному порядку за відсутності представників сторін.

Короткий зміст позовних вимог.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до ФОП ОСОБА_3 про розірвання договору оренди, зобов'язання звільнити та повернути об'єкт оренди та стягнення заборгованості з орендної плати у сумі 420 971,12 грн.

ОСОБА_2 особа - підприємець ОСОБА_3, через канцелярію суду першої інстанції, 11.09.2018 подала заяву про забезпечення доказів шляхом призначення експертизи та витребування доказів. На вирішення експертизи поставити питання:

1) Яка вартість виконаних ремонтних та реставраційних робіт в приміщеннях першого поверху та підвалу на пл. Ринок, 37 в м. Львові станом на час проведення експертизи ?

2) Яка вартість здійснених орендарем невід'ємних покращень нежитлових приміщень площею 246,9 кв.м. в т.ч. І поверх - 143,8 кв.м., антресоль - 10,8 кв.м., підвал - 92,3 кв.м. за адресою м. Львів, пл. Ринок, 37 станом на час проведення експертизи ?

Проведення експертизи доручити експертам Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз (м. Львів, вул. Липинського, 54). Забезпечити докази шляхом витребування з Львівської міської ради: оригіналу патенту № 4 за 1997 рік на право оренди будівлі (споруди, приміщень) на пл. Ринок, 37 в м. Львові загальною площею 246,9 кв.м; оригіналу договору купівлі-продажу патенту № 4 за 1997рік на право оренди будівлі (споруди, приміщень) на пл. Ринок, 37 в м. Львові загальною площею 246,9 кв.м; оригіналу акту приймання-передачі патенту № 4 за 1997 рік на право оренди будівлі (споруди, приміщень) на пл. Ринок, 37 в м. Львові загальною площею 246,9 кв.м; оригіналу патенту № 694 (4), датованого 31 липня 2002 року, на право оренди будівлі (споруди, приміщень) на пл. Ринок, 37 в м. Львові загальною площею 246,9 кв.м; оригінал договору купівлі-продажу патенту № 694 (4), датованого 31 липня 2002 року, на право оренди будівлі (споруди, приміщень) на пл. Ринок, 37 в м. Львові загальною площею 246,9 кв.м; оригінал акту приймання-передачі патенту № 694 (4), датованого 31 липня 2002 року, на право оренди будівлі (споруди, приміщень) на пл. Ринок, 37 в м. Львові загальною площею 246,9 кв.м; оригіналу договору № 754 за 1997 рік оренди будівлі (споруди, приміщень) на пл. Ринок, 37 в м. Львові загальною площею 246,9 кв.м; оригіналів правовстановлюючих документів на нежитлові приміщення площею 246,9 кв. м. на пл. Ринок, 37 в м. Львові; оригіналу рішення Львівської міської ради про реєстрацію права власності на нежитлові приміщення площею 246,9 кв. м. на пл. Ринок, 37 в м. Львові.

Заявник заяву про забезпечення доказів обґрунтовує наступним. 10 березня 2009 року між заявником та Управлінням комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради був укладений договір оренди нерухомого майна - приміщень загальною площею 143,8 кв.м., підвалу площею 92,3 кв.м. та антресолі площею 10,8 кв.м., що знаходяться на пл. Ринок, 37у Львові. За умовами даного договору не передбачалося оформлення акту приймання-передачі об'єкта оренди, оскільки дані приміщення вже перебували у фактичному користуванні орендаря на підставі попереднього договору оренди №273 від 27 листопада 2002 року. Орендовані приміщення передані відповідачу у незадовільному стані, потребували проведення ремонтних та реставраційних робіт, у зв'язку з чим за згодою орендодавця, відповідач за власний рахунок провела в орендованих приміщеннях необхідні ремонтні роботи та привела їх до належного технічного стану.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 29.11.2018 у справі 914/2264/17 (суддя Синчук М.М.) відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_2 особи - підприємця ОСОБА_3 від 11.09.2018 про забезпечення доказів шляхом призначення експертизи та витребування доказів у справі №914/2264/17.

В оскаржуваній ухвалі місцевий господарський суд зазначив з посиланням на ч. 5 ст. 55, ст. 124 Конституції України, ч.ч. 1-3, ст. 13, ст. 73, ч. 4 ст. 74, ст. 78, ч.ч. 1, 2 ст. 98, ч.ч.1,2 ст.110 ГПК України, що подана відповідачем заява про забезпечення доказів шляхом призначення експертизи та витребування доказів, фактично зводиться до клопотання позивача про витребування доказів, проте останнім не доведено неможливості одержання вказаних доказів самостійно. Заявником жодним чином не обґрунтовано та не доведено необхідність забезпечення доказів шляхом їх витребування. Заявником не доведено підстав припускати, що засіб доказування може бути втрачений, або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та аргументи учасників справи.

ФОП ОСОБА_3 подано апеляційну скаргу б/н від 05.03.2019, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Львівської області від 29.11.2018 та задоволити заяву про забезпечення доказів та призначення експертизи від 11.09.2018, посилаючись на те, що ухвала суду є незаконна у зв»язку із порушенням норм процесуального права.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржувана ухвала прийнята без з»ясування фактичних обставин і наявності підстав для витребування доказів і призначення експертизи. Стверджує, що у поданій заяві про забезпечення доказів зазначала, що орендовані приміщення передані у незадовільному стані, потребували проведення ремонтних та реставраційних робіт, у зв»язку з чим скаржник за власний рахунок провела в орендованих приміщеннях необхідні ремонтні роботи та привела їх до належного технічного стану.

Скаржник вважає, що документи, якими позивач обгрунтовує позов, є підробленими, а нежитлові приміщення на пл. Ринок, 37 у м.Львові не належать позивачу.

Отже, скаржник вважає, що суд (відмовивши у задоволенні клопотань скаржника про витребування доказів, призначення експертизи, які мали важливе значення для правильного вирішення спору) прийняв ухвалу на підставі підроблених документів без належного дослідження,.

Позивач не надав відзиву на апеляційну скаргу.

Обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанції.

Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до ФОП ОСОБА_3 про розірвання договору оренди, стягнення заборгованості зі сплати орендної плати, зобов'язання звільнити та повернути об'єкт оренди та стягнення заборгованості з орендної плати у сумі 420 971,12 грн.

ФОП ОСОБА_3, через канцелярію суду першої інстанції 11.09.2018 подано заяву про забезпечення доказів, шляхом призначення експертизи та витребування доказів (том ІІІ а.с.169-170), на вирішення експертизи просить поставити питання:

1) Яка вартість виконаних ремонтних та реставраційних робіт в приміщеннях першого поверху та підвалу на пл. Ринок, 37 в м. Львові станом на час проведення експертизи ?

2)Яка вартість здійснених орендарем невід'ємних покращень нежитлових приміщень площею 246,9 кв.м. в т.ч. І поверх - 143,8 кв.м., антресоль - 10,8 кв.м., підвал - 92,3 кв.м. за адресою м. Львів, пл. Ринок, 37 станом на час проведення експертизи ?

Забезпечити докази шляхом витребування з Львівської міської ради: оригіналу патенту № 4 за 1997 рік на право оренди будівлі (споруди, приміщень) на пл. Ринок, 37 в м. Львові загальною площею 246,9 кв.м; оригіналу договору купівлі-продажу патенту № 4 за 1997рік на право оренди будівлі (споруди, приміщень) на пл. Ринок, 37 в м. Львові загальною площею 246,9 кв.м; оригіналу акту приймання-передачі патенту № 4 за 1997 рік на право оренди будівлі (споруди, приміщень) на пл. Ринок, 37 в м. Львові загальною площею 246,9 кв.м; оригіналу патенту № 694 (4), датованого 31 липня 2002 року, на право оренди будівлі (споруди, приміщень) на пл. Ринок, 37 в м. Львові загальною площею 246,9 кв.м; оригінал договору купівлі-продажу патенту № 694 (4), датованого 31 липня 2002 року, на право оренди будівлі (споруди, приміщень) на пл. Ринок, 37 в м. Львові загальною площею 246,9 кв.м; оригінал акту приймання-передачі патенту № 694 (4), датованого 31 липня 2002 року, на право оренди будівлі (споруди, приміщень) на пл. Ринок, 37 в м. Львові загальною площею 246,9 кв.м; оригіналу договору № 754 за 1997 рік оренди будівлі (споруди, приміщень) на пл. Ринок, 37 в м. Львові загальною площею 246,9 кв.м; оригіналів правовстановлюючих документів на нежитлові приміщення площею 246,9 кв. м. на пл. Ринок, 37 в м. Львові; оригіналу рішення Львівської міської ради про реєстрацію права власності на нежитлові приміщення площею 246,9 кв. м. на пл. Ринок, 37 в м. Львові.

Заявник заяву про забезпечення доказів обґрунтовує наступним.

10 березня 2009 року між заявником та Управлінням комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради був укладений договір оренди нерухомого майна - приміщень загальною площею 143,8 кв.м., підвалу площею 92,3 кв.м. та антресолі площею 10,8 кв.м., що знаходяться на пл. Ринок, 37у Львові. За умовами даного договору не передбачалося оформлення акту приймання-передачі об'єкта оренди, оскільки дані приміщення вже перебували у фактичному користуванні орендаря на підставі попереднього договору оренди №273 від 27 листопада 2002 року. Орендовані приміщення передані відповідачу у незадовільному стані, потребували проведення ремонтних та реставраційних робіт, у зв'язку з чим за згодою орендодавця, відповідач за власний рахунок провела в орендованих приміщеннях необхідні ремонтні роботи та привела їх до належного технічного стану.

Норми права та мотиви, якими суд апеляційної інстанції керувався при прийнятті постанови, висновки суду.

Згідно з ч. 1 ст. 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 73 ГПК України).

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять інформацію про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ст. 91 ГПК України).

Відповідно до ч.ч. 3,4 ст. 74 ГПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів.

У вирішенні питання про вжиття запобіжних заходів господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх застосування з урахуванням такого:

розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника;

наявності звязку між конкретним видом запобіжних заходів і предметом відповідної позовної вимоги, яку заявник повинен подати у встановлений строк;

запобігання порушенню у звязку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Забезпечення доказів до подання позовної заяви здійснюється судом першої інстанції за місцезнаходженням засобу доказування або за місцем, де повинна бути вчинена відповідна процесуальна дія. Забезпечення доказів після подання позовної заяви здійснюється судом, який розглядає справу.

У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом

Як вірно зазначено місцевим господарським судом, заявником не наведено жодних обставин, обґрунтувань чи припущень стосовно того, що існує можливість втрати засобів доказування, можливості утруднення чи неможливість отримання доказів згодом, якими він має на меті спростовувати позовні вимоги, що є необхідною умовою для забезпечення доказів згідно з положеннями ст.110 ГПК України.

Суд зазначає, що згідно ч.1 ст.110 ГПК України забезпечення доказів має місце за наявності відповідних підстав припускати, що засіб доказування може бути втрачений, або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 89 ПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

У заяві б/н від 11.09.2018 про забезпечення доказів відповідач просив суд призначити у даній справі будівельно-технічну експертизу для визначення вартості проведених орендарем за згодою Львівської міської ради ремонтних робіт.

Предметом спору у даній справі є стягнення заборгованості зі сплати орендної плати, розірвання договору оренди та зобов'язання повернути об'єкт оренди шляхом виселення з нежитлових приміщень, а тому збирання доказів щодо встановлення вартості виконаних орендарем ремонтних та реставраційних робіт за відсутності відповідного зустрічного позову, не входить до предмету доказування в межах даного спору по заявлених позовних вимогах.

Таким чином, місцевим господарським судом вірно зазначено, що заявником не обґрунтовано наявності зв'язку між обставинами справи, що підлягають доказуванню та встановленню в межах даного спору, та визначеним ним заходом забезпечення доказів.

Судова колегія зазначає, що необхідною підставою для забезпечення доказів є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим, проте заява ОСОБА_2 особи - підприємця ОСОБА_3 від 11.09.2018 про забезпечення доказів шляхом призначення експертизи та витребування доказів у справі №914/2264/17 не обґрунтована, а викладені обставини не підтверджуються належними та допустимими доказами.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

З врахуванням вищенаведеного, колегія суддів Західного апеляційного господарського суду вважає ухвалу місцевого господарського суду такою, що прийнята з правильним застосуванням норм матеріального та дотриманням норм процесуального права, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги та скасування оскаржуваної ухвали не вбачає, оскільки зазначені в апеляційній скарзі доводи не знайшли свого підтвердження під час перегляду ухвали судом апеляційної інстанції, скаржник не подав належних та допустимих доказів на підтвердження власних доводів, які могли б бути прийняті та досліджені судом апеляційної інстанції в розумінні ст.ст.73, 76-79, 86 ГПК України, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Судові витрати.

Згідно п.2 ч.1 ст.129 ГПК України судові витрати за розгляд апеляційної скарги слід покласти на скаржника.

Керуючись ст.ст.269, 270, 271, 275, 276, 282, 284 ГПК України,

Західний апеляційний господарський суд ПОСТАНОВИВ :

1.Апеляційну скаргу ОСОБА_2 особи-підприємця ОСОБА_3, м. Львів б/н від 05.03.2019 (вх.ЗАГС №01-05/922/19 від 11.03.2019) залишити без задоволення. Ухвалу Господарського суду Львівської області від 29.11.2018 у справі 914/2264/17 про відмову у задоволенні заяви від 11.09.2018 про забезпечення доказів шляхом призначення експертизи та витребування доказів залишити без змін.

2. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття є остаточною та оскарженню не підлягає.

3.Матеріали справи повернути у місцевий господарський суд.

Повний текст постанови складено 26.04.2019.

Головуючий суддя Галушко Н.А.

Суддя Желік М.Б.

Суддя Орищин Г.В.