СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" квітня 2019 р. Справа № 905/1705/18

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Пушай В.І., суддя Барбашова С.В., суддя Попков Д.О.

секретар судового засідання Євтушенко Є.В.

за участю представників:

від позивача не зявився;

від відповідача - не зявився;

від третьої особи - не зявився;

розглянувши апеляційну скаргу Державного підприємства «Регіональні електричні мережі», м. Київ вх. № 379Д/З на рішення господарського суду Донецької області від 26.12.2018 р. у справі № 905/1705/18 (суддя Лейба М.О., повний текст складено та підписано 26.12.2018 р.)

за позовом Державного підприємства «Регіональні електричні мережі», м. Київ, в особі Донецької філії Державного підприємства «Регіональні електричні мережі», м. Мирноград, Донецька область

до Державного підприємства «Торецьквугілля», м. Торецьк, Донецька область

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, м. Київ

про розірвання договору № 17/05-1/15 від 01.01.2005 р.

ВСТАНОВИЛА:

10.09.2018 р. Державне підприємство «Регіональні електричні мережі» в особі Донецької філії Державного підприємства «Регіональні електричні мережі» (далі ДП «Регіональні електричні мережі» в особі Донецької філії, позивач) звернулося до господарського суду Донецької області з позовом до Державного підприємства «Торецьквугілля» (далі ДП «Торецьквугілля», відповідач) про визнання договору № 17/05-1/15 від 01.01.2015 р. розірваним.

19.10.2018 р. позивач звернувся до суду першої інстанції із заявою про уточнення позовних вимог, відповідно до якої просить суд прийняти рішення, яким розірвати договір № 17/05-1/15 від 01.01.2005 р., укладений між позивачем та відповідачем.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 31.10.2018 р. прийнято заяву позивача про зміну предмету позову, залучено до участі у справі Міністерство енергетики та вугільної промисловості України у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача та продовжено строк підготовчого провадження у справі № 905/1705/18 на 30 днів.

Тобто, місцевим господарським судом розглянуто позов з урахуванням зазначеної заяви.

Рішенням господарського суду Донецької області від 26.12.2018 р. у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Рішення суду мотивоване, зокрема, з тих підстав, що вимоги позивача про розірвання діючого договору про постачання електричної енергії № 17/05-1/15 від 01.01.2005 р. не кореспондуються з вимогами чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить повністю скасувати оскаржуване рішення суду і ухвалити нове рішення, яким розірвати договір про постачання електричної енергії № 17/05-1/15 від 01.01.2005 р.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник посилається на порушення місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права.

Позивач стверджує, що в даному випадку є всі ознаки істотного порушення відповідачем договору про постачання електричної енергії (істотна різниця між тим, на що мав право розраховувати позивач, укладаючи з відповідачем договір про постачання електричної енергії, і тим, що в дійсності зміг отримати; наявність шкоди, завданої позивачу порушенням відповідачем договору про постачання електричної енергії, яка виражена у вигляді реальних збитків позивача) та правові підстави для розірвання договору про постачання електричної енергії відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України.

За доводами апеляційної скарги, оскільки відповідач постійно не виконував свої зобовязання за договором про постачання електричної енергії із своєчасної оплати за спожиту електроенергію, позивач неодноразово використовував своє право, передбачене п.п. 3.1.2, 6.3 договору про постачання електричної енергії, п. 7.5. Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 р. № 28, п. 7.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 р. № 312, обмежуючи електропостачання відповідачу. Але такі заходи спонукання відповідача до виконання своїх зобовязань з оплати вартості спожитої електричної енергії не принесли бажаного результату, і відповідач продовжував порушувати умови договору про постачання електричної енергії, збільшуючи заборгованість перед позивачем.

Проте, скаржник зазначає, що надати докази такого обмеження постачання електричної енергії позивач не має можливості через те, що складання двосторонніх документів про обмеження електропостачання між постачальником та споживачем діючим законодавством України не передбачено, а внутрішні документи позивача, складені з цього приводу, не мають доказової сили.

До того ж скаржник посилається на неможливість використання механізму захисту своїх прав шляхом реструктуризації заборгованості відповідача у звязку з тим, що реструктуризація заборгованості передбачає обовязкове складення графіку погашення заборгованості, а позивач не обізнаний з фінансовим станом відповідача та можливістю погашення ним заборгованості. При цьому, відповідач не звертався до позивача з такою пропозицією.

11.03.2019 р. через канцелярію суду від ДП «Торецьквугілля» надійшли заперечення № 1.14/594 від 01.03.2019 р. на апеляційну скаргу. Згідно з відбитком календарного штемпелю підприємства поштового звязку дані заперечення надіслані відповідачем до суду апеляційної інстанції 05.03.2019 р., тобто, у визначений судом строк.

У запереченнях відповідач стверджує, що позивач не звертався до нього з відповідною заявою при припинення дії спірного договору у звязку з закінченням терміну його дії, або у звязку з порушенням позивачем його істотних умов.

ДП «Торецьквугілля» вважає посилання позивача на можливість відповідача вільно обрати іншого постачальника електричної енергії, що передбачено пунктами 3.1.1, 6.1.1 Правил роздрібного ринку електричної енергії, безпідставними, оскільки відповідний обовязок споживача визначено законодавством до 11.12.2018 р., який було продовжено до 31.12.2018 р., але цей строк у відповідності з абзацом 9 пункту 13 розділу ХVІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ринок електричної енергії» на час звернення позивача з даним позовом до суду не настав, а припинення енергопостачання матиме вкрай негативні соціально-економічні наслідки, а також може привести до виникнення аварійних та надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру, знищення матеріальних цінностей ДП «Торецьквугілля» та підприємства в цілому.

До того ж, відповідач звертає увагу на сертифікат Донецької ТТП № 2750 від 28.11.2014 р., яким засвідчено настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) з 14.04.2014 р. ДП «Дзержинськвугілля» (на теперішній час ДП «Торецьквугілля») при здійсненні господарської діяльності на території міста Дзержинська Донецької області, які стосуються строків та умов виконання договору про постачання електричної енергії № 17/05-1/15 від 01.01.2005 р.

Крім того, у запереченнях № 1.14/594 від 01.03.2019 р. ДП «Торецьквугілля» заявлено клопотання про розгляд апеляційної скарги без участі його представника.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 56 ГПК України, сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 ГПК України, представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Ухвалами Східного апеляційного господарського суду від 21.02.2019 р., від 18.03.2019 р. не визнавалася обовязковою явка представників учасників апеляційного провадження та останні були попереджені, що незявлення їх представників в судове засідання не є перешкодою розгляду апеляційної скарги по суті.

З урахуванням викладеного, зазначене клопотання ДП «Торецьквугілля» підлягає задоволенню.

Представники учасників апеляційного провадження у судове засідання не зявилися, про причини неявки суд не повідомили, про дату, час та місце розгляду справи сторони та третя особа повідомлені належним чином.

Частинами 1-2 статті 269 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Дослідивши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази у справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія Східного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.01.2005р. між Державним підприємством «Укренерговугілля», як постачальником електричної енергії, та Державним підприємством «Дзержинськвугілля» (на теперішній час ДП «Торецьквугілля», як споживачем, укладено договір №17/05-1/15.

Додатковою угодою від 12.10.2009 р. до договору сторонами внесено зміни щодо найменування постачальника: замість ВАТ «Укренерговугілля» таким постачальником слід вважати ДП «Регіональні електричні мережі» у звязку з припиненням діяльності ВАТ «Укренерговугілля» шляхом реорганізації перетворення у ДП «Регіональні електричні мережі».

Відповідно до розділу 1 договору, постачальник постачає електричну енергію споживачу, а споживач оплачує постачальнику її вартість та здійснює інші платежі згідно з умовами договору та додатками, що є його невідємними частинами.

Пунктом 2.2.3 договору передбачено, що споживач зобовязується оплачувати постачальнику вартість електричної енергії згідно з умовами додатку №22 «Порядок розрахунків» та додатку №3 «Зняття показів засобів обліку електричної енергії».

За умовами п.6.3 договору, електропостачання споживача може бути обмежено або припинено постачальником з повідомленням споживача не пізніше ніж за три робочих дні у разі несплати споживачем за електроенергію у терміни, установлені додатком №22 "Порядок розрахунків" з дотриманням процедури, передбаченої ПКЕЕ.

Згідно з п. 9.5 договору, договір набуває чинності з дня його підписання і укладається на термін до 31.12.2005р. Договір вважається продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов. Розірвання договору, перегляд його умов, внесення доповнень може бути здійснено і в інший термін за ініціативою будь-якої із сторін у порядку, визначеному законодавством України та ПКЕЕ.

Відповідно до п.8 додатку №22 "Порядок розрахунків" до договору, при наявності заборгованості за спожиту електроенергію на момент укладання договору складається додаток №23 Графік погашення заборгованості. В подальшому у разі виникнення заборгованості за спожиту електроенергію, уповноваженими представниками сторін вносяться зміни до договору шляхом складання додаткової угоди і графіка погашення заборгованості. У разі порушення споживачем графіка погашення заборгованості постачальник електричної енергії має право у порядку, визначеному п.6.3 цього договору припинити постачання електричної енергії споживачу до повного погашення заборгованості.

Договір, додаткова угода та додаток до договору підписані представниками сторін без зауважень чи заперечень.

Матеріали справи свідчать, що позивач в обґрунтування своїх позовних вимог посилається на невиконання ДП «Торецьквугілля» взятих на себе зобовязань щодо оплати вартості отриманої електричної енергії, що, на його думку, є істотним порушенням договору та підставою для розірвання договору за приписами ч.2 ст. 651 ЦК України.

Згідно з актом звірки заборгованості станом на 01.08.2018 р., який підписаний представниками сторін без зауважень чи заперечень, підписи яких скріплені печатками товариств, заборгованість відповідача перед позивачем становить суму у розмірі 2 351 791 610,07 грн. Дана обставина відповідачем не заперечується.

В обґрунтування позову позивач також посилається на те, що внаслідок порушення відповідачем умов договору позивач отримує реальні збитки у вигляді застосованих до позивача штрафів та пені. Зокрема за несвоєчасну сплату єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування згідно з Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування», що підтверджується рішенням ГУ ДФС у Донецькій області від 14.05.2018 р. № НОМЕР_1, яким за період з 21.01.2015 р. по 11.05.2018 р. до позивача застосовано штраф у розмірі 5 645 812,70 грн. та нараховано пеню у сумі 2 489 774,63 грн. за несвоєчасну сплату цього внеску.

Крім того, позивач стверджує, що в тому числі внаслідок невиконання відповідачем зобовязань за договором у відношенні позивача господарським судом Київської області було порушено провадження у справі № 911/4610/15 про банкрутство, яке триває до цього часу.

У звязку з невиконанням відповідачем взятих на себе зобовязань за договором, позивач звертався до відповідача з претензією № 26 від 18.10.2017 р., а також з претензією № 7 від 03.03.2018 р. з вимогою сплатити заборгованість у розмірі 1 494 184 079,68 грн. та господарські санкції (пеню, 3 % річних, інфляційні нарахування) у строк, встановлений діючим законодавством України, які залишені відповідачем без виконання.

В подальшому позивач листом №19/1684 від 14.08.2018р. повідомив відповідача, що у разі непогашення існуючої заборгованості за спожиту електроенергію у розмірі 2 351 791 610,07грн. в термін до 31.08.2018р. ДП Регіональні електричні мережі в особі Донецької філії буде вимушене звернутися до суду з позовом про дострокове розірвання договору про постачання електричної енергії №17/05-1/15 від 01.01.2005р. у звязку з істотним порушенням умов договору з боку ДП Торецьквугілля.

Натомість, відповідач проти позовних вимог заперечує та зазначає, що отримує бюджетні кошти на покриття витрат по собівартості вугільної продукції із державного бюджету в обсязі 10-12% від необхідного і тому не має змоги сплачувати кошти позивачу за постачання електричної енергії у повному обсязі; посилається на сертифікат Донецької торгово-промислової палати №2750/12.12-03 від 28.11.2014р., яким засвідчено настання форс-мажорних обставин (обставини непереборної сили) з 14.04.2014р. при здійсненні господарської діяльності на території м.Торецьк (Дзержинськ) Донецької області, які стосуються строків та умов виконання договору про постачання електричної енергії №17/05-1/15 від 01.01.2005р.; вказує на те, що альтернативні джерела електричної енергії необхідної потужності в регіоні відсутні, припинення енергопостачання зумовить зупинку систем вентиляції та водовідливу підприємства, зазначені обставини призведуть до неконтрольованого затоплення гірських виробок та підняття рівня води у стволах шахт вище допустимого рівня, яке загрожуватиме підтопленням та забрудненням територій та навколишнього середовища м.Торецьк.

Згідно з поясненнями третьої особи, наданих суду першої інстанції, припинення електропостачання відповідача матиме вкрай негативні соціально-економічні наслідки.

Згідно з ч.1 та ч.2 ст.11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини та завдання майнової (матеріальної) шкоди.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтею 179 Господарського кодексу України передбачено, що укладення господарського договору є обов'язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов'язком для суб'єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору для певних категорій суб'єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Згідно з ч.6 ст.179 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання, які забезпечують споживачів, зазначених у частині першій цієї статті, електроенергією, зв'язком, послугами залізничного та інших видів транспорту, а у випадках, передбачених законом, також інші суб'єкти зобов'язані укладати договори з усіма споживачами їхньої продукції (послуг). Законодавством можуть бути передбачені обов'язкові умови таких договорів.

За змістом ст.275 Господарського кодексу України, відпуск електроенергії без укладання договору не допускається.

Тобто, укладення договору на постачання електричної енергії між постачальником та споживачем є обовязковим.

Частиною 1 ст. 714 ЦК України встановлено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Згідно з п.1.2.1 Правил роздрібного ринку електричної енергії, на роздрібному ринку електричної енергії споживання та використання електричної енергії для потреб електроустановки споживача здійснюється за умови забезпечення розподілу/передачі та продажу (постачання) електричної енергії на підставі договорів про розподіл/передачу, постачання електричної енергії, надання послуг комерційного обліку, які укладаються відповідно до цих Правил, Кодексу системи передачі, Кодексу систем розподілу та Кодексу комерційного обліку.

Відповідно до ст.67 Господарського кодексу України, відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів; підприємства вільні у виборі предмета договору, визначенні зобов'язань, інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України.

У відповідності до п.1.2.15 Правил роздрібного ринку електричної енергії укладення, внесення змін, продовження строку дії чи розірвання будь-якого із договорів, передбаченого цими Правилами, здійснюється відповідно до вимог законодавства та цих Правил.

За змістом ч.7 ст.56 Закону України "Про ринок електричної енергії", умови постачання електричної енергії, права та обов'язки електропостачальника і споживача визначаються договором постачання електричної енергії споживачу. У договорі постачання електричної енергії споживачу визначаються: найменування та місцезнаходження електропостачальника; перелік послуг, що надаються електропостачальником; ціна електричної енергії та послуг, що надаються; показники якості електропостачання, види послуг з технічного обслуговування, які пропонуються електропостачальником; строк дії договору, умови припинення, пролонгації та розірвання договору, зокрема в односторонньому порядку споживачем у разі зміни електропостачальника, а також умови дострокового розірвання договору із зазначенням наявності чи відсутності санкції (штрафу) за дострокове розірвання договору тощо.

Згідно з статтею 188 Господарського кодексу України, яка кореспондується зі ст.525 Цивільного кодексу України, зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Згідно з п.3.2.2 Правил роздрібного ринку електричної енергії, зміна або розірвання договору про постачання електричної енергії у зв'язку з істотною зміною обставин, якими сторони керувалися при його укладенні, здійснюється у порядку, визначеному законодавством України та цими Правилами.

Згідно з ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Тобто йдеться про таке порушення договору однією зі сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору.

Оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені зазначеною нормою. Оціночне поняття істотності порушення договору законодавець розкриває за допомогою іншого оціночного поняття «значної міри» позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Іншим критерієм істотного порушення договору закон визнає розмір завданої порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору. При цьому йдеться не лише про грошовий вираз завданої шкоди, прямі збитки, а й випадки, коли потерпіла сторона не зможе використати результати договору.

Вирішальне значення для застосування зазначеного положення закону має співвідношення шкоди з тим, що могла очікувати від виконання договору сторона.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 13.02.2018 року у справі 925/1074/17.

Згідно з ч. 1 ст. 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні», Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення субєкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для субєктів малого підприємництва видається безкоштовно.

Відповідачем до матеріалів справи надано Сертифікат Донецької ТТП № 2750/12.12-03 від 28.11.2014 р., згідно з яким Донецькою ТТП засвідчено настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) з 14.04.2014 р. ДП «Дзержинськвугілля» (на теперішній час ДП «Торецьквугілля») при здійсненні ним господарської діяльності на території міста Дзержинська (на теперішній час м. Торецьк) Донецької області, які стосуються строків та умов виконання договору при постачанні електричної енергії № 17/05-1/15 від 01.01.2005 р.

З наданих до матеріалів справи розрахунків пені, 3 % річних та інфляційних втрат, доданих до претензій № 26 від 18.10.2017 р. та № 7 від 03.03.2018 р. вбачається, що зазначені нарахування розраховані позивачем з 04.07.2013 р. по 03.03.2018 р., тобто прострочення виконання зобовязання відповідачем мало місце переважно під час дії форс-мажорних обставин.

Посилання позивача на можливість відповідача вільно обрати іншого постачальника електричної енергії, що передбачено пунктами 3.1.1, 6.1.1 Правил роздрібного ринку електричної енергії судом першої інстанції відхилено, оскільки відповідний обов'язок споживача визначено законодавцем до 11.12.2018р., але цей строк на час звернення позивача з позовом не настав (абз. 9 п. 13 розділу XVII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про ринок електричної енергії" від 13.04.2017 № 2019-VIII), що позивач в апеляційній скарзі не оскаржує, а припинення енергопостачання матиме вкрай негативні соціально-економічні наслідки, а також може привести до виникнення аварій та надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру, знищення матеріальних цінностей ДП Торецьквугілля та підприємства в цілому.

Відповідно до п. 3.2.2 Правил роздрібного ринку електричної енергії в чинній редакції, зміна або розірвання договору про постачання електричної енергії споживачу у звязку з істотною зміною обставин, якими сторони керувалися при його укладенні, здійснюється у порядку, визначеному законодавством України та цими Правилами.

За приписами п. 6.1.1 цих Правил, споживач має право в установленому цими Правилами порядку на зміну електропостачальника шляхом укладення нового договору про постачання електричної енергії споживачу (постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг) з новим електропостачальником.

Проте, за вимогами п. 6.1.3. Правил, зміна електропостачальника за ініціативою споживача має бути завершена протягом періоду, що починається з дня повідомлення споживачем нового електропостачальника про наміри змінити попереднього електропостачальника, але у строк, що не перевищує 21 календарний день з дня вказаного повідомлення.

Якщо споживач має чинний договір про постачання електричної енергії споживачу з фіксованим терміном (строком) дії, з метою уникнення штрафних санкцій за дострокове розірвання договору з боку попереднього електропостачальника споживач повинен повідомити нового електропостачальника про намір укласти з ним договір про постачання електричної енергії споживачу за 21 календарний день до дати закінчення терміну (строку) дії чинного договору.

Тобто, зміна електропостачальника чинним законодавством передбачена лише за ініціативою споживача.

Відповідно до п. 6.1.16 Правил роздрібного ринку електричної енергії, попередній електропостачальник після отримання від адміністратора комерційного обліку повідомлення про зміну електропостачальника повинен здійснити всі необхідні заходи щодо припинення дії договору про постачання електричної енергії споживачу зі споживачем на заплановану дату зміни електропостачальника.

До припинення дії договору про постачання електричної енергії споживачу попередній електропостачальник зобовязаний забезпечувати постачання електричної енергії на умовах чинного договору.

При цьому, відсутність оплати споживачем виставлених рахунків на дату зміни електропостачальника та/або наявність спору між споживачем та попереднім електропостачальником не є підставою зупинки (анулювання) процедури зміни електропостачальника (п. 6.1.18. Правил роздрібного ринку електричної енергії).

Тобто, чинним законодавством передбачена певна процедура зміни споживачем електропостачальника, тому розірвання договору на стадії апеляційного провадження в даному випадку не призведе до ефективного відновлення порушених прав позивача.

В разі неналежного виконання відповідачем зобовязань за договором №17/05-1/15 від 01.01.2005р. позивач має право на захист своїх порушених прав та інтересів в порядку і спосіб визначений законом та договором, зокрема, шляхом обмеження або припинення електропостачання відповідачеві, доказів вчинення чого позивачем до матеріалів справи не надано.

Посилання скаржника в апеляційній скарзі на здійснення ДП «Регіональні електричні мережі» заходів, спрямованих на обмеження електропостачання споживача та ненадання відповідних доказів через складення таких актів в односторонньому порядку не приймаються до уваги за недоведеністю, оскільки позивач за наявності відповідних актів ці документи до матеріалів справи не надав та обмежився самостійною оцінкою їх доказового значення у справі.

Твердження скаржника про необізнаність щодо матеріального становища відповідача, що обумовлює неможливість використання механізму реструктуризації заборгованості, також відхиляються за недоведеністю у звязку з тим, що позивач не надав доказів самостійного вжиття певних заходів, спрямованих на врегулювання цього питання.

До того ж, в матеріалах справи відсутні докази звернення позивача з відповідною заявою до відповідача про припинення дії договору №17/05-1/15 від 01.01.2005р. у звязку з закінченням строку його дії.

Отже, місцевий господарський суд на законних підставах відмовив у задоволенні позовних вимог.

Враховуючи викладене, судова колегія дійшла висновку, що оскаржуване рішення суду ґрунтується на повному і всебічному дослідженні всіх обставин справи, прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права, є законним та обґрунтованим, а тому, підлягає залишенню без змін.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 269, 270, 275, 276, 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Рішення господарського суду Донецької області від 26.12.2018 р. у справі № 905/1705/18 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Судові витрати, понесені у звязку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, віднести на скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 20-ти днів.

Повний текст постанови складено 18.04.2019 р.

Головуючий суддя В.І. Пушай

Суддя С.В. Барбашова

Суддя Д.О. Попков