ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2019 року м. ОдесаСправа № 916/2456/18
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Філінюка І.Г.,

суддів: Будішевської Л.О., Поліщук Л.В.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Державного підприємства «Канон»

на ухвалу Господарського суду Одеської області від 18.03.2019 про відмову у задоволенні клопотання про продовження строку для подання відзиву на позов

суддя - Смелянець Г.Є.

час та місце ухвалення: 14:32:56 год., м. Одеса

дата складання повного тексту: 19.03.2019

по справі № 916/2456/18

за позовом Приватного підприємства Фірми «Асоль»

до відповідача Державного підприємства «Канон»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Міністерство оборони України

про стягнення 874 140,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство Фірми «Асоль» звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом про стягнення заборгованості з Державного підприємства «Канон» ( з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 28.01.2019) у розмірі 874 140,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за договорами фінансової допомоги (безвідсоткової) №1 від 22.02.2018, №3 від 02.04.2018, №4 від 04.04.2018, №5 від 11.06.2018, №6 від 01.07.2018, №7 від 30.07.2018 щодо повного та своєчасного повернення суми фінансової допомоги.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 14.02.2019 до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача залучено Міністерство оборони України.

15.03.2019 до Господарського суду Одеської області надійшло клопотання відповідача за вх. № 5101/19 про відкладення судового засідання на іншу дату, надання можливості ознайомитися із матеріалами справи та продовження строку для подання відзиву. Ухвалою Господарського суду Одеської області від 18.03.2019, зокрема, клопотання Державного підприємства «Канон» за вх. № 5101/19 від 15.03.2019 задоволено частково, оголошено перерву у судовому засіданні щодо розгляду справи по суті до 21.03.2019. Відмовлено Державному підприємству «Канон» у задоволенні клопотання про продовження строку для подання відзиву на позов.

Не погодившись з прийнятою ухвалою суду від 18.03.2019 в частині відмови Державному підприємству «Канон» у задоволенні клопотання про продовження строку для подання відзиву на позов, Державне підприємство «Канон» звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати п. 4 резолютивної частини ухвали Господарського суду Одеської області від 18.03.2019 та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.

Державне підприємство «Канон» вважає, що суд першої інстанції не надав належної оцінки актам комісії від 23.11.2018, акти про відсутність ДП «Канон» за юридичною адресою від 26.11.2018 та від 29.11.2018 та відмовив з цього приводу у клопотанні відповідача.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 01.04.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства «Канон» на ухвалу Господарського суду Одеської області від 18.03.2019 у справі № 916/2456/18. Визначено апеляційну скаргу Державного підприємства «Канон» на ухвалу Господарського суду Одеської області від 18.03.2019 у справі № 916/2456/18 розглядати у порядку письмового провадження без виклику та повідомлення учасників справи. Визначено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу з доказами надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи, до Південно-західного апеляційного господарського суду до 16.04.2019.

Згідно з частини 13 статті 8 ГПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Статтею 270 ГПК України визначено, що у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених частиною десятою цієї статті та частиною другою статті 271 цього Кодексу.

Приписами частини 10 статті 270 ГПК України визначено, що апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з частиною другою статті 270 ГПК України, розгляд справ у суді апеляційної інстанції починається з відкриття першого судового засідання або через п'ятнадцять днів з дня відкриття апеляційного провадження, якщо справа розглядається без повідомлення учасників справи.

Як вбачається з долучених до матеріалів справи рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення, копію вищевказаної ухвали суду від 01.04.2019 учасники судового процесу отримали 04.04.2019, 05.04.2019.

Однак, станом на 23.04.2019 до суду не надійшло клопотань від учасників справи про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. За таких обставин, не вбачаючи підстав для розгляду апеляційної скарги в даній справі у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи з власної ініціативи, колегія суддів дійшла висновку про розгляд апеляційної скарги в порядку спрощеного письмового провадження, в межах встановленого чинним процесуальним законодавством строку, без проведення судового засідання.

Відповідно до приписів статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції у відповідності до вимог статті 282 ГПК України, зазначає, що встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини даної справи є наступними.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 19.11.2018 про відкриття провадження у справі № 916/2456/18, зокрема, визначено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 17.12.2018, відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позов протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали суду.

Вказану ухвалу суду від 19.11.2018 направлено відповідачу на адресу 68091, Одеська обл., Іллічівський р., смт. Олександрівка, вул. Енгельса, 13, яка зазначена у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення № 457.

Отже, строк для подання відповідачем до суду відзиву на позов закінчився 11.01.2019.

Як зазначено судом першої інстанції, у встановлений судом строк, так і в подальшому за весь час підготовчого провадження, строк проведення якого був продовжений господарським судом ухвалою від 14.01.2019, відповідач не надав до суду відзив на позов та у підготовчі засідання не з'явився.

15.03.2019 до Господарського суду Одеської області надійшло клопотання відповідача за вх. № 5101/19 продовження строку для подання відзиву.

Здійснивши перевірку правильності застосування судами першої інстанції норм процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення з таких підстав.

Статтею 113 ГПК України визначено, що строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Положеннями частин восьмої і дев'ятої статті 165 ГПК України унормовано, що відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Статтею 178 ГПК України встановлено, що у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідач має право надіслати суду - відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Частинами першою-четвертою статті 119 ГПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.

Колегія суддів зазначає, що строк наданий для надання відзиву на позовну заяву встановлюється законом (стаття 165 ГПК України), а тому він не може бути продовжений судом, оскільки відповідно до частини 1 статті 119 ГПК України строк, встановлений законом може бути лише поновлений судом, а не продовжений. (Зазначена правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 03.04.2019 у справі №910/8012/17).

Слід констатувати, що ані клопотання про продовження строку на подання відзиву, ані в апеляційній скарзі не наведено жодних поважних причин пропуску процесуального строку), встановленого судом. При цьому в силу положень частини другої статті 119 ГПК України строк для подання відзиву міг бути продовжений судом у разі подання відповідачем відповідної заяви до закінчення цього строку або з ініціативи суду, однак з матеріалів справи не вбачається подання скаржником такої заяви у строк до закінчення подання відзиву.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги, що суд першої інстанції не надав належної оцінки актам комісії від 23.11.2018, про відсутність ДП «Канон» за юридичною адресою від 26.11.2018 та від 29.11.2018 та відмовив з цього приводу у клопотанні відповідача, відповідно до наступного.

Як вірно зазначено місцевим господарським судом, витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань свідчить, що станом на 23.11.2018 /дата отримання відповідачем ухвали про відкриття провадження у справі/ зареєстрованим місцезнаходженням відповідача є: 68091, Одеська обл., Іллічівський р., смт. Олександрівка, вул. Енгельса, 13, та керівником товариства є Карпов Валерій Порфирович з 13.05.2015р.

Згідно з підпунктом 10, 13 пункту 2 статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» в Єдиному державному реєстрі серед інших містяться відомості про місцезнаходження юридичної особи, відомості про керівника юридичної особи.

Статтею 93 Цивільного кодексу України визначено, що місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», державна реєстрація базується на принципі об'єктивності, достовірності та повноти відомостей у Єдиному державному реєстрі.

Частиною четвертою статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» передбачено виключний перелік документів, які подаються для державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі, у тому числі змін до установчих документів юридичної особи, та які повинні відповідати вимогам, що визначені статтею 15 названого Закону.

Таким чином у разі прийняття юридичною особою рішення про зміну свого місцезнаходження, нею подаються державному реєстратору заява та інші документи передбачені Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», установчий документ юридичної особи в новій редакції - у разі внесення змін, що містяться в установчому документі. У той же час державному реєстратору не надано право вимагати додаткові документи, які не передбачені нормами зазначеного Закону.

До того ж, Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» не передбачено такого повноваження державного реєстратора як перевірка фактичного місця знаходження юридичної особи за її юридичною адресою.

За змістом статті 10 цього Закону якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою. Якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не внесені до нього, вони не можуть бути використані у спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості.

Тобто, Закон України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» презюмує зазначені в Єдиному державному реєстрі відомості про юридичну особу як такі, що є достовірними.

Отже, запис про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням повинен здійснюватися у графі "Місцезнаходження", що, в подальшому, є достатнім доказом відсутності підприємства або керівних органів підприємства за їх місцезнаходженням.

За таких обставин доводи відповідача щодо увільнення керівника від виконання обов'язків та відсутності підприємства за адресою місцезнаходження, в розумінні вказаного Закону, не можуть бути використані у спорі з третьою особою та прийняті до уваги господарським судом в якості наявності поважних причин для продовження строку подання до суду відзиву на позов. Крім того, колегія суддів зазначає, що в силу приписів статей 2, 4 Закону України «Про доступ до судових рішень», кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Це право забезпечується офіційним оприлюдненням судових рішень на офіційному веб-порталі судової влади України в порядку, встановленому цим Законом. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України. Отримавши позовну заяву позивача, яка була надіслана відповідачу, останній не був позбавлений можливості дізнатись в суді першої інстанції про подальший перебіг питання щодо зазначеного позову та своєчасно ознайомлюватись з відповідними судовими рішеннями суду першої інстанції в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Сам лише факт не отримання стороною справи кореспонденції, якою суд, з дотриманням вимог процесуального закону, надсилав копії судових рішень за належною адресою, не може вважатися поважною причиною пропуску строку, оскільки зумовлена не об'єктивними причинами, а суб'єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу.

За таких обставин, колегія апеляційної інстанції погоджується з висновком господарського суду Одеської області, який відповідає матеріалам справи та чинному законодавству, у зв'язку з чим підстав для скасування чи зміни ухвали Господарського суду Одеської області від 18.03.2019 у справі № 916/2456/18 не вбачається.

Відповідно до п. «в» ч.4 ст.282 ГПК України постанова суду апеляційної інстанції складається, зокрема, з резолютивної частини із зазначенням розподілу судових витрат, понесених у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

В даному випадку витрати, понесені у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції (витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги) покладаються на Державного підприємства «Канон», оскільки доводи апеляційної скарги щодо наявності підстав для скасування оскаржуваного рішення не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Керуючись статями 269-271, 275, 276, 281-284

ГПК України, колегія суддів -,

ПОСТАНОВИЛА:

Пункт 4 ухвали Господарського суду Одеської області від 18.03.2019 у справі № 916/2456/18 - залишити без змін, а апеляційну скаргу Державного підприємства «Канон» - без задоволення.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Державне підприємство «Канон».

Постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена в касаційному порядку, передбаченому параграфом 1 глави 2 розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя І.Г. Філінюк

Суддя Л.О. Будішевська

Суддя Л.В. Поліщук