ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" квітня 2019 р. Справа №5015/2687/11(21/35)

Західний апеляційний господарський суд в складі колегії

головуючого - судді - О.Л. Мирутенко

суддів - Н.М.Кравчук

- С.М.Бойко

за участю секретаря судового засідання К.Кострик

розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «ВНК Розточчя СТ»

на ухвалу Господарського суду Львівської області від 18.12.2018

у справі № 5015/2687/11 (21/35)

за заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю «Будкомплект»

до: Приватного акціонерного товариства «Виробничо-наукова компанія «Розточчя СТ»

про банкрутство

з участю представників:

від апелянта - Ганайлюк Б.А. - представник

від ініціюючого кредитора - не з'явився

арбітражний керуючий - Зубачик В.

від кредитора «НДІ С.А.» - Piesciuk Edward Lech (Пещук Едвард).

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 18.12.2018 у справі № 5015/2687/11 (21/35) (суддя Морозюк А.Я.) про банкрутство Приватного акціонерного товариства «Виробничо-наукова компанія «Розточчя СТ» відмовлено в затвердженні мирової угоди від 05.11.2018 тощо.

Ухвала суду в цій частині мотивована тим, що суду не надано належних і допустимих доказів на підтвердження завершення всіх дій щодо визначення майнового стану боржника, доказів на підтвердження дійсної можливості боржника погасити заборгованість за мировою угодою, на необхідність чого вказав Верховний Cуд у постанові від 10.04.2018 у справі №5015/2298/11, як на передумови для затвердження мирової угоди на відповідних умовах.

Не погоджуючись з даною ухвалою в частині відмови в затвердженні мирової угоди скаржник - Приватне акціонерне товариство «ВНК «Розточчя СТ» подав до Західного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати п. 1 згаданої ухвали та прийняти нове рішення, яким задовольнити заяву розпорядника майна, затвердити мирову угоду та припинити провадження у справі про банкрутство посилаючись, зокрема, на те, що вона є незаконна, винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи.

Підставами для скасування оскаржуваної ухвали скаржник вважає те, що Приватне акціонерне товариства «ВНК «Розточчя СТ» знаходиться в процедурі розпорядження майном з 2009 року і арбітражні керуючі-розпорядники майна на вимогу суду неодноразово проводили аналіз фінансового стану боржника. Розпорядник майна Борсук В.Б. після свого призначення проводив та подав до суду аналіз фінансового стану, при цьому, представляючи інтереси усіх кредиторів, провів порівняльний аналіз можливості погашення вимог при переході до ліквідаційної процедури із погашенням вимог на умовах мирової угоди та повідомив суду свою позицію про доцільність припинення процедури розпорядження майном шляхом укладення мирової угоди. Висновок про вартість майна ПрАТ «ВНК «Розточчя СТ», виконаний СПД Садовенко Ю.П. станом на 02.11.2018, підтверджує позицію боржника, комітету кредиторів та розпорядника майна про економічну доцільність для усіх учасників справи припинити процедуру банкрутства шляхом укладення мирової угоди, при цьому підтверджено, що у боржника достатньо активів щоб самостійно виконати умови мирової угоди.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.01.2019 справу № 5015/2687/11 (21/35) передано судді-доповідачу Мирутенко О.Л. та іншим суддям, які входять до складу колегії, а саме суддям: Матущак О.І., Хабіб М.І.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 18.01.2019 по справі № 5015/2687/11 (21/35) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «ВНК «Розточчя СТ».

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 05.02.2019 справу № 5015/2687/11 (21/35) призначено до розгляду в судовому засіданні на 04.03.2019.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 04.03.2019 розгляд апеляційної скарги відкладено на 01.04.2019.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 01.04.2019 розгляд апеляційної скарги відкладено на 15.04.2019 за клопотанням апелянта та кредитора «НДІ С.А.»

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.04.2019 справу № 5015/2687/11 (21/35) у зв'язку з перебування у відпустці судді-члена колегії суддів Матущака О.І. та перебуванням у відрядженні судді-члена колегії суддів Хабіб М.І. було передано на розгляд колегії суддів у складі: Мирутенко О.Л. - головуючий суддя, судді Кравчук Н.М., Бойко С.М.

В судове засідання 15.04.2019 представник апелянта з'явився, надав усні пояснення по суті справи, вимоги апеляційної скарги підтримав повністю.

В судове засідання з'явився представник кредитора та розпорядник майна, вимоги апеляційної скарги підтримали, просили ухвалу місцевого господарського суду в частині відмови у затвердженні мирової угоди скасувати.

Відводів складу суду та секретаря судового засідання в порядку ст.ст.35,37 Господарського процесуального кодексу України не заявлялось.

Відповідно до ст. 240 ГПК України у судовому засіданні 15.04.2019 проголошено вступну та резолютивну частини постанови Західного апеляційного господарського суду.

Колегія суддів Західного апеляційного господарського суду, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

В провадженні Господарського суду Львівської області знаходиться справа № 5015/2687/11 (21/35) про банкрутство Приватного акціонерного товариства «Виробничо-наукова компанія «Розточчя СТ».

06.11.2018 на адресу суду першої інстанції надійшла заява розпорядника майна про затвердження мирової угоди у справі про банкрутство ПрАТ "ВНК "Розточчя СТ" б/н від 05.11.2018. До заяви додано протокол засідання комітету кредиторів ПрАТ "Виробничо-наукова компанія "Розточчя СТ" від 05.11.2018; текст мирової угоди від 05.11.2018; письмове зобов'язання боржника погасити зобов'язання першої черги не забезпечені заставою від 05.11.2018; Додаток 1 до мирової угоди (Таблицю 1 "Перелік кредиторів, розмір кредиторських вимог, порядок їх погашення"); Додаток 2 до мирової угоди (Таблицю 2 "Активи боржника (тис. грн..) станом на 31.12.2017); перелік кредиторів ПрАТ "Виробничо-наукова компанія "Розточчя СТ", їх адреси та суми, стосовно яких укладається мирова угода від 05.11.2018.

16.11.2018 на адресу господарського суду надійшло клопотання розпорядника майна про долучення до матеріалів справи повідомлення про збори комітету кредиторів, повідомлення кредиторам про розсилку копії мирової угоди від 05.11.2018 та висновок про вартість майна ПрАТ "ВНК "Розточчя СТ" від 02.11.2018.

20.11.2018 розпорядник майна подав на адресу суду першої інстанції копію клопотання голови комітету кредиторів (НДІ С.А., м. Сопот, Польща) від 19.11.2018 про задоволення клопотання про затвердження мирової угоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" під мировою угодою у справі про банкрутство розуміється домовленість між боржником і кредиторами стосовно відстрочки та (або) розстрочки, а також прощення (списання) кредиторами боргів боржника, яка оформляється угодою сторін.

Як вбачається з постанови Львівського апеляційного господарського суду від 18.06.2018 по даній справі (якою ухвалу Господарського суду Львівської області від 20.03.2018 про відмову у затвердженні мирової угоди від 14.12.2017 у справі № 5015/2687/11 (21/35) залишено без змін), суд апеляційної інстанції, врахувавши, в порядку п. 4 ст. 236 ГПК України, висновки постанови Верховного Cуду від 10.04.2018 у справі № 5015/2298/11, вказав на таке: незавершення всіх дій щодо визначення майнового стану боржника, його дійсної можливості погашення заборгованості та невідповідність умов мирової угоди засадам справедливості, добросовісності та розумності призводить до відсутності підстав для затвердження мирової угоди на відповідних умовах.

За умовами мирової угоди від 05.11.2018, підписаної боржником та головою комітету кредиторів (яка стосується кредиторських вимог, визначених ухвалою Господарського суду Львівської області від 25.12.2009 у справі № 21/35, у частині яка не погашена станом на 05.11.2018) (п.1.1), боржник зобов'язується сплатити до 20 грудня 2021 року кредитору першої черги (НДІ С.А.), вимоги якого забезпечені заставою, грошові вимоги повністю у розмірі 10 452 278,96 грн. (п.3.1), залишок боргу перед конкурсними кредиторами четвертої черги на загальну суму 7 284 043,91 грн. (п.3.2) та вимоги шостої черги на загальну суму 616,20 грн. (п.3.3). Згідно з п. 3.5. мирової угоди від 05.11.2018, погашення заборгованості, яка є предметом мирової угоди буде здійснена за рахунок коштів, отриманих боржником від управління та/або відчуження належних боржнику активів. Перелік активів боржника, відповідно до даних балансу станом на 31.12.2017, наведено в Таблиці 2 (Додаток 2 до мирової угоди).

Як вбачається з Таблиці 2 (Додаток 2 до мирової угоди), активи боржника відображено станом на 31.12.2017, які складаються з: Незавершеного будівництва автомагістралі Львів-Броди (84 821,8 тис.грн.); корпоративних прав Консорціуму "Трансмагістраль" (концесійна угода на будівництво Краковець-Львів" (6 430,0 тис. грн.); Довготривалих інвестицій в підприємства "Аутомотів" (12 348,7 тис. грн.); інші активи (135,5 тис. грн.), разом розмір активів боржника складає 103 736,0 тис.грн. При цьому судом зазначено, що в сумі розмір активів зазначених в Таблиці 2 складає 103 736,0 тис.грн., а не 103 772,70 тис.грн. як це відображено в підсумку згаданої таблиці. Окрім даних балансу на 31.12.2017, визначена сума активів боржника в Таблиці 2 не підтверджена жодними документами, які би свідчили про достовірність наявності у боржника активів вартістю 103 736,00 тис.грн.

Розпорядник майна долучив до матеріалів справи Висновок про вартість майна ПрАТ "ВНК "Розточчя СТ", виконаний СПД Садовенко Ю.П. станом на 02.11.2018. У висновку зазначено, зокрема, таке: виходячи із змісту наданих для оцінки документів, враховуючи що склад документів не є повним, боржник здійснює нетипову для ринку України інвестиційну діяльність, базуючись на принципах оцінки, інформації та припущеннях, що наведені у звіті та додатках до нього, реалістична вартість об'єкта оцінки, яка може бути використана як стартова/початкова ціна для продажу на аукціоні складає 6 300 007,00 грн. (в т.ч. об'єкти нерухомості - 6 300 000,00 грн.); оптимістична вартість активів, за умови добросовісних дій власника по їх управлінню, складає 22 831 900,00 грн. (в т.ч. об'єкти нерухомості - 6 300 000,00 грн., право на компенсацію інвестиційних витрат із створення об'єкту концесії - незавершене будівництво автодороги Львів-Броди - 15 877 400,00 грн., довготривалі інвестиції в облігації консорціуму Трансмагістраль - тимчасового статутного об'єднання для будівництва автомагістралі Краковець - Львів - 654 500,00 грн.). Тобто висновком визначено реалістичну вартість активів, за рахунок якої можливе задоволення непогашених кредиторських вимог (проте така є суттєво меншою загальної суми грошових вимог, які є предметом мирової угоди), та оптимістичну вартість активів (проте така базується на припущеннях та достеменно не підтверджує реальну можливість боржника погасити грошові вимоги мирової угоди).

При цьому із висновку про вартість майна станом на 02.11.2018 вбачається, що оцінка незавершеного будівництва автомобільної дороги Львів-Броди, балансовою вартістю 84 821 800,00 грн. (яке, згідно Таблиці 2(додаток 2 до мирової угоди) є основним активом боржника, за рахунок якого боржник сподівається погашати кредиторські вимоги) не здійснювалась. У примітках висновку зазначено, що державна власність не підлягає оцінці з метою відчуження. Також за даними висновку не здійснювалась оцінка корпоративних прав (частки в статутних фондах (акцій)) та дебіторських вимог до підприємств - банкрутів, тобто висновок про вартість майна не містить повних даних вартості майнових активів божника.

Також судом першої інстанції зазначено, що самого Звіту про оцінку майна та документів, які надавались суб'єкту оціночної діяльності для оцінки, суду не надано, і такі в матеріалах справи відсутні. З висновку не зрозуміло, за яким принципом та критеріями суб'єктом оціночної діяльності встановлювалась та визначалася як реалістична, так і оптимістична вартість активів боржника, оскільки саме звіт про оцінку майна є тим документом, який фіксує дії суб'єкта оціночної діяльності.

Отже, судам першої та апеляційної інстанцій не надано належних і допустимих доказів на підтвердження завершення всіх дій щодо визначення майнового стану боржника, доказів на підтвердження дійсної можливості боржника погасити заборгованість за мировою угодою, на необхідність чого вказав Верховний суд у постанові від 10.04.2018 у справі №5015/2298/11, як на передумови для затвердження мирової угоди на відповідних умовах.

Суд звертає увагу, що в процедурі розпорядження майном боржника на розпорядника майна покладаються повноваження щодо нагляду та контролю за управлінням та розпорядженням майном боржника на період провадження у справі про банкрутство у встановленому Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції що діяла до 19.01.2013 р) порядку. У відповідності до ч. 9 ст. 13 Закону розпорядника майна зобов'язано, зокрема, вживати заходів для захисту майна боржника; аналізувати фінансову, господарську та інвестиційну діяльність боржника, його становище на товарних ринках; виявляти ознаки фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства; надавати господарському суду та комітету кредиторів звіт про свою діяльність, відомості про фінансове становище боржника, пропозиції щодо можливості відновлення платоспроможності боржника; виконувати інші функції, передбачені цим Законом.

З огляду на вищевикладене, враховуючи відсутність доказів на підтвердження завершення всіх дій щодо визначення майнового стану боржника, відсутність належних та допустимих доказів дійсної можливості задоволення боржником конкурсних грошових вимог на суму 17 736 939,07 грн., включених до мирової угоди як не погашені, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про відмову в затвердженні мирової угоди від 05.11.2018. Судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях, в тому числі на оптимістичній вартості активів боржника, чи інших умовах, що можуть настати або не настати в майбутньому.

Відповідно до ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст.73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із п.1 ст.76 ГПК України суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

У відповідності до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об"єктивно не залежали від нього.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів Західного апеляційного господарського суду вважає, що ухвала Господарського суду Львівської області від 18.12.2018 у даній справі відповідає матеріалам справи, ґрунтується на вимогах чинного законодавства і підстав для її скасування немає, а зазначені в апеляційній скарзі доводи скаржника не відповідають матеріалам справи, документально не обґрунтовані, а тому не визнаються такими, що можуть бути підставою згідно ст. 277 ГПК України для скасування чи зміни оскаржуваної ухвали.

Судовий збір за перегляд ухвали Господарського суду Львівської області від 18.12.2018 у даній справі в апеляційному порядку слід покласти на скаржника в порядку, передбаченому ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 276, 281, 282 ГПК України Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Ухвалу Господарського суду Львівської області від 18.12.2018 у справі №5015/2687/11 (21/35) залишити без змін.

2. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «ВНК «Розточчя СТ» - залишити без задоволення.

3. Постанова набуває чинності з моменту проголошення та може бути оскаржена сторонами в касаційному порядку до Верховного Суду.

Головуючий-суддя О.Л. Мирутенко

Судді: Н.М.Кравчук

С.М.Бойко

"Повний текст постанови виготовлено 17.04.2019"