ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2019 року Справа № 915/1787/18

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Мавродієвої М.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Берко О.В.

представника позивача: Царюка В.В. - дов. №36/02-Д від 14.01.2019;

представників відповідача: Колодяжної Ю.А. - дов.№01/54-63 від 02.01.2019;

Лоскутової М.В. - дов.№01/54-148 від 21.01.2019,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Державного підприємства "Миколаївський суднобудівний завод"

(54001, м.Миколаїв, вул.Адміральська, 38; ідент.код 14313240),

до відповідача: Акціонерне товариство "Миколаївобленерго"

(54017, м.Миколаїв, вул.Громадянська, буд.40; ідент.код 23399393),

про: встановлення факту списання заборгованості та зобов'язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в:

14.12.2018 Державне підприємство "Миколаївський суднобудівний завод" звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою до Акціонерного товариства "Миколаївобленерго", в якій просить суд:

- встановити факт списання заборгованості Державного підприємства "Суднобудівний завод ім.61 комунара" за спожиту електричну енергію у розмірі перед Акціонерним товариством "Миколаївобленерго";

- зобов'язати Акціонерне товариство "Миколаївобленерго" відобразити в бухгалтерському обліку AT "Миколаївобленерго" факт списання заборгованості ДП "Суднобудівний завод ім.61 комунара" згідно акту звірки від 26.12.2012;

- зобов'язати Акціонерне товариство "Миколаївобленерго" припинити дії щодо бухгалтерського обліку заборгованості Державного підприємства "Миколаївський суднобудівний завод" за спожиту ДП "Суднобудівний завод ім.61 комунара" електричну енергію у розмірі 12286876,37 грн, що списана на підставі Закону України "Про деякі питання заборгованості підприємств оборонно-промислового комплексу - учасників Державного концерну "Укроборонпром" та забезпечення їх стабільного розвитку".

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що відповідач не здійснює списання заборгованості Державного підприємства "Суднобудівний завод ім.61 комунара" за спожиту ним електричну енергію станом на 01.09.2012 у розмірі 12286876,37 грн за підписаним комісійно з обох сторін актом звірки від 26.12.2012 у порядку встановленому Законом України «Про деякі питання заборгованості підприємств оборонно-промислового комплексу - учасників Державного концерну «Укроборонпром» та забезпечення їх стабільного розвитку» (далі - Закон), та не відображає зазначені дії у бухгалтерському обліку, щоразу надсилає на адресу позивача акти звірки взаємних розрахунків з урахуванням вказаної заборгованості, яка є списаною, а тому позивач вважає свої права та законі інтереси порушеними та потребує їх захисту в судовому порядку.

Ухвалою суду від 19.12.2018 у даній справі відкрито провадження. Справу ухвалено розглядати за правилами загального позовного провадження.

Відповідач у відзиві на позовну заяву (а.с.166) зазначає про безпідставність вимог позивача, вважає їх такими, що не підлягають задоволенню посилаючись на положення Закону України «Про деякі питання заборгованості підприємств оборонно-промислового комплексу - учасників Державного концерну «Укроборонпром» та забезпечення їх стабільного розвитку» та вказує, що зазначеним Законом прямо передбачено, що списання заборгованості проводиться на підставі взаємно погоджених актів звіряння всіх учасників процедури списання та погоджується органом, уповноваженим управляти таким підприємством.

Відповідач вказує, що списання заборгованості (у тому числі пені, штрафних та фінансових санкцій) здійснюється підприємствами оборонно-промислового комплексу (Державне підприємство «Миколаївський суднобудівний завод») відповідними суб'єктами господарювання, які здійснюють постачання електричної енергії за регульованим тарифом (АТ «Миколаївобленерго»), оптовим постачальником електричної енергії (Державне підприємство «Енергоринок»), підприємствами, що виробляють електричну енергію (ПАТ «Харківська ТЕЦ-5», ПАТ «Миколаївська ТЕЦ» тощо), Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" та її дочірніми компаніями (підприємствами).

Ні з боку відповідача, ні з боку ДП «Миколаївський суднобудівний завод» не було надано іншим учасникам процедури списання акт звіряння, а як наслідок, він не погоджений органом, уповноваженим управляти інтересами АТ «Миколаївобленерго», а тому твердження позивача про те, що вищезазначений акт звірки є підставою для проведення списання заборгованості є таким, що суперечить вимогам вказаного Закону.

Позивач у відповіді на відзив (а.с.179) зазначає, що акт звіряння від 26.12.2012 є підставою для проведення списання заборгованості відповідно до Закону. Дане списання заборгованості юридично вважається вже проведеним та виконаним у повному обсязі, а відповідач має можливість самостійно погодити цей акт в установленому порядку зі своїм вищестоящим органом управління.

В підготовчому судовому засіданні 21.01.2019 та 11.02.2019 судом оголошувались перерви.

11.02.2019 суд продовжив строк підготовчого провадження на 30 днів.

Ухвалою суду від 12.03.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні 22.03.2019 судом оголошувалась перерва.

В ході розгляду справи представники сторін підтримали висловлені позиції та доводи, викладені на їх обґрунтування.

У судовому засіданні 10.04.2019 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне.

Між ВАТ ЕК «Миколаївобленерго», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Миколаївобленерго», та Державним підприємством Суднобудівний завод імені 61-го Комунара», правонаступником якого є Державне підприємство "Миколаївський суднобудівний завод", 21.05.2004 укладено договір №44/15 про постачання електричної енергії і про технічне забезпечення електропостачання споживача та 20.09.2007 договір №40/26 про постачання електричної енергії (а.с.15-97).

Предметом цих Договорів є забезпечення енергопостачальною організацією постачання електричної енергії позивачу відповідно до умов, зазначених в договорах.

Згідно з п.п.3.1, 3.2 вказаних договорів позивач зобов'язався виконувати умови договорів, оплачувати постачальнику вартість електричної енергії, а також здійснювати інші платежі за розрахунковий період відповідно до встановлених засобів обліку електроенергії.

Позивач порушував умови вказаних договорів, несвоєчасно здійснював оплату за отриману електричну енергію, в зв'язку з чим заборгованість, яка виникла станом на 01.09.2012 становила 12286876,37 грн, що підтверджує сторонами по справі.

З метою списання заборгованості за спожиту заводом електричну енергію в порядку встановленому Законом України «Про деякі питання заборгованості підприємств оборонно-промислового комплексу - учасників Державного концерну «Укроборонпром» та забезпечення їх стабільного розвитку» станом на 01.09.2012 і не погашену на дату набрання чинності Закону (30.10.2012) у розмірі 12286876,37 грн, 26.12.2012 між ПАТ «Миколаївобленерго» та ДП «Суднобудівний завод імені 61-го Комунара» комісійно з обох сторін було підписано акт звірки на вказану суму заборгованості (а.с.143-145), який погоджено Державним концерном «Укроборонпром».

Позивач вказує, що за наказом генерального директора ДП «Суднобудівний завод ім. 61 комунара» №570 від 29.12.2012 «Про списання заборгованості» (а.с.98) сума заборгованості за спожиту електричну енергію, яка виникла станом на 01.09.2012 і не сплачена станом на дату набрання чинності Законом у загальному розмірі 12286876,37 грн, була списана ДП «Суднобудівний завод ім.61 комунара» з бухгалтерського обліку, а АТ «Миколаївобленерго» продовжує обліковувати вказану заборгованість у своєму бухгалтерському обліку.

Листом №01/32-6253 від 06.11.2014 (а.с.100), що був направлений до Державного концерну «Укроборонпром», відповідач зазначив, що заборгованість ДП «Суднобудівний завод ім.61 комунара» за спожиту електричну енергію, що виникла станом на 01.09.2012 року не списана у зв'язку з відсутністю механізму процедури списання.

У відзиві та письмових запереченнях на позов, а також в судовому засіданні представниками АТ «Миколаївобленерго» підтверджено, що на дату подання позову до суду та на момент судового розгляду даної справи відповідачем не списано вказану суму заборгованості та зазначена сума значиться як дебіторська заборгованість позивача перед відповідачем.

Вказані обставини й стали підставою для звернення позивача із вказаним позовом до суду.

На підставі повно і всебічно з'ясованих обставин справи, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи, суд дійшов наступних висновків.

Законом України "Про деякі питання заборгованості підприємств оборонно-промислового комплексу - учасників Державного концерну "Укроборонпром" та забезпечення їх стабільного розвитку" (далі - Закон), який набрав чинності 30.10.2012, визначено комплекс економічних заходів, спрямованих на вирішення питань заборгованості та забезпечення стабільного розвитку державних підприємств оборонно-промислового комплексу, в тому числі казенних підприємств, які включені до складу Державного концерну "Укроборонпром" (далі - підприємства оборонно-промислового комплексу).

Постановою Кабінету Міністрів України №1221 від 29.12.2010 "Про утворення Державного концерну "Укроборонпром" у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 04.10.2018 №849 позивача включено до складу Державного концерну "Укроборонпром".

Відповідно до п.2 ч.1 ст.2 Закону, на умовах, визначених цією статтею, підлягає списанню заборгованість підприємств оборонно-промислового комплексу (у тому числі встановлена судовими рішеннями та реструктуризована) за електричну енергію перед суб'єктами господарювання, що здійснюють постачання електричної енергії за регульованим тарифом, яка виникла станом на 1 вересня 2012 року і не сплачена станом на дату набрання чинності цим Законом.

Згідно з п.4 ч.1 ст.2 Закону, списанню підлягає заборгованість (у тому числі встановлена судовими рішеннями та реструктуризована) з пені, штрафних та фінансових санкцій (3 відсотки річних та індекс інфляції), які нараховані підприємствам оборонно-промислового комплексу на заборгованість за природний газ та послуги з його транспортування, теплову енергію, електричну енергію та надані послуги з водопостачання та водовідведення станом на 1 вересня 2012 року і не сплачені станом на дату набрання чинності цим Законом.

Порядок списання заборгованості визначає ч.2 ст.2 Закону, згідно якого списання заборгованості (у тому числі з пені, штрафних та фінансових санкцій) відповідно до цієї статті здійснюється підприємствам оборонно-промислового комплексу відповідними суб'єктами господарювання, які здійснюють постачання природного газу та електричної енергії за регульованим тарифом, оптовим постачальником електричної енергії, підприємствами, що виробляють електричну енергію, Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" та її дочірніми компаніями (підприємствами), а також суб'єктами господарювання, які постачають теплову енергію, надають послуги з водопостачання та водовідведення (далі - учасники процедури списання), у такому порядку:

1) обсяг заборгованості (у тому числі реструктуризованої) визначається з урахуванням вимог законодавства з питань інвентаризації основних засобів, нематеріальних активів, товарно-матеріальних цінностей, коштів, документів та розрахунків і списується учасниками процедури списання у сумах, що обліковуються в бухгалтерському обліку таких учасників, враховуючи у тому числі суми пені, штрафних санкцій, 3 відсотки річних та індекс інфляції на дату списання;

2) для списання заборгованості кожен учасник процедури списання утворює комісію з питань списання заборгованості, до складу якої обов'язково входять керівник підприємства як голова комісії та головний бухгалтер і яка визначає обсяг та період виникнення заборгованості, що підлягає списанню, у розрізі контрагентів;

3) списання заборгованості проводиться на підставі взаємно погоджених актів звіряння учасників процедури списання, в яких зазначаються обсяг та період виникнення заборгованості, що підлягає списанню;

4) датою списання заборгованості є дата підписання взаємно погоджених актів звіряння учасниками процедури списання;

5) у разі якщо у статутному капіталі підприємства - учасника процедури списання 50 і більше відсотків акцій (часток, паїв) належить державі, взаємно погоджений акт погоджується органом, уповноваженим управляти таким підприємством.

Таким чином, суд приходить до висновку, що за приписами пунктів 2, 4 ч.2 ст.2 Закону, акти звіряння повинні бути взаємно погоджені учасниками процедури списання, тобто всіма суб'єктами, у яких виникає обов'язок списання дебіторської заборгованості та кореспондуюче йому право списання кредиторської заборгованості. У разі підписання тільки двостороннього акту звіряння, без погодження з всіма зацікавленими учасниками процедури, порушуються права інших учасників процедури списання, встановлені Законом.

Отже, враховуючи, що списання заборгованості за спожиту електроенергію підприємствами оборонно-промислового комплексу, зокрема, ДП «Суднобудівний завод ім.61 комунара», є одночасною і взаємопов'язаною процедурою із списанням заборгованості АТ «Миколаївобленерго» перед ДП «Енергоринок», а тому акт списання заборгованості має бути погоджений з ДП «Енергоринок».

У відповідності до п.5 ч.2 ст.2 Закону, у разі якщо у статутному капіталі підприємства - учасника процедури списання 50 і більше відсотків акцій (часток, паїв) належить державі, взаємно погоджений акт погоджується органом, уповноваженим управляти таким підприємством.

Згідно інформації, яка міститься на загальнодоступних офіційних веб-сайтах Фонду державного майна України - http://www.spfu.gov.ua та Агентства з розвитку інфраструктури фондового ринку України - https://smida.gov.ua, вбачається, що власником 70% акцій АТ «Миколаївобленерго» є Держава Україна в особі суб'єкта управління об'єктами державної власності - Фонду державного майна України, ідент.код 00032945.

З огляду на зазначене, акт списання заборгованості також має бути погоджений Фондом державного майна України - органом, уповноваженим управляти АТ «Миколаївобленерго».

Позивачем не надано доказів погодження окрім Державного концерну "Укроборонпром" акту звіряння взаєморозрахунків щодо списання заборгованості в порядку Закону іншими повноважними учасниками процедури списання, зокрема, ДП «Енергоринок» та Фондом державного майна України.

Наявний в матеріалах справи акт звіряння взаємних розрахунків від 26.12.2012 всупереч вимог ч.2 ст.2 Закону не погоджений усіма учасниками процедури списання окрім Державного концерну "Укроборонпром".

Доводи позивача стосовно того, що відповідач ухиляється від виконання обов'язків, покладених на нього Законом, спростовуються тим, що вживати заходи щодо погодження спірного акту з усіма учасниками процедури списання повинні в рівній мірі як відповідач, так і позивач, однак, позивачем не надано доказів вжиття таких заходів з його сторони чи спонукання до таких дій всіх учасників процедури списання, зокрема, ДП «Енергоринок» та Фонд державного майна України.

Відповідно до ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

З огляду на зазначене, наданий позивачем акт звіряння взаємних розрахунків від 26.12.2012, який погоджено лише з Державним концерном "Укроборонпром", без погодження його з іншими повноважними учасниками процедури списання, не може бути підставою для проведення списання заборгованості позивача перед відповідачем в порядку Закону України "Про деякі питання заборгованості підприємств оборонно-промислового комплексу - учасників Державного концерну "Укроборонпром" та забезпечення їх стабільного розвитку", а тому суд приходить до висновку про передчасність звернення позивача з даним позовом до суду без вжиття останнім заходів щодо погодження спірного акту з усіма повноважними учасниками процедури списання, у зв'язку з чим у задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до приписів ст.129 ГПК України, у разі відмови у позові, судовий збір підлягає покладенню на позивача.

Керуючись ст.ст.73, 74, 76-79, 91, 210, 220, 232, 233, 238, 240, 241 ГПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

1. В задоволенні позову відмовити.

2. Судові витрати покласти на позивача.

Рішення суду, у відповідності до ст.241 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ч.1 ст.254 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до пп.17.5) п.17) ч.1 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне судове рішення складено 22.04.2019 року.

Суддя М.В. Мавродієва