УХВАЛА

19 квітня 2019 року

м. Київ

Справа № 911/2581/14

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Погребняка В.Я.

учасники справи:

боржник - Закрите акціонерне товариство "Макарово",

ліквідатор - Цвітненко Дмитро Миколайович,

заявник касаційної скарги - Головне управління ДФС у Київській області

розглянувши матеріали касаційної скарги Головного управління ДФС у Київській області

на ухвалу Господарського суду Київської області

від 03.10.2018

у складі судді: Лопатіна А.В.,

та постанову Північного апеляційного господарського суду

від 12.12.2019

у складі колегії суддів: Верховця А.А., - головуючий, Пантелієнка В.О., Грека Б.М.,

за заявою Публічного акціонерного товариства "Акціонерний банк "Надра",

до Закритого акціонерного товариства "Макарово"

про банкрутство,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДФС у Київській області 14.03.2019 звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Господарського суду Київської області від 03.10.2018 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.12.2019 у справі № 911/2581/14 Господарського суду Київської області.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 911/2581/14 було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Погребняк В.Я., суддя - Катеринчук Л.Й., суддя - Жуков С.В., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.04.2019.

Однак касаційна скарга не відповідає вимогам статей 290, 291 Господарського процесуального кодексу України (в редакції чинній з 15.12.2017 року).

Відповідно до пункту 2 частини 4 ст. 290 Господарського процесуального кодексу до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції чинній на момент подачі касаційної скарги) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Як вбачається з матеріалів скарги, заявник не погоджується з постановою Північного апеляційного господарського суду від 12.12.2019 якою, ухвалу Господарського суду Київської області від 03.10.2018 щодо відмови у задоволенні заяви про визнання кредиторських вимог Головного управління ДФС у Київській області залишено без змін.

Відповідно до підпункту 14 пункту 2 статті Закону України "Про судовий збір" в редакції чинній на момент звернення із заявою про визнання кредиторський вимог, ставка судового збору за подання заяви кредиторів, які звертаються з грошовими вимогами до боржника після оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство, а також після повідомлення про визнання боржника банкрутом, становила 2 розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який станом на 01.01.18 встановлений у розмірі 1 762, 00 грн.

За подання касаційної скарги на рішення суду ставки судового збору встановлюються у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви (підпункт 5 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" в редакції чинній на момент подання касаційної скарги).

Отже, звертаючись 14.03.2019 з касаційною скаргою на ухвалу Господарського суду Київської області від 03.10.2018 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.12.2019 заявнику належало сплатити судовий збір в сумі 7 048, 00 грн., (200% від 3524,00(1762*2)).

Проте, до касаційної скарги Головного управління ДФС у Київській області взагалі не додано доказів сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Крім того, відповідно до ст. 291 Господарського процесуального кодексу України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, особа, яка подає касаційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення.

Проте, до касаційної скарги Головного управління ДФС у Київській області взагалі не додано доказів направлення касаційної скарги іншим учасникам справи.

Згідно з частинами 2, 3 статті 292 Господарського процесуального кодексу України (в редакції чинній з 15.12.2017) у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до частини 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

За таких обставин, заявнику касаційної скарги необхідно усунути недоліки касаційної скарги подати суду документ про сплату (зарахування) судового збору в установленому законом порядку та розмірі, а саме 7048,00 грн. та подати докази направлення касаційної скарги іншим учасникам справи, листом з описом вкладення.

На підставі викладеного та керуючись статтями 174, 234, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, -

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу Головного управління ДФС у Київській області на ухвалу Господарського суду Київської області від 03.10.2018 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.12.2019 у справі № 911/2581/14 залишити без руху.

2. Надати Головному управлінню ДФС у Київській області строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали.

3. Роз'яснити Головному управлінню ДФС у Київській області що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційну скаргу буде повернуто.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя Верховного Суду В.Я. Погребняк