СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"22" квітня 2019 р. Справа № 905/2202/18

Суддя Тарасова І.В.

розглянувши апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Шнирьова Романа Петровича (вх. 1219Д/2-5)

на рішення Господарського суду Донецької області від 04.03.2019 у справі № 905/2202/18 (суддя Чернова О.В., повний текст рішення складено та підписано 11.03.2019)

за позовом Керівника Красноармійської місцевої прокуратури Донецької області в інтересах держави в особі Управління комунальної власності Мирноградської міської ради, м. Мирноград , Донецька область,

до Фізичної особи-підприємця Шнирьова Романа Петровича, м. Селидове, Донецької області,

про стягнення заборгованості з орендної плати в розмірі 28945,96 грн., з яких 24717,61 грн.- сума основного боргу,3988,38 грн. - пеня та 239,97 гн.-штраф,-

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2018 року Керівник Красноармійської місцевої прокуратури Донецької області в інтересах держави в особі Управління комунальної власності Мирноградської міської ради звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до Фізичної особи - підприємця Шнирьова Романа Петровича про стягнення заборгованості з орендної плати в розмірі 28945,96 грн., з яких 24717,61 грн. - сума основного боргу, 3988,38 грн. - пеня та 239,97 грн. - штраф.

Рішенням Господарського суду Донецької області від 04.03.2019, з урахуванням ухвали господарського суду Донецької області про виправлення описки від 05.04.2019, позовні вимоги Керівника Красноармійської місцевої прокуратури Донецької області в інтересах держави в особі Управління комунальної власності Мирноградської міської ради до Фізичної особи - підприємця Шнирьова Романа Петровича про стягнення заборгованості з орендної плати в розмірі 28945,96 грн., з яких 24717,61 грн. сума основного боргу, 3988,38 грн. пеня та 239,97 грн. - штраф - задоволено частково.

Стягнуто з Фізичної особи - підприємця Шнирьова Романа Петровича на користь Мирноградської міської ради заборгованість у розмірі 24 717,61 грн.

Стягнуто з Фізичної особи - підприємця Шнирьова Романа Петровича на користь прокуратури Донецької області витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 536,46 грн.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Відповідач з рішенням суду першої інстанції не погодився та звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить рішення господарського суду Донецької області від 04.03.2019 скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову Керівника Красноармійської місцевої прокуратури Донецької області в інтересах держави в особі Управління комунальної власності Мирноградської міської ради до Фізичної особи-підприємця Шнирьова Романа Петровича про стягнення заборгованості у розмірі 24717,61 грн. та 1536,46 гривень судового збору відмовити повністю.

Дослідивши апеляційну скаргу та додані до неї документи, суддя-доповідач дійшла висновку, що апеляційна скарга не відповідає вимогам Господарського процесуального кодексу України, виходячи з наступного.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Розмір та порядок оплати судового збору за подання апеляційної скарги визначено Законом України "Про судовий збір".

Згідно з частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору встановлена у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, положеннями Закону України "Про судовий збір" визначено граничний розмір сум судового збору, що підлягає сплаті у мінімальному та максимальному значенні при зверненні до суду з відповідними заявами.

Згідно частини 4 статті 6 Закону України "Про судовий збір", якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

Таким чином, судовий збір слід обраховувати у відсотковому співвідношенні до оспорюваної суми лише у випадках коли така сума судового збору є не нижчою за 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року та не перевищує 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з пунктом 4 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання апеляційної скарги на рішення суду ставки судового збору встановлюються у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Отже, звертаючись з апеляційною скаргою на рішення господарського суду Донецької області від 04.03.2019 у справі №905/2202/18 ФОП Шнирьову Р.П. належало сплатити 2643,00 (150% від 1762,00 грн).

Проте, матеріали апеляційної скарги містять докази сплати судового збору (код квитанції 1545-5546-6571-8427 від 04.04.2019) лише у розмірі 525 грн., отже, апелянту слід доплатити судовий збір у розмірі 2 118,00 грн.

З урахуванням викладеного, суддя-доповідач дійшла висновку, що заявником апеляційної скарги не було виконано вимоги п. 2 ч. 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, згідно п.3 ч.3 ст.258 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги додаються докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Відповідно до ст.259 Господарського процесуального кодексу України особа, яка подає апеляційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення.

Таким чином, виходячи з наведених приписів, іншій стороні у справі разом з апеляційною скаргою направляються документи, які додаються скаржником до апеляційної скарги.

Як вбачається з наданого скаржником до суду апеляційної інстанції опису вкладення до цінного листа від 04.04.2019, апелянтом на адресу Красноармійської місцевої прокуратури направлено копії документів, в переліку яких не міститься посилання про направлення учаснику справи апеляційної скарги.

До того ж, скаржником не надано доказів направлення копії апеляційної скарги та доданих до неї документів Управлінню комунальної власності Мирноградської міської ради, який є позивачем у справі.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що заявником апеляційної скарги не було виконано вимоги п. 3 ч. 3 ст. 258, ст. 259 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, статтею 256 ГПК України встановлено, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржуване рішення господарського суду Донецької області прийнято 04.03.2019, повний тест складено та підписано - 11.03.2019, отже, останній день строку, встановленого для оскарження в апеляційному порядку рішення Господарського суду Донецької області від 04.03.2019 у справі № 905/2202/18 є 01.04.2019 (з урахуванням вихідного дня 31.03.2019).

Із апеляційною скаргою апелянт звернувся 04.04.2019, про що свідчить дата на поштовому конверті, в якому апеляційна скарга надійшла на адресу Східного апеляційного господарського суду, тобто після перебігу строку встановленого для подання апеляційної скарги, передбаченого Господарським процесуальним кодексом України та без відповідного клопотання про поновлення строку на оскарження судового рішення.

Апелянт в апеляційній скарзі зазначає, що копію рішення господарського суду Донецької області від 04.03.2019 у справі № 905/2202/18 отримано 16.03.2019, що підтверджує доданою до апеляційної скарги копією поштового конверту, який свідчить про отримання оскаржуваного судового рішення 16.03.2019.

Натомість отримання апелянтом копії оскаржуваного судового рішення лише 16.03.2019, не звільняє скаржника від обов'язку подання до суду апеляційної інстанції клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки нормами Господарського процесуального кодексу України не передбачається автоматичного та безумовного поновлення строку на апеляційне оскарження, лише у зв'язку із датою отримання копії судового рішення.

Дійсно, в розумінні приписів ч. 2 ст. 256 ГПК України учасник справи має право на поновлення пропущеного строку, проте для цього необхідно заявити відповідне клопотання та обґрунтувати поважність причин пропуску такого строку.

Відповідно до частини 3 статті 260 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Таким чином, відсутність клопотання про поновлення строку на подання апеляційної скарги є підставою для залишення апеляційної скарги без руху на підставі ч. 3 ст. 260 ГПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 260 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 174 цього Кодексу.

Статтею 174 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно ч. 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи відсутність доказів сплати судового збору у встановленому законом порядку та розмірі, відсутність доказів направлення копії апеляційної скарги до Красноармійської місцевої прокуратури Донецької області та позивачу - Управлінню комунальної власності Мирноградської міської ради, а також відсутність клопотання про поновлення строку на подання апеляційної скарги, суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст. 174, 234, 260 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Шнирьова Романа Петровича на рішення Господарського суду Донецької області від 04.03.2019 у справі № 905/2202/18 залишити без руху.

2. Встановити апелянту десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом надання доказів доплати судового збору у розмірі 2 118,00 грн.; доказів направлення копії апеляційної скарги та доданих до неї документів листом з описом вкладення до Красноармійської місцевої прокуратури Донецької області та позивачу по справі - Управлінню комунальної власності Мирноградської міської ради; клопотання про поновлення строку на подання апеляційної скарги

3. Наслідки не усунення недоліків, визначених цією ухвалою, у строк, встановлений судом, передбачені статтями 174, 260 ГПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню.

Суддя - доповідач І.В. Тарасова