ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

22.04.2019м. Дніпро№ 904/1467/19

Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Загинайко Т.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД Чорметремонт" (49127, м. Дніпро, вул. Шелгунова, буд. 8, кв. 517; ідентифікаційний код 30540303)

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "УЧСП Нікополь Індастрі" (52500, м. Синельниково Дніпропетровської області, вул. Ульянових (Копійна), буд. 20; ідентифікаційний код 34588396)

про видачу судового наказу за вимогою про стягнення 3 645 грн. 43 коп. - заборгованості за договором купівлі-продажу від 15.08.2016р. №180/16

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Дніпропетровської області 11.04.2019 надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД Чорметремонт" (49127, м. Дніпро, вул. Шелгунова, буд. 8, кв. 517; ідентифікаційний код 30540303) про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "УЧСП Нікополь Індастрі" (52500, м. Синельниково Дніпропетровської області, вул. Ульянових (Копійна), буд. 20; ідентифікаційний код 34588396) заборгованості у сумі 3 645 грн. 43 коп.

Судом перевірено зазначене у заяві місцезнаходження боржника за відомостями, внесеними до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. За результатами такої перевірки встановлено, що заява про видачу судового наказу підсудна Господарському суду Дніпропетровської області.

Розглянувши заяву та подані Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД Чорметремонт" (49127, м. Дніпро, вул. Шелгунова, буд. 8, кв. 517; ідентифікаційний код 30540303) докази, суд вважає, що у прийнятті заяви про видачу судового наказу має бути відмовлено з таких підстав.

Відповідно до частини 1 статті 147 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 148 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з частинами 1, 2 статті 150 Господарського процесуального кодексу України визначено, що заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником; у заяві повинно бути зазначено: ) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника; 3) ім'я (прізвище, ім'я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання; 4) вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; 5) перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Суд зазначає, що, за загальним правилом, при розгляді вимог в порядку наказного провадження суд не розглядає обґрунтованість заявлених вимог, заявлених стягувачем по суті (пункт 7 частини 1 статті 155 Господарського процесуального Кодексу України). Водночас, пунктом 8 частини 1 статті 152 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Заявником у вступній частині заяви вказано суму заборгованості: 3 500 грн. 00 коп., проте, у самій заяві та в прохальній її частині позивач зазначає, що у боржника перед заявником заборгованість складає 3 645 грн. 43 коп. Також заявник зазначає, що згідно Акту звіряння взаємних розрахунків, який складено за видатковими накладними, оформленими відповідно до правил бухгалтерського обліку, на адресу боржника всього відвантажено товару на суму 3 645 грн. 43 коп., проте в вищезазначеному акті сума заборгованості боржника перед заявником складає 3 500 грн. 00 коп.

Тобто, з поданої заяви не вбачається, що у боржника перед заявником за договором купівлі-продажу від 15.08.2016р. №180/16 є заборгованість саме у розмірі 3 645 грн. 43 коп.

Отже, суд вважає, що заявником порушено пункт 4 частини 2 статті 150, пункт 8 частини 1 статті 152 Господарського процесуального кодексу України, оскільки із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу на суму 3 645 грн. 43 коп., що є підставою для відмови у видачі судового наказу.

За змістом пунктів 1, 8 частини 1 статті 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо: заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу; з поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказ.

За приписами частини 2 статті 154 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Відповідно до частини 2 статті 152 Господарського процесуального кодексу України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

За змістом статті 153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою після усунення її недоліків.

До того ж, суд звертає увагу на те, що у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред'явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви (частина 2 стаття 151 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись статтями 150, 152 - 154, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД Чорметремонт" (49127, м. Дніпро, вул. Шелгунова, буд. 8, кв. 517; ідентифікаційний код 30540303) у задоволенні заяви

по видачу судового наказу за вимогою про стягнення 3 645 грн. 43 коп. - заборгованості за договором купівлі - продажу від 15.08.2016р. №180/16.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 22.04.2019р.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Т.В. Загинайко