ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

м. Київ

17.04.2019

Справа № 910/2185/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., розглянув в порядку спрощеного позовного провадження

справу № 910/2185/19

за позовом приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі», м. Київ,

до товариства з обмеженою відповідальністю «Українське спеціальне житлово-експлуатаційне сервісне підприємство», м. Київ,

про стягнення 125 480,05 грн.,

без виклику представників учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

21.02.2019 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» (далі – Товариство) до товариства з обмеженою відповідальністю «Українське спеціальне житлово-експлуатаційне сервісне підприємство» (далі – Підприємство) про стягнення заборгованості за договором про постачання електричної енергії від 07.04.2008 №51036о/р016 (далі – Договір), а саме: 97 595,04 грн. основного боргу; 7 992,15 грн. втрат від інфляції; 17 212,54 грн. пені та 2 680,32 грн. 3% річних, а всього 125 480,05 грн.

Товариство обґрунтовує позовні вимоги таким:

- 07.04.2008 акціонерною енергопостачальною компанією «Київенерго» (постачальник), правонаступником якого є Товариство, та Підприємством (споживач) було укладено Договір, за умовами якого постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача згідно з умовами Договору та додатками до Договору, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами Договору та додатками до Договору;

- Товариство виконало свої зобов’язання відповідно до умов Договору;

- відповідач систематично порушував умови Договору, внаслідок чого за період з 01.10.2017 по 01.11.2018 виникла заборгованість за використану електричну енергію у сумі 97 585,04 грн.;

- оскільки відповідачем не сплачено заборгованість у сумі 97 585,04 грн., позивачем нараховано втрати від інфляції, пеню та 3% річних за порушення строків оплати.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.02.2019 позовну заяву було залишено без руху та встановлено позивачу десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви.

04.03.2019 Товариство подало суду документи на виконання вимог ухвали суду від 25.02.2019.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.03.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами; зобов'язано:

- позивача протягом п'яти днів:

• з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі надати суду: оригінали всіх документів, доданих до позовної заяви, що стосуються предмету спору (для огляду);

• з дня отримання від відповідача відзиву на позовну заяву подати до суду відповідь на відзив з доданням доказів, що підтверджують викладені обставини;

- відповідача протягом:

• п'ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі надати суду: відзив на позов з доданням доказів, що підтверджують викладені обставини; на підтвердження статусу юридичної особи і повного найменування належним чином засвідчені копії (для залучення до матеріалів справи) статуту; документи, що підтверджують повноваження представників (накази, довіреності, тощо), оригінали для огляду, належним чином засвідчені копії для залучення до матеріалів справи;

• п'яти днів з дня отримання відповіді на відзив подати до суду заперечення на відповідь на відзив з доданням доказів, що підтверджують викладені обставини.

Ухвалу суду від 11.03.2019 було надіслано відповідачу на адресу, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що підтверджується відміткою канцелярії суду на звороті такої ухвали.

До матеріалів справи долучено конверт-повернення з адреси місцезнаходження відповідача з відміткою відділення поштового зв’язку прописом «термін».

Згідно з пунктом 5 частини шостої статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Разом з тим, відповідач у строк, встановлений Господарським процесуальним кодексом України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, всебічно і повно з’ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

07.04.2008 акціонерною енергопостачальною компанією «Київенерго» (правонаступником якого є Товариство; постачальник) і Підприємством (споживач) укладено Договір (в новій редакції згідно з додатком 1 до додаткової угоди без номера і дати), за умовами якого:

- постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з дозволеною потужністю в точках продажу електричної енергії згідно з умовами Договору та додатків до Договору, що є його невід’ємною частиною, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі відповідно до умов Договору та додатків до Договору, що є його невід’ємною частиною (розділ 1 Договору);

- за внесення платежів з порушенням термінів, визначених відповідним додатком, споживач сплачує постачальнику пень у розмірі 0,1% від суми боргу за кожен день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати, але не більше розміру штрафних санкцій згідно з Господарським кодексом України; сума пені (без ПДВ) зазначається у платіжному документі окремим рядком (підпункт 4.2.1 пункту 4.2 Договору);

- Договір набирає чинності з дня його підписання та укладається на строк до 31.12.2013; Договір вважається продовженим на кожен наступний рік якщо за місяць до закінчення терміну його дії жодною стороною не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов (пункт 9.4 Договору).

Додатком №2 до Договору сторонами визначено таке:

- розрахунковим періодом для визначення обсягу спожитої електричної енергії приймається місяць з 22 числа попереднього місяця до такого ж числа розрахункового місяця; при розрахунках за фактично спожиту електроенергію поняття «розрахунковий період» та «календарний місяць» вважаються прирівняними (пункт 1 додатку №2 до Договору);

- споживач здійснює повну поточну оплату вартості обсягу спожитої електричної енергії за розрахунковий період за фактичними показаннями засобів обліку електричної енергії згідно з виписаним рахунком (пункт 2.1 додатку №2 до Договору);

- оплата рахунків за активну електроенергію, за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності, оплата рахунків за перетікання реактивної електроенергії та інших платежів відповідно до умов Договору здійснюється на підставі самостійно отриманих у постачальника рахунків протягом 5 операційних днів з дня їх отримання (пункт 2.2 додатку №2 до Договору).

Частинами першою і другою статті 712 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України) встановлено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з частиною першою статті 275 Господарського кодексу України (далі – ГК України) за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Згідно із статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Так, за період з 01.10.2017 по 01.11.2018 відповідачем було спожито активну електроенергію на загальну суму 97 595,04 грн., що підтверджується копіями рахунків, рахунками-розшифровками, актами приймання-передачі товарної продукції та актами про використану електричну енергію, наявними в матеріалах справи.

Станом на день прийняття рішення з даної справи зазначена заборгованість відповідачем не погашена.

Отже, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 97 595,04 грн. заборгованості є обґрунтованими, документально підтвердженими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім основної суми заборгованості позивач просить стягнути з відповідача 7 992,15 грн. втрат від інфляції (за період з листопада 2017 року по грудень 2018 року) і 2 680,32 грн. 3% річних (за період з жовтня 2017 року по грудень 2018 року).

Згідно із статтею 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов’язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У пункті 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 №14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» зазначено, що інфляційні нарахування на суму боргу здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Відповідно до листа Верховного Суду України від 03.04.1997 №62-97 при застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс інфляції розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому за місяць; тому умовно слід вважати, що сума, яка внесена за період з 01 по 15 число відповідного місяця, наприклад травня, індексується за період з урахуванням травня, а якщо з 16 по 31 число, то розрахунок починається з наступного місяця - червня.

Судом перевірено розрахунок сум втрат від інфляції і 3% річних та періоди їх нарахування та встановлено, що вони правильні.

Таким чином, стягненню з відповідача підлягає 7 992,15 грн. втрат від інфляції і 2 680,32 грн. 3% річних.

Що ж до стягнення 17 212,54 грн. пені за період з липня 2018 по грудень 2018 року, то слід зазначити таке.

У частині першій статті 546 ЦК України зазначено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 ЦК України).

Згідно з частиною другою статті 343 ГК України і статтею 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Підпунктом 4.2.1 пункту 4.2 Договору передбачено, що за внесення платежів з порушенням термінів, визначених відповідним додатком, споживач сплачує постачальнику пень у розмірі 0,1% від суми боргу за кожен день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати, але не більше розміру штрафних санкцій згідно з Господарським кодексом України; сума пені (без ПДВ) зазначається у платіжному документі окремим рядком.

Судом перевірено здійснений позивачем розрахунок суми пені та встановлено, що він правильний.

Отже, стягненню з відповідача підлягає 17 212,54 грн. пені.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідач не подав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи позивача.

Отже, позовні вимоги є обґрунтованими, документально підтвердженими та такими, що підлягають задоволенню.

За приписами статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати зі справи слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, 232, 233, 237, 238, 240, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» (04080, м. Київ, вул. Новокостянтинівська, 20; 04050, м. Київ, вул. Мельникова, 31; ідентифікаційний код 41946011) до товариства з обмеженою відповідальністю «Українське спеціальне житлово-експлуатаційне сервісне підприємство» (04071, м. Київ, провулок Ярославський, 3-Б; ідентифікаційний код 34818413) про стягнення 125 480,05 грн. задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Українське спеціальне житлово-експлуатаційне сервісне підприємство» (04071, м. Київ, провулок Ярославський, 3-Б; ідентифікаційний код 34818413) на користь приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» (04080, м. Київ, вул. Новокостянтинівська, 20; 04050, м. Київ, вул. Мельникова, 31; ідентифікаційний код 41946011) на розрахунковий рахунок зі спеціальним режимом використання №8545 в ТВБВ №0026/0104 філії – Головного управління по м. Києву та Київській області ВАТ «Ощадбанк», МФО 322669 заборгованість за спожиту електричну енергію у сумі 97 595 (дев’яносто сім тисяч п’ятсот дев’яносто п’ять) грн. 04 коп.

3. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Українське спеціальне житлово-експлуатаційне сервісне підприємство» (04071, м. Київ, провулок Ярославський, 3-Б; ідентифікаційний код 34818413) на користь приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» (04080, м. Київ, вул. Новокостянтинівська, 20; 04050, м. Київ, вул. Мельникова, 31; ідентифікаційний код 41946011) на рахунок № у ПАТ «ПУМБ», м. Київ, МФО 334851: 7 992 (сім тисяч дев’ятсот дев’яносто дві) грн. 15 коп. втрат від інфляції; 17 212 (сімнадцять тисяч двісті дванадцять) грн. 54 коп. пені; 2 680 (дві тисячі шістсот вісімдесят) грн. 32 коп. 3% річних та 1 921 (одну тисячу дев’ятсот двадцять одну) грн. судового збору.

4. Після набрання рішенням законної сили видати відповідні накази.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 17.04.2019.

Суддя І.Д. Курдельчук