ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

"14" березня 2019 р.Справа № 922/1293/15

Господарський суд Харківської області у складі:

головуючий суддя Калініченко Н.В.

судді: Сальнікова Г.І. , Ольшанченко В.І.

при секретарі судового засідання Косенко К.Д.

за участю представників: не з'явилися

розглянувши скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Профагро" (вх. № 5725 від 05 березня 2019 року) у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Агроскоп Інтернешнл", м. Київ, до товариства з обмеженою відповідальністю "Профагро", м. Харків, про стягнення коштів у розмірі 911 886,95 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Харківської області від 17 січня 2017 року у справі № 922/1293/15 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Агроскоп Інтернешнл" до товариства з обмеженою відповідальністю "Профагро" про стягнення основної заборгованості у розмірі 603 721,44 грн., пені у розмірі 110 740,32 грн., штрафу в розмірі 27 259,40 грн. інфляційних втрат у розмірі 122 667,24 грн. та 3% річних у розмірі 47 498,55 грн. позовні вимоги задоволено в повному обсязі.

05 березня 2019 року до господарського суду Харківської області від товариства з обмеженою відповідальністю "Профагро" надійшла скарга (вх. № 5725) відповідно до якої останній просить суд: визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова Ігоря Миколайовича про відкриття виконавчого провадження № 58393091 від 14 лютого 2019 року; визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова Ігоря Миколайовича про стягнення з боржника основної винагороди № 58393091 від 14 лютого 2019 року; визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова Ігоря Миколайовича про арешт коштів боржника № 58393091 від 15 лютого 2019 року; визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округ міста Києва Щербакова Ігоря Миколайовича про арешт майна боржника № 58393091 від 15 лютого 2019 року. 07 березня 2019 року, ухвалою господарського суду Харківської області, прийнято до розгляду скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Профагро" (вх. № 5725 від 05 березня 2019 року) з призначенням судового засідання на 14 березня 2019 року.

В призначене судове засідання 14 березня 2019 року учасники судового процесу не з'явилися. Приписами ч. 2 ст. 342 ГПК України встановлено, що неявка стягувача, боржника, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не є перешкодою для розгляду скарги. З огляду на зазначене та виходячи з визначеного законом строку на розгляд скарги, суд вважає за можливе розглянути скаргу в засіданні суду 14 березня 2019 року за відсутністю представників стягувача, боржника та приватного виконавця.

Дослідивши матеріали скарги, суд встановив наступне.

Скаржник (боржник) звернувся до суду із скаргою в якій просить суд: визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова Ігоря Миколайовича про відкриття виконавчого провадження № 58393091 від 14 лютого 2019 року; визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова Ігоря Миколайовича про стягнення з боржника основної винагороди № 58393091 від 14 лютого 2019 року; визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова Ігоря Миколайовича про арешт коштів боржника № 58393091 від 15 лютого 2019 року; визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округ міста Києва Щербакова Ігоря Миколайовича про арешт майна боржника № 58393091 від 15 лютого 2019 року.

Скаргу мотивовано тим, що постанова приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова Ігоря Миколайовича про відкриття виконавчого провадження ВП № 58393091 від 14 лютого 2019 року є незаконною, підлягає скасуванню та суперечить вимогам ч. 2 ст. 24 Закону України "Про виконавче провадження", з огляду на те, що скаржник (боржник) зареєстрований в м. Харкові, філій або представництв у м. Києві немає та не має ніякого майна на території м. Київ. Як вказує скаржник (боржник) у своїй скарзі, приватний виконавець Щербаков І.М. порушив вимоги ст. 24 Закону України "Про виконавче провадження" та відкрив провадження не за місцезнаходженням юридичної особи - боржника чи його майна, за наявності достовірної інформації про знаходження боржника в іншому виконавчому окрузі, що є порушенням правил територіальної діяльності. З огляду на що постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова Ігоря Миколайовича про відкриття виконавчого провадження ВП № 58393091 від 14 лютого 2019 року, про стягнення з боржника основної винагороди ВП № 58393091 від 14 лютого 2019 року, про арешт коштів боржника ВП № 58393091 від 15 лютого 2019 року та про арешт майна боржника ВП № 58393091 від 15 лютого 2019 року є протиправними та підлягають скасуванню.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав скарги, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 18 Господарського процесуального кодексу України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Ця норма є відтворенням норми ст. 129-1 Конституції України, згідно якої судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Згідно ст. 1 ЗУ "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Приватний виконавець за ч. 2 ст. 4 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" повинен здійснювати свою професійну діяльність сумлінно, не розголошувати в будь-який спосіб професійну таємницю, поважати інтереси стягувачів, боржників, третіх осіб, не принижувати їхню гідність.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України "Про виконавче провадження", приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Як зазначено вище в даній скарзі, приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Щербаковим Ігорем Миколайовичем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 58393091 від 14 лютого 2019 року, постанову про стягнення з боржника основної винагороди від 14 лютого 2019 року, постанову про арешт коштів боржника від 15 лютого 2019 року та постанову про арешт майна боржника від 15 лютого 2019 року.

Приписами ст. 339 ГПК України встановлено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю, зокрема, приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права.

Аналогічна за змістом є ст. 74 ЗУ "Про виконавче провадження" відповідно до якої, рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

З посиланням на ст. 24 Закону України "Про виконавче провадження" боржник зазначає, що приватним виконавець, в порушення ч. 2 вказаної статті, відкрито виконавче провадження в м. Києві. Водночас, у боржника немає майна в м. Києві і місцезнаходженням боржника є не м. Київ, і відповідно, виконавче провадження в розумінні ст. 24 Закону України "Про виконавче провадження" повинно бути відкрито за місцем знаходженням боржника або його майна - м. Харків.

Як вбачається з Витягу з державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань боржник зареєстрований за адресою - 61058, Харківська обл., м. Харків, провулок Іванівський, буд. 5, корп. Г-2, кім. 3. Постанова про арешт майна боржника від 15 лютого 2019 року містить дані про те, що майно боржника знаходиться у м. Харкові за адресою - м. Харків, прв. Іванівський, буд. 5, корп. Г-2, кімн. 3. З огляду на наведене вбачається дійсно неправомірність дій приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова Ігоря Миколайовича при відкритті виконавчого провадження ВП № 58393091 від 14 лютого 2019 року, оскільки такі дії суперечать ч. 2 ст. 24 Закону України "Про виконавче провадження".

Водночас, при зверненні зі даною скаргою скаржником (боржником) не враховано приписи ст. 343 ГПК України, на яку він, зокрема, посилається у даній скарзі, відповідно до якої (ч. 2 вказаної статті) у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує, зокрема, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). При цьому, суд не наділений повноваженням щодо зміни вимог, які визначені скаржником, оскільки, до компетенції суду належить саме визнання дій неправомірними і як наслідок - зобов'язання приватного виконавця усунути порушення. Скаржник (боржник) ставить питання про визнання протиправними та скасування постанов, а до компетенції суду не віднесено повноваження щодо скасування в зв'язку з тим, що господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, замість приватного виконавця.

З огляду на зазначене, навіть при тому, що суд встановив неправомірність дій приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова Ігоря Миколайовича, а саме з огляду на те, що скаржник у своїй скарзі ставить питання протиправності та скасування постанов, що не віднесено до компетенції суду, в частині вимог щодо визнання протиправними та скасування постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова Ігоря Миколайовича про відкриття виконавчого провадження № 58393091 від 14 лютого 2019 року; визнання протиправною та скасування постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова Ігоря Миколайовича про арешт коштів боржника № 58393091 від 15 лютого 2019 року; визнання протиправною та скасування постанови приватного виконавця виконавчого округ міста Києва Щербакова Ігоря Миколайовича про арешт майна боржника № 58393091 від 15 лютого 2019 року, суд відмовляє в задоволені скарги, оскільки даний спосіб захисту не передбачений та суперечить ст. 343 ГПК України .

Що стосується вимоги скаржника (боржника) про визнання протиправною та скасування постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова Ігоря Миколайовича про стягнення з боржника основної винагороди № 58393091 від 14 лютого 2019 року суд зазначає, що до ч. 2 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" можливість оскарження постанови про стягнення основної винагороди віднесена до компетенції відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом. За приписами п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження" підлягають примусовому виконанню рішення на підставі постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди. Тобто, постанова приватного виконавця про стягнення основної винагороди - це санкція відповідальності майнового характеру, що накладається на боржника за невиконання рішення у добровільному порядку, і є окремим виконавчим документом в розумінні ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження".

З огляду на наведене, провадження в частині скарги про визнання протиправною та скасування постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова Ігоря Миколайовича про стягнення з боржника основної винагороди № 58393091 від 14 лютого 2019 року підлягає закриттю, оскільки розгляд та вирішення даного питання є компетенцією відповідного адміністративного суду.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що нормами ст. 343 ГПК України внормовано наслідки розгляду скарги, тобто за вказаною нормою кодексу, в даному випадку скаржник (боржник), повинен ставити питання про визнання неправомірними дій приватного виконавця, а за їх наслідками - про зобов'язання приватного виконавця усунути порушення.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 231, ст.ст. 232, 233, 234, 235, 339, 342, 343 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволені скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Профагро" (вх. № 5725 від 05 березня 2019 року) в частині визнання протиправними та скасування: постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова Ігоря Миколайовича про відкриття виконавчого провадження № 58393091 від 14 лютого 2019 року; постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова Ігоря Миколайовича про арешт коштів боржника № 58393091 від 15 лютого 2019 року; постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова Ігоря Миколайовича про арешт майна боржника № 58393091 від 15 лютого 2019 року - відмовити.

Закрити провадження в частині скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Профагро" (вх. № 5725 від 05 березня 2019 року) про визнання протиправною та скасування постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова Ігоря Миколайовича про стягнення з боржника основної винагороди № 58393091 від 14 лютого 2019 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і може бути оскаржена протягом десяти днів відповідно до ст.ст. 255-257 ГПК України та з урахуванням п. 17.5 Перехідних положень Кодексу.

Копію ухвали надіслати учасникам справи та приватному виконавцю виконавчого округу міста Києва Щербакову Ігорю Миколайовичу.

Повний текст ухвали складено 19 березня 2019 року.

Головуючий суддя Суддя Суддя Н.В. Калініченко Г.І. Сальнікова В.І. Ольшанченко
справа № 922/1293/15