ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"15" квітня 2019 р.м. Одеса Справа № 916/2824/18

Господарський суд Одеської області у складі судді Волков Р.В.,

При секретарі судового засідання Кришталі Д.І.,

розглянувши справу №916/2824/18,

за позовом: Ренійської міської ради (вул. Соборна, 103, м. Рені, Ренійський район, Одеська обл., 68800, ),

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Єнчу Костянтина Петровича (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1),

про стягнення 189456,37 грн.;

Представники сторін:

Від позивача: Самбурський О.Б.;

Від відповідача: Небеська М.С.

ВСТАНОВИВ:

Ренійська міська рада звернулась до господарського суду Одеської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Єнчу Костянтина Петровича про стягнення 189777,01 грн.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 19.12.2018р. позовну заяву (вх.№3038/18 від 14.12.2018) залишено без руху.

Позивач звернувся до господарського суду Одеської області з заявою (вх.№2-6569/18 від 28.12.2018) про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою від 02.01.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 23.01.2019.

14.01.2019 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

16.01.2019 відповідачем подано клопотання про залучення доказів.

21.01.2019 від позивача надійшла відповідь на відзив.

23.01.2019 оголошено перерву до 13.02.2019.

11.02.2019 від позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог.

У судовому засіданні 13.02.2019 оголошено протокольно про відкладення підготовчого судового засідання на 21.02.2019.

21.02.2019 відповідачем подано відзив на уточнену позовну заяву.

21.02.2019 оголошено ухвалу про продовження строку підготовчого провадження на 30 днів, закриття підготовчого провадження та призначення розгляду справи по суті на 18.03.2019.

18.03.2019 відкладено розгляд справи на 08.04.2019.

08.04.2019 оголошено перерву до 15.04.2019.

15.04.2019 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Позивач в обґрунтування позову зазначає, що Єнчу Костянтин Петрович є власником нежитлової будівлі (котельні), яка розташована по вул. Пролетарська, 26 у м. Рені Одеської області. Відповідач зареєстрований як фізична особа-підприємець.

Вказує, що рішенням позивача від 29.01.2016 було затверджено проект землеустрою та вирішено передати відповідачеві земельну ділянку загальною площею 0,5243 га з кадастровим номером :02:007:0459, яка розташована в м. Рені по вул. Пролетарська, 26, у довгострокову оренду строком на 49 років, відповідача зобов'язано укласти з міською радою договір оренди землі та зареєструвати його у встановлені законом строки.

Однак, відповідач договір оренди землі не уклав, речові права на земельну ділянку не зареєстрував, у зв'язку з чим не набув належного права користування такою земельною ділянкою, а тому використовує її без достатніх правових підстав, що підтверджується відповідними довідками.

Зазначає, що з моменту виникнення у відповідача права на нерухоме майно у нього виник обов'язок оформити та зареєструвати речове право на відповідну земельну ділянку, яка знаходиться під будівлею.

Оскільки правова підстава для набуття (збереження) майна - земельної ділянки по вул. Пролетарська, 26 у м. Рені - у відповідача відсутня, у Ренійської міської ради виникло право на застосування до спірних правовідносин ст. 1212 ЦК України.

Нездійснення відповідачем оплати за землю у законодавчо встановленому розмірі за використання земельної ділянки в період з 01.01.2016 по 30.11.2018, а саме - несплата орендної плати, призвело до фактичного безоплатного отримання відповідачем послуг з використання цієї земельної ділянки, та, як наслідок, одержання доходів у розмірі 189777,01 грн.

Позивач вказує, що безоплатно отримані товари, роботи, послуги, вартість яких визначена на рівні не нижче звичайної ціни, включається до доходів підприємства.

Відповідач у відзиві зазначає, що основною підставою для звернення до суду є Довідка №03/1529 від 03.12.2018 про те, що у виконавчому комітеті правовстановлюючих документів про право користування земельною ділянкою не обліковується.

Вказує, що підстави звернення до суду є некоректні, суперечать судовій практиці, посилається на практику Вищого господарського суду України (справа №908/3312/14).

Зазначає, що розрахунок заявлених до стягнення коштів не враховує сплату відповідачем земельного податку, що підтверджується відсутністю заборгованості зі сплати податків.

Посилається на те, що у розрахунку враховано площу земельної ділянки у розмірі 0,5243 га, тоді як відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав від 05.11.2018 нежитлова будівля знаходиться на земельній ділянці площею 4967,00 кв.м.

Зазначає, що позивачем не надано доказів, що підтверджують фактичне здійснення користування всією площею земельної ділянки та здійснення захоплення, незаконного утримання земельної ділянки, та обмеження в користуванні органами місцевого самоврядування.

Вказує, що у позовній заяві не вказано, яку саме земельну ділянку захоплено, не зазначено її кадастровий номер, цільове призначення, площа, адже, фактично, здійснювалось користування земельними ділянками, на яких розміщено буквально будівлі та споруди, що є у праві власності, жодними іншими ділянками користування не здійснювалось, вказана територія знаходиться у вільному доступі.

У відповіді на відзив позивач вказує, що посилання відповідача на судову практику не мають відношення до поданого позову в даній справі.

Зазначає, що матеріали справи не містять доказів плати за користування земельною ділянкою загальною площею 0,5243 га.

Вказує, що позивачем не заявлялись вимоги щодо стягнення збитків.

Щодо заяви про надання інформації до податкового органу зазначає, що відзив не містить доказів надіслання вказаної заяви до контролюючого органу та декларування відповідачем зобов'язань щодо плати за земельну ділянку.

Посилається на те, що в основу обрахунку покладена не тільки площа земельної ділянки, а і також нормативна грошова оцінка земельної ділянки, відсоток встановленої орендної плати, кількість місяців у році та кількість місяців користування ділянкою.

Щодо площі земельної ділянки вказує, що її площа з відповідним кадастровим номером була визначена проектом землеустрою, який був затверджений рішенням Ренійської міської ради №70-VII від 29.01.2016, замовником якого був відповідач, що підтверджується відповідними доказами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд встановив наступне.

Єнчу Костянтин Петрович є власником нежитлової будівлі (котельні), яка розташована по вул. Пролетарська, 26 у м. Рені Одеської області, на підставі договору купівлі-продажу від 29.12.2005 (а.с.13-14), укладеного між виконавчим комітетом Ренійської міської ради Ренійського району Одеської області та Єнчу Костянтином Петровичем, який посвідчено приватним нотаріусом Ренійського районного нотаріального округу Одеської області, зареєстровано в реєстрі за №3435.

Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна №144056852 від 05.11.2018 (а.с.17) підтверджується право власності Єнчу Костянтина Петровича на нежитлову будівлю (котельню) за адресою: вул. Пролетарська, 26 у м. Рені Одеської області.

Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Єнчу К.П. зареєстрований як фізична особа-підприємець з 04.12.1998 по теперішній час.

Рішенням Ренійської міської ради від 29.01.2016 №70-VII (а.с. 24) було затверджено проект землеустрою по переданню земельної ділянки загальною площею 0,5243 га, в тому числі: під будівлями та спорудами - 0,0911 га, під проїздами, проходами та майданчиками - 0,4332, з кадастровим номером :02:007:0459, яка розташована в м.Рені по вул. Пролетарська, 26, у довгострокову оренду строком на 49 років для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель і споруд технічної інфраструктури.

П.3 вказаного рішення відповідача було зобов'язано укласти з міською радою договір оренди землі та зареєструвати його у встановлені законом строки.

У матеріалах справи відсутні докази укладення фізичною особою - підприємцем Єнчу Костянтином Петровичем договору оренди землі.

Відсутність реєстрації речових прав на земельну ділянку підтверджується довідкою Виконавчого комітету Ренійської міської ради від 03.12.2018 №03/1529 (а.с.21), в якій зазначено, що у виконавчому комітету правовстановлюючих документів про право користування фізичною особою-підприємцем Єнчу К.П. земельною ділянкою не обліковується, Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна №144057678 (а.с.22).

Рішенням Ренійської міської ради «Про місцеві податки та збори» від 29.01.2016 №59-VII (а.с. 18-20) на території Ренійської міської ради з 01.01.2016 року встановлено орендну плату у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Рішенням Ренійської міської ради «Про місцеві податки та збори» від 31.01.2017 №237-VII (а.с. 25-27) на території Ренійської міської ради з 01.01.2017 року встановлено орендну плату у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Згідно з витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 08.11.2018 №499/0/206-18 (а.с.28), наданого Відділом у Ренійському районі Головного управління держгеокадастру в Одеській області - нормативна грошова оцінка (НГО) земельної ділянки по вул. Пролетарська, 26 у м. Рені, кадастровий номер :02:007:0459, якою користується фізична особа-підприємець Єнчу К.П., у 2018 році складає 2211804,54 грн.

П.8 підрозділу 6 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України встановлено, що індекс споживчих цін за 2016 рік, що використовується для визначення коефіціента індексації нормативної грошової оцінки земель несільськогосподарського призначення, застосовується із значенням 106 відсотків.

Згідно з п.9 підрозділу 6 розділу «Перехідні положення» Податкового кодексу України індекс споживчих цін за 2017 рік, що використовується для визначення коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення, застосовується із значенням 100 відсотків.

Виходячи із зазначеного, нормативна грошова оцінка вказаної земельної ділянки у 2017 році з урахуванням коефіцієнта індексації 1,0 - склала 2211804,54 грн., у 2016 році з урахуванням коефіцієнта індексації 1,06 - склала 2086608,06 грн.

Виконавчим комітетом Ренійської міської ради здійснено розрахунок розміру доходу (у вигляді орендної плати), отриманого ФОП Єнчу К.П. за користування (без укладання договору оренди землі) земельною ділянкою загальною площею 0,5243 га, яка знаходиться за адресою: м. Рені, вул. Пролетарська, 26, за період з 01.01.2016 по 30.11.2018 - від 03.12.2018 №03/1528 (а.с. 12), яким встановлено, що загальний розмір доходу (у вигляді орендної плати), отриманого ФОП Єнчу К.П. за користування (без укладання договору оренди землі) земельною ділянкою загальною площею 0,5243 га, яка знаходиться за адресою: м. Рені, вул.Пролетарська, 26, за період з 01.01.2016 по 30.11.2018, складає 189777,01 грн.

Відповідно до ст.13 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу.

Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Кожний громадянин має право користуватися природними об'єктами права власності народу відповідно до закону.

У відповідності до вимог ст. 12 ЗК України, до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, у тому числі, розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Згідно зі ст. 80 ЗК України суб'єктами права на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, незалежно від того, зареєстрована земельна ділянка за територіальною громадою чи ні.

За змістом ст.ст. 122, 123, 124 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Передання в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Статтею 206 ЗК України встановлено, що використання землі в Україні є платним. Об'єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

У разі надання земельної ділянки в оренду укладається договір оренди земельної ділянки, яким за положеннями частини першої ст. 21 Закону України "Про оренду землі" визначається орендна плата за землю як платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Пунктом 2 ч. 2 ст. 22 ЦК України передбачено, що збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ч. 2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. При цьому згідно з пунктом "д" частини першої статті 156 ЗК України власникам землі відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

За змістом указаних приписів Цивільного та Земельного кодексів України відшкодування шкоди (збитків) є заходом відповідальності, зокрема, за завдану шкоду майну чи за порушення прав власника земельної ділянки.

Шкода, завдана майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України.

Водночас предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв'язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Кондикційні зобов'язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 ЦК України.

За змістом приписів глав 82 і 83 ЦК України для деліктних зобов'язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних - приріст майна в набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювача шкоди є обов'язковим елементом настання відповідальності в деліктних зобов'язаннях. Натомість для кондикційних зобов'язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.

Таким чином, обов'язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов'язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна.

Аналізуючи позовну заяву Ренійської міської ради, суд зазначає, що предметом позову в цій справі є стягнення з власника об'єктів нерухомого майна безпідставно збережених коштів орендної плати за фактичне користування земельною ділянкою, на якій ці об'єкти розміщені, без належних на те правових підстав.

Перехід прав на земельну ділянку, пов'язаний з переходом права на будинок, будівлю або споруду, регламентується приписами Земельного кодексу України.

Так, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача (частина друга статті 120 ЗК України).

Набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці, є підставою припинення права користування земельною ділянкою у попереднього землекористувача (пункт "е" частини першої статті 141 цього Кодексу).

За змістом глави 15 ЗК України право користування земельною ділянкою комунальної власності реалізується, зокрема, через право оренди. При цьому згідно зі статтею 125 ЗК України право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права.

Відповідно до вказаних приписів виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені та яка не була відведена в оренду попередньому власнику.

Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права.

Проте з огляду на приписи ч.2 ст. 120 ЗК України не вважається правопорушенням відсутність у власника будинку, будівлі, споруди зареєстрованого права оренди на земельну ділянку, яка має іншого власника і на якій розташоване це нерухоме майно.

З огляду на викладене, суд доходить висновку про відсутність підстав для застосування до спірних правовідносин приписів чинного законодавства про відшкодування шкоди (збитків), оскільки до моменту оформлення власником об'єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об'єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними.

Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі №629/4628/16-ц, від 20.11.2018 у справі №922/3412/17, а також у постановах Верховного Суду України від 30.11.2016 у справі №922/1008/15, від 07.12.2016 у справі № 922/1009/15, від 12.04.2017 у справах №922/207/15 і № 922/5468/14, від 14.01.2019 у справі №912/1188/17.

Втім на відміну від збитків, для стягнення яких підлягає доведенню наявність складу правопорушення, а саме таких складових як: шкода, протиправна поведінка її заподіювача, причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача, а також вина, для висновків про наявність підстав для повернення безпідставно набутих коштів є встановлення обставин набуття або збереження майна за рахунок іншої особи (потерпілого) та те, що набуття або збереження цього майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

У даному випадку відповідач, як власник об'єктів нерухомого майна, користувався земельною ділянкою, на якій ці об'єкти розміщені, за відсутності оформленого відповідно до вимог чинного законодавства права користування цією земельною ділянкою, не сплачуючи орендну плату.

Відповідно до приписів ч.1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно.

Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Таким чином, відповідач без достатньої правової підстави за рахунок позивача, який є власником земельної ділянки, зберіг у себе кошти, які мав сплатити за користування нею, тобто орендну плату, тому зобов'язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі ч.1 ст. 1212 ЦК України.

Посилання відповідача на те, що підстави звернення до суду є некоректні, суперечать судовій практиці, посилається на практику Вищого господарського суду України (справа №908/3312/14), судом відхиляються, оскільки вказана справа стосується відшкодування збитків, тоді як правовою підставою стягнення коштів у даній справі є набуття та збереження майна без достатньої правової підстави.

Також, відповідач посилається на те, що у розрахунку враховано площу земельної ділянки у розмірі 0,5243 га, тоді як відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав від 05.11.2018 нежитлова будівля знаходиться на земельній ділянці площею 4976,00 кв.м., крім того, договір купівлі-продажу приміщень від 29.12.2005 також містить положення (п.1.1. Договору), відповідно до якого нежитлове домоволодіння 26 (котельна), яке розташовано у місті Рені, Одеської області, по вул. Пролетарській, розташоване на земельній ділянці площе. 4976 кв.м.

Щодо площі земельної ділянки за адресою: вул. Пролетарська, 26, м. Рені, з кадастровим номером :02:007:0459, то площа у розмірі 0,5243 г була визначена проектом землеустрою, який був затверджений рішенням Ренійської міської ради №70-VII від 29.01.2016, замовником якого був саме відповідач.

Вказане підтверджується наступними доказами:

- копією рішення Ренійської міської ради «Про внесення змін до рішення Х сесії V скликання Ренійської міської ради №440-V від 19.04.2007 р.» від 06.11.2014 року №830-VI, відповідно до якого ФОП Єнчу К.П. було дозволено розробку проекту землеустрою по відводу землі в оренду строком на 49 років площею 0,5243 га по вул. Пролетарській, 26 в м. Рені (а.с.34);

- копією рішення Ренійської міської ради «Про внесення змін до рішення Ренійської міської ради XXXVI сесії VI скликання №830-VI від 06.11.2014 року» від 29.12.2014 року №853-VI, відповідно до якого ФОП Єнчу К.П. дозволено розробку проекту землеустрою по відводу землі в оренду строком на 49 років для розміщення та експлуатації основних, підсобних та допоміжних будівель та споруд технічної інфраструктури площею 0,5243 га по вул. Пролетарська, 26 у м. Рені (а.с.35);

- копією завдання на виконання робіт (затвердженого ФОП Єнчу К.П. 09.03.2015 р.) з розробки проекту землеустрою від 09.03.2015, з якого вбачається, що розмір земельної ділянки, проект землеустрою щодо відведення якої повинен розробити виконавець, визначений 0,5243 га (а.с. 36);

- копією розписки ФОП Єнчу К.П., відповідно до якої ним погоджений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель і споруд технічної інфраструктури загальною площею 0,5243 га за адресою: м. Рені, вул. Пролетарська, 26 (а.с. 37);

- копією акту прийомки-передачі межових знаків на зберігання від 15.07.2015, відповідно до якого ФОП Єнчу К.П. претензій щодо меж та конфігурації земельної ділянки, розташованої за адресою: м. Рені, вул. Пролетарська, 26, площею 0,5243 га, не має (а.с. 38).

Вказане підтверджує те, що відповідач особисто визначив площу земельної ділянки, необхідної йому для оренди з метою розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель і споруд технічної інфраструктури.

Зокрема, у п.1 акту акту прийомки-передачі межових знаків на зберігання від 15.07.2015, підписаного відповідачем, зазначено, що межі земельної ділянки по вул. Пролетарській, 26, у м. Рені, площе. 0,5243 га в натурі (на місцевості) збігаються з природними та штучними лінійними спорудами і рубежами (парканами, огорожами та іншими лінійними спорудами і рубежами тощо).

Що стосується площі земельної ділянки у розмірі 4976,00 кв.м., яка зазначена у договорі купівлі-продажу нерухомого майна, то вказана площа зазначена орієнтовно, вказівки кадастрового номера договір купівлі-продажу нерухомого майна та витяг з Державного реєстру речових прав від 05.11.2018 щодо нежитлової будівлі за відповідною адресою не містять.

Положеннями ст. 79-1 Земельного кодексу України визначено, що формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав.

Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Формування земельних ділянок здійснюється, зокрема, у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності.

Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі.

Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Таким чином, у розрахунку позивача правильно визначено вихідні дані щодо площі земельної ділянки у розмірі саме 0,5243 га.

Суд дійшов висновку про правильність здійсненого розрахунку розміру доходу (у вигляді орендної плати), отриманого ФОП Єнчу К.П. за користування (без укладання договору оренди землі) земельною ділянкою загальною площею 0,5243 га, яка знаходиться за адресою: м. Рені, вул. Пролетарська, 26, за період з 01.01.2016 по 30.11.2018 з урахуванням зменшення розміру позовних вимог.

Відповідно до довідки Ізмаїльського управління Головного управління ДФС в Одеській області №59/Є/15-32-52-14-10 від 03.01.2019, виданої ФОП Єнчу К.П. на його запит, за період 2015-2018 в ІКП ЄНЧУ К.П. НОМЕР_1 за земельну ділянку за адресою: м. Рені, вул. Пролетарська, 26, - нараховано земельний податок у розмірі:

2015 - 90,27 грн.;

2016 - 88,62 грн.;

2017 - 116,01 грн.;

2018 - 116,01 грн.

При цьому, згідно з довідкою заборгованість плати за землю за вказану земельну ділянку відсутня (а.с. 53).

Ренійською міською радою 25.01.2019 (вих.№06/124) на адресу Ізмаїльського управління Головного управління ДФС в Одеській області був направлений запит, на який 05.02.2019 надійшла відповідь №3147/9/15-32-52-07-06 від 05.02.2019, відповідно до якої ФОП Єнчу К.П. було проведено нарахування земельного податку на підставі інформації бази даних; інформація про укладення договорів оренди з ФОП Єнчу К.П. до податкової не надходила; податкові декларації з плати за землю за період 2015-2018 роки за земельну ділянку за вищевказаною адресою платником не надавались.

З урахуванням зазначеного, ФОП Єнчу К.П. було сплачено плату за землю (у вигляді земельного податку) у розмірі 320,64 грн., що враховано позивачем при визначенні ціни позову при зменшенні розміру позовних вимог.

Згідно з ч.1 ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до п.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч.1 ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Решта доводів сторін висновків суду по суті позовних вимог не спростовують.

Слід зазначити, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини та, зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 р. (заява №4909/04), відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Керуючись зазначеним вище, відповідно до ст.ст. 12, 120, 122-124, 142 152, 156 Земельного кодексу України, ст. 21 Закону України «Про оренду землі», ст. 1212 Цивільного кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Ренійської міської ради (вул. Соборна, 103, м. Рені, Ренійський район, Одеська обл., 68800, ) до Фізичної особи-підприємця Єнчу Костянтина Петровича (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) про стягнення 189456,37 грн. задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Єнчу Костянтина Петровича (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) на користь Ренійської міської ради (вул. Соборна, 103, м. Рені, Ренійський район, Одеська обл., 68800, ) 189456,37 грн. доходу, одержаного від безпідставно набутого майна, 2841,85 грн. судового збору.

3. Видати судовий наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом двадцяти днів з моменту складення повного тексту.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Вступна та резолютивна частина рішення складені та оголошені в судовому засіданні 15.04.19р. Повний текст рішення складений та підписаний 25 квітня 2019 р.

Суддя Р.В. Волков