ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.04.2019м. ДніпроСправа № 904/665/19

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мельниченко І.Ф. за участю секретаря судового засідання Левицької К.Ю. розглянув спір

за позовом Акціонерного товариства "Запорізький завод феросплавів", м. Запоріжжя

до Приватного акціонерного товариства "Дніпровський коксохімічний завод", м. Кам'янське, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості в сумі 116 749,80 грн.

Представники:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: Журавель І.П., дов. № 41 від 11.03.19 р., представник.

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство "Запорізький завод феросплавів" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області із позовом про стягнення 106 987,64 грн., що складають суму пені за порушення строків оплати за поставлений товар за договором поставки № 11-18/03/572 від 01.12.2017 р., 9 762,16 грн. - річних.

Відповідач виклав заперечення проти позову у відзиві, в якому зазначив про часткову незгоду із заявленими позивачем вимогами, посилаючись на скрутне фінансове становище та незначне прострочення у виконанні зобов'язання за спірним договором щодо оплати за поставлений товар, у зв'язку з чим просить суд в порядку частини 3 статті 551 Цивільного кодексу України та статті 233 Господарського кодексу України про зменшення розміру пені за порушення строків оплати за поставлений товар на 80 % (з 106 987,64 грн. до 21 397,53 грн.).

У відповіді на відзив позивач вказав про те, що відповідачем не надано жодних доказів, які б підтверджували скрутне матеріальне становище підприємства останнього та наявність виключного випадку у відповідності до вимог статті 233 Господарського кодексу України, необхідного для зменшення розміру пені.

Заперечуючи проти аргументів позивача, викладених у відповіді на відзив, відповідач наголосив на тому, що АТ "Запорізький завод феросплавів" не надано доказів виникнення у нього збитків та будь-яких інших негативних наслідків у зв'язку з допущенням прострочення в оплаті поставленої продукції за спірним договором.

Ухвалою від 25.02.2019 р. господарським судом відкрито провадження у справі № 904/665/19, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено її для розгляду спору по суті на 18.03.2019 р.

Ухвалою господарського суду від 18.03.2019 р. відкладено розгляд справи в порядку спрощеного провадження до 15.04.2019 р.

Представник позивача в судове засідання 15.04.2019 р. не з'явився, проте, останній був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується підписом представника АТ "Запорізький завод феросплавів" на повідомленні про відкладення розгляду справи (а.с. 151).

15.04.2019 р. в судовому засіданні оголошені вступна та резолютивна частини рішення (ст. 240 Господарського процесуального кодексу України).

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, заслухавши представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

01.12.2017 р. Публічним акціонерним товариством "Запорізький завод феросплавів", правонаступником якого є Акціонерне товариство "Запорізький завод феросплавів" (Постачальник, позивач у даній справі) та Приватним акціонерним товариством "Дніпровський коксохімічний завод" (Покупець, відповідач у даній справі) укладено договір поставки № 11-18/03/572 (далі - Договір).

Відповідно до пункту 1.1. вище зазначеного Договору постачальник зобов'язується поставити та передати у власність покупця, а покупець прийняти та оплатити згідно пункту 3.4. даного Договору феросплави (далі - Товар) протягом строку з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 р. на умовах, в кількості та строки, зазначені в специфікаціях до даного договору, які є його невід'ємною частиною.

Згідно з частинами 1, 2 статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до пункту 2.1. Договору поставка товару здійснюється на умовах: СРТ - залізнична станція Правда Придніпровської залізниці.

Даним пунктом Договору також передбачена можливість поставки товару на умовах FCA, склад вантажовідправника, автотранспортом покупця.

Партією поставки товару за цим договором є кількість товару, відвантаженого при перевезенні по одній залізничній накладній.

Датою поставки товару, при поставці залізничним транспортом, вважається дата штемпеля на залізничній накладній станції вантажовідправника (пункт 2.3. Договору).

Згідно з пунктом 3.1. Договору поставка товару здійснюється за цінами, які визначені у відповідності з умовами поставки, зазначені в специфікаціях, та включають в себе всі збори та інші обов'язкові платежі, а також вартість тари, упаковки, маркування та інші витрати постачальника, які пов'язані з поставкою товару.

На виконання умов Договору позивач у період з 17.12.2017 р. по 29.06.2018 р. здійснив залізничним транспортом поставку товару на адресу відповідача на загальну суму 88 800 050,51 грн., про що свідчать залізничні накладні, копії яких залучені до матеріалів справи (а.с. 48-49, 52-55, 58-61, 64-66, 69-75, 78-79, 86-89, 93-96, 99-101).

Відповідно до пункту 3.4. Договору покупець здійснює оплату товару шляхом перерахування грошових коштів на рахунок постачальника протягом 30 банківських днів з дати поставки товару. Оплата за поставлений товар здійснюється в національній валюті України по курсу НБУ на дату оплати.

Датою платежу вважається дата зарахування коштів на рахунок постачальника (пункт 3.6.).

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідач зобов'язання за договором виконав неналежним чином, здійснивши розрахунки за поставлений товар з порушення встановлених договором строків, про що свідчать платіжні доручення, копії яких залучено до матеріалів справи, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду із вимогами про стягнення суми річних та пені.

Згідно зі статтею 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошових зобов'язань на вимогу кредитора, зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

Згідно наданого позивачем розрахунку сума річних за загальний період з 03.02.2018 р. по 12.08.2018 р. складає 9 762, 16 грн. та підлягає до примусового стягнення.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

За порушення строків оплати поставленого товару сторони в пункті 7.6. Договору встановили відповідальність у вигляді пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діє у відповідний період за кожен день прострочки оплати.

Згідно наданого позивачем розрахунку сума пені за загальний період з 03.02.2018 р. по 16.08.2018 р. складає 106 987,64 грн.

Розрахунок заявленої до стягнення пені відповідає вимогам діючого законодавства та умовам договору.

Разом з тим, як вже було зазначено вище, відповідач просить суд про зменшення заявленої до стягнення суми пені на 80%.

Клопотання відповідача про зменшення пені підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Частиною 3 статті 551 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Статтею 233 Господарського кодексу України передбачено, що у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому, повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Як вбачається з матеріалів справи, спірне зобов'язання відповідачем на момент розгляду даної справи виконано у повному обсязі, прострочення в оплаті мало місце незначний проміжок часу, а саме, від 1 до 6 днів, що в середньому становить 2,5 днів.

Проте, зважаючи на те, що заявлена до стягнення пеня є співрозмірною з простроченою сумою боргу, господарський суд вважає можливим зменшити її розмір на 40%, що складає суму 42 795,06 грн.

З огляду на викладене, до стягнення підлягає пеня в сумі 64 192,58 грн.

Керуючись ст. 526, 551, 625, 610, 611, 712 Цивільного кодексу України, ст. 233 Господарського кодексу України, ст.ст. 129, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Дніпровський коксохімічний завод» (51901, Дніпропетровська обл., м. Кам'янське, вул. Колеусівська, буд. 1, ) на користь Акціонерного товариства «Запорізький завод феросплавів» (69035, м. Запоріжжя, вул. Діагональна, буд. 11, ) 9 762,16 грн. (дев'ять тисяч сімсот шістдесят дві гривні 16 коп.) річних, 64 192,58 грн. (шістдесят чотири тисячі сто дев'яносто дві гривні 58 коп.) пені, 1 921,00 грн. (одна тисяча дев'ятсот двадцять одна гривня 00 коп.) судового збору.

В решті позовних вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повне рішення складено 22.04.2019 р.

Суддя І.Ф. Мельниченко