Справа № 909/396/19
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

24.04.2019 м. Івано-Франківськ

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Максимів Т. В., розглянувши заяву Акціонерного товариства Комерційний банк " Приватбанк" про видачу судового наказу (від 19.04.2019 вх.№7607/19) за вимогою про стягнення заборгованості за кредитним договором від 10.08.2018 б/н в розмірі 37517 грн 41 к., в тому числі 33299 грн 99 к. - заборгованість за кредитом, 630 грн 31 к. - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість, 3000 грн - заборгованість за відсотками у вигляді щомісячної комісії, 587 грн 11 к. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також 192 грн 10 к. - судового збору

з боржника - Фізичної особи-підприємця Шкрібляка Дмитра Володимировича

встановив: до Господарського суду Івано-Франківської області надійшла заява Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" про видачу судового наказу (від 19.04.2019 вх.№7607/19), у якій заявник просить суд видати наказ про стягнення з Фізичної особи-підприємця Шкрібляка Дмитра Володимировича (АДРЕСА_1) заборгованості за кредитним договором від 10.08.2018 б/н в розмірі 37517 грн 41 к., в тому числі 33299 грн 99 к. - заборгованість за кредитом, 630 грн 31 к. - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість, 3000 грн - заборгованість за відсотками у вигляді щомісячної комісії, 587 грн 11 к. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також 192 грн 10 к. - судового збору.

Розглянувши заяву та подані заявником докази, суд дійшов до висновку про необхідність часткової відмови у видачі судового наказу з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 148 ГПК України, судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п. 3 ч. 1. ст. 152 ГПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу.

У заяві (від 19.04.2019 вх.№7607/19) АТ КБ "Приватбанк", окрім суми основної заборгованості за кредитом, заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість, заборгованості за відсотками у вигляді щомісячної комісії, заявлено до боржника вимоги щодо стягнення пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором у розмірі 587 грн 11 к.

Згідно ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Отже, пеня за своєю правовою природою не є заборгованістю за договором, а є видом штрафних санкцій, яку сторона зобов'язання сплачує у разі невиконання/неналежного виконання зобов'язань та у випадку, якщо відповідальність у вигляді пені була передбачена договором.

Під час розгляду вимог в порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених вимог по суті ( п.7 ч.1 ст. 155 ГПК України).

Процесуальний механізм наказного провадження не вимагає від суду встановлення підстав застосування до боржника пені, її розміру, періоду нарахування, строку позовної давності тощо.

На підставі викладеного, а також враховуючи те, що судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, суд вважає за необхідне відмовити у видачі наказу в частині стягнення пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором у розмірі 587 грн 11 к.

Відповідно до ч. 3 ст. 152 ГПК України, у разі, якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог.

Таким чином, відповідно до приписів ст. 148 ГПК України, судовий наказ підлягає видачі в частині вимог про стягнення основної заборгованості за кредитом, заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість, заборгованості за відсотками у вигляді щомісячної комісії. При цьому, заявлена до стягнення сума пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором у розмірі 587 грн 11 к. не може бути предметом розгляду в порядку наказного провадження, оскільки не має ознак безспірності, наявність якої є обов'язковою умовою для видачі судового наказу.

Відповідно до ч. 2 ст. 153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись статтями 147, 148, 152, 153, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити Акціонерному товариству Комерційний банк "Приватбанк" у видачі судового наказу в частині вимог щодо стягнення з Фізичної особи-підприємця Шкрібляка Дмитра Володимировича 587 грн 11 к пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в порядку передбаченому Розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Дата підписання: 24.04.2019

Суддя Т. В. Максимів