ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" квітня 2019 р.м. ХарківСправа № 922/523/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Рильової В.В.

при секретарі судового засідання Горбачовій О.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Державного підприємства "Адміністрація морських портів України", місто Київ в особі Ренійської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (Адміністрація Ренійського морського порту), Одеська область, Ренійський район, місто Рені
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТВП Спецмаш", місто Харків
про стягнення 6 975,52 грн.
за участю представників:

позивача - ОСОБА_1 ордер КВ № 774473 від 18.02.2019, адвокат;

відповідача - не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Адміністрація морських портів України" в особі Ренійської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (Адміністрація Ренійського морського порту) звернулось до господарського суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТВП Спецмаш" збитки - грошові кошти в загальному розмірі 6 975,52 грн., право на які у вигляді податкового кредиту з ПДВ мала Ренійська філія Державного підприємства "Адміністрація морських портів України". Також позивач просить суд стягнути з відповідача витрати зі сплати судового збору в розмірі 1 921,00 грн.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 28.02.2019 позовну заяву Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі № 922/523/19; постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін; призначено розгляд справи в судовому засіданні на 18 березня 2019 року.

В судовому засіданні 18.03.2019 у справі № 922/523/19 оголошено перерву до 01 квітня 2019 року. Про перерву в судовому засіданні постановлено ухвалу, яка занесена до протоколу від 18 березня 2019 року.

В судовому засіданні 01.04.2019 у справі № 922/523/19 оголошено перерву до 15 квітня 2019 року, на підставі статті 216 Господарського процесуального кодексу України. Про перерву в судовому засіданні постановлено ухвалу, яка занесена до протоколу від 01 квітня 2019 року.

Ухвалою суду від 01.04.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю "ТВП Спецмаш" повідомлено про те, що в судовому засіданні у справі № 922/523/19 оголошено перерву до 15 квітня 2019 року об 11:30 годині.

12 квітня 2019 року до загального відділу діловодства Господарського суду Харківської області надійшло клопотання представника Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" про долучення до матеріалів справи доказів (вх. № 9001). Подані позивачем документи були долучені судом до матеріалів справи, як такі, що подані в порядку частини п'ятої статті 161 ГПК України.

Представник позивача, який брав участь в судовому засіданні 17.04.2019, позовні вимоги підтримував в повному обсязі та просив суд їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в судові засідання не з'являвся, про причини неявки суд не повідомляв; відзив на позов до суду не подав.

Відповідно до частини одинадцятої статті 242 ГПК України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

З матеріалів справи вбачається, що поштові відправлення з ухвалою господарського суду від 28.02.2019 про відкриття провадження у справі, а також ухвалами від 18.03.2019 та 01.04.2019, якими відповідача повідомлено про час та місце проведення судового засідання у справі № 922/523/19 були направлені рекомендованими листами за адресою Товариства з обмеженою відповідальністю "ТВП Спецмаш", вказаною у позовній заяві, яка також співпадає з юридичною адресою згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань: 61001, місто Харків, майдан Захисників України, буд.7/8. Однак, з поштових повідомлень Укрпошти вбачається, що жодне відправлення не було вручено адресатові, а всі копії ухвал повернулись до суду із позначкою "за закінченням встановленого терміну зберігання", про що свідчать довідки відділення поштового зв'язку.

Керуючись приписами пункту 5 частини шостої статті 242 ГПК України, яким визначено, що днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси, суд приходить до висновку, що Товариство з обмеженою відповідальністю "ТВП Спецмаш" належним чином було повідомлено про дату, час та місце проведення судового засідання у справі № 922/523/19.

Враховуючи те, що неявка учасників справи в судове засідання, відповідно до приписів частини першої статті 202 Господарського процесуального кодексу України, не перешкоджає розгляду справи по суті, а також приймаючи до уваги обмежені строки розгляду справи, визначені статтею 248 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за можливе розглянути справу № 922/523/19 за відсутності представника відповідача.

Всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

19 січня 2017 року року між Державним підприємством "Адміністрація морських портів України" в особі Ренійської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (РФ ДП "АМПУ" / покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ТВП Спецмаш" (ТОВ "Спецмаш" / постачальник) укладено Договір № 08-В-РЕФ-17 на поставку товарів (Договір), відповідно до пункту 1.1. якого постачальник зобов'язується поставити покупцю товар "Пожежні та напірно - всмоктуючі рукава" за кодом ДК 016-2010 (5 знаків) 13.96.1. - "Пряжа металізована чи пряжа скомбінована з металом; тканини з металевих ниток і тканини з металізованої пряжі; нитки гумові та корд, з текстильним покривом і продукція текстильна та готові вироби технічного призначення", ДК 021-20-8 - "Протипожежне, рятувальне та захисне обладнання" (далі - Товар), а покупець прийняти і оплатити такий Товар в порядку та на умовах, визначених цим Договором.

Відповідно до пункту 1.2. Договору найменування, асортимент, кількість та ціна Товару, що поставляється, визначені у Специфікації (додаток № 1 до Договору), яка є його невідємною частиною.

Згідно пункту 3.1. Договору, його ціна становить 41 853,12 грн., у т.ч. ПДВ 20% - 6 975,52 грн. Ціна за одиницю Товару зазначена у Специфікації.

Пунктом 4.1. Договору встановлено, що оплата за Товар (партію Товару) здійснюється шляхом перерахування грошових коштів з поточного рахунку покупця протягом 10 банківських днів з дати підписання видаткової накладної на Товар та на підставі отриманого покупцем оригіналу належним чином оформленого рахунку від постачальника.

Поставка Товару здійснюється на підставі замовлення покупця (п. 5.1. Договору).

Відповідно до пунктів 5.3.6. та 5.3.8 Договору датою поставки Товару вважається дата передачі постачальником покупцю Товару згідно з підписаною сторонами видатковою накладною; право власності на Товар переходить від постачальника до покупця з моменту підписання сторонами видаткової накладної.

Умовами пунктів 7.3.6. та 7.3.7. Договору сторони погодили, що постачальник зобов'язаний надати замовнику належним чином оформлену податкову накладну/розрахунок коригування податкової накладної, складену в електронній формі та зареєстровану (і) в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН) в порядку та строки, визначені законодавством України.

У разі несвоєчасної реєстрації постачальником податкової накладної/розрахунку коригування податкової накладної в ЄРПН у строки, які перевищують строки, визначені пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, у зв'язку з чим покупець/замовник втрачає право на нарахування податкового кредиту за відповідною сумою податку, постачальник/виконавець за першою вимогою Замовника протягом 7 (семи) календарних днів з дати отримання такої вимоги сплачує замовнику штраф, у розмірі такого податкового кредиту.

На виконання умов Договору № 08-В-РЕФ-17 та Специфікації до Договору (додаток №1) Товариством з обмеженою відповідальністю "ТВП Спецмаш" було здійснено поставку, а Державним підприємством "Адміністрація морських портів України" в особі Ренійської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" прийнято Товар на суму 41 853,12 грн., у т.ч. ПДВ 20% - 6 975,52 грн., що підтверджується накладною № 04 від 24 березня 2017 року (том 1, арк.с. 24).

Покупцем, в свою чергу, було здійснено перерахування грошових коштів на поточний рахунок ТОВ "Спецмаш" в розмірі 41 853,12 грн. (у тому числі ПДВ 6 975,52 грн.), про що свідчить платіжне доручення № 449 від 04 квітня 2017 року із відповідним призначенням платежу (том 1, арк.с. 25).

Разом з тим, за твердженням позивача, Товариство з обмеженою відповідальністю "ТВП Спецмаш" порушило умови пункту 7.3.6. Договору: не здійснило оформлення податкової накладної та не зареєструвало її в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідно до вимог Податкового кодексу України (що підтверджується витягом з Єдиного реєстру податкових накладних № 5 від 19.07.2018, том 1, арк.с. 27 / витягом з Єдиного реєстру податкових накладних № 3 на запит від 03.04.2019), у зв'язку з чим Державне підприємство "Адміністрація морських портів України" в особі Ренійської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" було позбавлено права включити суму ПДВ до складу податкового кредиту та, відповідно, скористатись правом на зменшення податкового зобов'язання на загальну суму 6 975,52 грн.

Матеріали справи також містять копію Заяви про допущення продавцем товарів / послуг помилок при зазначенні обов'язкових реквізитів податкової накладної та / або порушення продавцем / покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстру податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування, платник - Ренійська філія Державного підприємства "Адміністрація морських портів України", дата подання 10.05.2017 та 12.02.2018, з якої вбачається, що податкова накладна (платник податку, на якого подається заява із скаргою - ТОВ "ТВП "Спецмаш") не зареєстрована (том 1, арк.справи 28, 30).

З метою досудового урегулювання та вирішення спору РФ ДП "АМПУ" було направлено на адресу ТОВ "ТВП Спецмаш" Претензію від 07.02.2018 за вих. №21-1-22/397 на суму 6 975,52 грн. (том 1, арк.с. 26). Однак, за твердженням позивача, зазначену претензію відповідачем розглянуто не було, оскільки жодної відповіді про її задоволення або відмову в задоволенні РФ ДП "АМПУ" не отримано.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобов'язання виникають з підстав, зазначених у статті 11 Цивільного кодексу України.

Згідно з приписами статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України та статей 525, 526 Цивільного кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно частини першої статті 193 Господарського кодексу України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Укладений між сторонами Договір за своєю правовою природою є договором поставки товару, за яким у відповідності до статті 265 Господарського Кодексу України (надалі - ГК України), одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Аналогічне положення містить стаття 712 ЦК України, відповідно до частини другої якої визначено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Отже, укладення між Товариством з обмеженою відповідальністю "ТВП Спецмаш" та Державним підприємством "Адміністрація морських портів України" в особі Ренійської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" вищевказаного Договору № 08-В-РЕФ-17 від 19.01.2017, чинність і дійсність якого під сумнів не ставиться, було спрямоване на отримання Підприємством поставленого відповідачем товару та обов'язку по здійсненню його оплати.

В результаті поставки вказаного в Договорі товару РФ ДП "АМПУ" було здійснено оплату виставленого відповідачем рахунку на суму 41 853,12 грн. (разом із ПДВ 20 %), однак, ТОВ "ТВП Спецмаш" не виконало взяті на себе зобовязання з оформлення та реєстрації податкової накладної № 4 від 24.03.2017 року в порядку та строки, визначені чинним законодавством. Зазначені обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку, шляхом примусового стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТВП Спецмаш" збитків - грошових коштів в розмірі 6 975,52 грн., право на які у вигляді податкового кредиту з ПДВ втратила Ренійська філія Державного підприємства "Адміністрація морських портів України".

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 14.1.181 статті 14 Податкового кодексу України у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі - ПК України), податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно з п. 198.1 ст. 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

За приписами пункту 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п. 201.11 ст. 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу. Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складення податкової накладної. Суми податку, сплачені (нараховані) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних / розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням терміну реєстрації, відносяться до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні / розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше: ніж через 365 календарних днів з дати складення податкових накладних / розрахунків коригування до таких податкових накладних.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

При цьому, як визначено пунктом 201.4 статі 201 ПК України, платники у разі здійснення постачання товарів/послуг, постачання яких має безперервний або ритмічний характер покупцям - платникам податку - можуть складати не пізніше останнього дня місяця, в якому здійснено такі постачання, зведені податкові накладні на кожного платника податку, з яким постачання мають такий характер, з урахуванням усього обсягу постачання товарів/послуг відповідному платнику протягом періоду, за який складається така податкова накладна, протягом такого місяця.

Пунктом 201.7 статті 201 ПК України визначено, що податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Згідно з пунктом 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. Підтвердженням продавцеві про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

З метою отримання податкової накладної/розрахунку коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, покупець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та податкову накладну/розрахунок коригування в електронному вигляді. Такі податкова накладна/розрахунок коригування вважаються зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими покупцем. Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції. Якщо надіслані податкові накладні та/або розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених відповідно пунктом 201.1 статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді із зазначенням причин.

Отже, обов'язок із оформлення і реєстрації податкових накладних покладено на платника податку - продавця товарів/послуг, а не платника податку, який формує податковий кредит.

Пунктом 201.4 статті 201 ПК України визначено, що податкова накладна складається у день виникнення податкових зобов'язань продавця.

Відповідно до пункту 187.1 статті 187 ПК України датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Як визначено пунктом 201.10 статті 201 ПК України, у разі допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обов'язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування покупець/продавець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого продавця/покупця; таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів, що настають за граничним терміном подання податкової декларації за звітний (податковий) період, у якому не надано податкову накладну або допущено помилки при зазначенні обов'язкових реквізитів податкової накладної та/або порушено граничні терміни реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних; до заяви додаються копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку у зв'язку з придбанням таких товарів/послуг, або копії первинних документів, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", що підтверджують факт отримання таких товарів/послуг.

Вищевказаною нормою передбачено, що протягом 15 календарних днів з дня надходження такої заяви із скаргою контролюючий орган зобов'язаний провести документальну позапланову перевірку зазначеного продавця для з'ясування достовірності та повноти нарахування ним зобов'язань з податку за такою операцією.

Отже, відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов'язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов'язань за відповідний звітний період.

Підпунктом 78.1.9. пункту 78.1 статті 78 ПК України встановлено, що документальна позапланова перевірка здійснюється, зокрема, у випадку подання щодо платника податку скарги про порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування у разі ненадання таким платником податків пояснень та документального підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначається інформація зі скарги.

На виконання наведених норм податкового законодавства та з метою захисту та поновлення своїх порушених прав, при поданні податкових декларацій за відповідні періоди, РФ ДП "АМПУ" були подані до відповідного контролюючого органу заяви про порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування від 10.05.2017 та від 12.02.2018 (том 1, арк.с. 28, 30). Однак, до теперішнього часу, ТОВ "ТВП Спецмаш" зобов'язання з реєстрації податкової накладної не виконало.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ТВП Спецмаш" доводи позивача щодо підстав виникнення спору не спростувало, жодних доказів на підтвердження факту реєстрації податкової накладної щодо товару, поставленого РФ ДП "АМПУ" за Договором № 08-В-РЕФ-17 від 19.01.2017 та оплаченого Державним підприємством, не надало.

Згідно зі статтею 20 ГК України кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються шляхом, зокрема, відшкодування збитків.

За змістом статті 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Застосування господарських санкцій повинно гарантувати захист прав і законних інтересів громадян, організацій та держави, в тому числі відшкодування збитків учасникам господарських відносин, завданих внаслідок правопорушення, та забезпечувати порядок у сфері господарювання.

Частиною першою статті 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права має право на їх відшкодування. У відповідності до частини 2 цієї ж статті збитками є втрати, яких особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки; доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Господарський кодекс України збитками визначає витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також неодержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною (стаття 224 ГК України).

До складу збитків, згідно статті 225 ГК України, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення включаються, зокрема, вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства, додаткові витрати, понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язань другою стороною.

У вигляді упущеної вигоди відшкодовуються ті доходи, які могли б бути реально отримані при належному виконанні боржником зобов'язання за договором.

При цьому господарський суд зазначає, що для застосування такого виду господарської санкції, як стягнення збитків, необхідна наявність усіх елементів складу цивільного (господарського) правопорушення: протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою і збитками, вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів господарсько-правова відповідальність не настає.

Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи.

Під шкодою розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров'я тощо).

Причинний зв'язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов'язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об'єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди.

При цьому, саме на позивача покладено обов'язок доведення факту протиправної поведінки, розміру завданої шкоди та прямого причинного зв'язку між порушенням зобов'язання та шкодою.

Враховуючи викладені обставини справи, суд приходить до висновку, що відповідач в порушення вимог п. 201.10 ст. 201 ПК України належним чином не зареєстрував податкові накладні, у зв'язку з чим позивач був позбавлений права включити суми ПДВ до складу податкового кредиту та, відповідно, скористатись правом на зменшення податкового зобов'язання на суму 6 975,52 грн., а відтак, розмір збитків доведено позивачем належними та допустимими доказами. У даному випадку наявний також прямий причинно-наслідковий зв'язок між бездіяльністю відповідача щодо виконання визначеного законом обов'язку належним чином скласти та зареєструвати податкову накладну та неможливістю позивача включити суму ПДВ до податкового кредиту (відповідні висновки викладені Верховним Судом у постанові від 03.08.2018 у справі № 917/877/17, прийнятою Об'єднаною палатою Касаційного господарського суду).

З огляду на те, що позивачем доведено суду належними та допустимими доказами наявність усіх елементів складу господарського правопорушення, а саме: протиправних дій відповідача, понесення збитків, а також наявності прямого причинного зв'язку між допущеним порушенням та наявністю збитків, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Ренійської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТВП Спецмаш".

Вирішуючи питання розподілу судового збору, суд керується частиною першою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Таким чином, з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТВП Спецмаш" також підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 921,00 грн.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 1, 13, 73-80, 86, 123, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Ренійської філії державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (Адміністрація Ренійського морського порту) до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТВП Спецмаш" задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТВП Спецмаш" (місцезнаходження: 61001, місто Харків, Майдан Захисників України, будинок 7/8; ) на користь Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (місцезнаходження: 01135, місто Київ, проспект Перемоги, будинок 14; ) в особі Ренійської філії державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (Адміністрація Ренійського морського порту; місцезнаходження ВП: 68800, Одеська область, Ренійський район, місто Рені, вулиця Дунайська, будинок 188; код ЄДРПОУ ВП: 38728465) збитки - грошові кошти в розмірі 6 975,52 грн. та судовий збір в розмірі 1921,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 256 ГПК України та п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повне рішення складено "18" квітня 2019 р.

Суддя ОСОБА_2

справа № 922/523/19