ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
УХВАЛА

м. Київ

18.04.2019

Справа № 910/4951/19

Суддя Господарського суду міста Києва Гулевець О.В., розглянувши

заяву                     Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРУМ"

про          забезпечення позову до подання позовної заяви

Особи, які можуть отримати статус учасника справи:

Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРУМ" (позивач)

Міністерство оборони України (відповідач)

без участі представників учасників процесу

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Товариство з обмеженою відповідальністю "ТОРУМ" звернулось до Господарського суду міста Києва із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, у якій заявник просить суд:

забезпечити позов шляхом зупинення дії договору №286/1/19/3 від 23.01.2019 року про постачання для державних потреб нафти і дистилятів (09130000-9) (паливо дизельне ДП-АРК-Євро5-В0), для техніки спеціального призначення (за кошти Державного бюджету України) від 23.01.2019 року, укладеного між ТОВ "ТОРУМ" та Міністерством оборони України, до винесення рішення судом по справі щодо внесення змін до зазначеного договору або до прийняття рішенням судом про розірвання договору.

Частиною 1 статті 140 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРУМ" про забезпечення позову суд дійшов висновку про задоволення заяви позивача, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (ч. 2 ст. 136 ГПК України).

Пунктом 1 частини 1 статті 138 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що заява про забезпечення позову подається до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо.

Отже, у відповідності до господарського процесуального законодавства таку процесуальну дію, як забезпечення позову, може бути вчинено як до пред’являння позову так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Положеннями частини 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України визначено, що позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов'язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об'єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Заява про забезпечення позову, є обґрунтованою із зазначенням адекватного засобу забезпечення позову, необхідного для забезпечення ефективного захисту.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову.

При цьому, обов’язок доказування покладається на особу, яка подала заяву про забезпечення позову. Доказування повинно здійснюватися за загальними правилами відповідно до ст.ст. 73, 74, 76-79 ГПК України, яка передбачає обов’язковість подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов’язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник з обраними заявником заходами забезпечення позову.

Як вбачається з доданих до заяви документів, 23.01.2019 між Міністерством оборони України в особі заступника директора Департаменту державних закупівель та постачання матеріальних ресурсів Міністерства оборони України як замовником та Товариством з обмеженою відповідальністю "ТОРУМ" як постачальником, за наслідками проведення переговорної процедури закупівлі № UA-2018-12-20-003197-а, укладено договір №286/1/19/3 про постачання для державних потреб нафти і дистилятів (09130000-9) (паливо дизельне ДП-Арк-Євро5-В0) для техніки спеціального призначення (за кошти Державного бюджету України) від 23.01.2019.

Згідно з пунктом 1.1 договору №286/1/19/3, ТОВ "ТОРУМ" зобов’язується постачати у 2019 році нафти і дистиляти (09130000-9) (паливо дизельне ДП-Арк-Євро 5-В0) (продукція) для потреб Міністерства оборонку країни (замовник) згідно Специфікації.

Додатковою угодою №1 від 10.04.2019 до договору сторони погодили термін поставки до 20.04.2019.

Частиною четвертою статті 36 Закону України "Про публічні закупівлі" визначено, що істотні умови договору про закупівлю можуть змінюватися у випадку зміни встановленого згідно із законодавством органами державної статистики індексу споживчих цін, зміни курсу іноземної валюти, зміни біржових котирувань або показників Platts, регульованих цін (тарифів) і нормативів, які застосовуються в договорі про закупівлю, у разі встановлення в договорі про закупівлю порядку зміни ціни.

За змістом абз 2 п. 3.3. договору, ціна за одиницю продукції може змінюватися через 30 днів починаючи з моменту подання виконавцем цінової пропозиції, у випадку зміни офіційного курсу долара США (курс НБУ) більше ніж на 3%, пропорційно зміни такого курсу, а також пропорційно зміні індексу споживчих цін, біржових котирувань або показників Platts.

Заявник зазначає, що з дати подання учасником (ТОВ "ТОРУМ") цінової пропозиції під час проведення електронного аукціону, а саме 04 січня 2019 року відбулось підвищення вартості дизельного палива. За період з 04 січня 2019 року по 12 квітня 2019 року, значення середніх котирувань за позицією "DIESEL 10 РРМ" під заголовком "Barges FOB Rotterdam", зросло на 19,53%, а за позицією "ULSD 10 РРМ" під заголовком Cargoes CIF NWE/Basis ARA - на 20%.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ТОРУМ" звернулось до Міністерства оборони України із листом № 1504-3 від 15.04.2019, в якому зазначив про обставини зміни котирувань "Platts" в публікаціях "Platts European Marcetscan" та з пропозицією укладення додаткової угоди до договору.

Позивач вказує, що має намір подати до Міністерства оборони України позов предметом якого є зміна ціни товару за договором або розірвання договору, в залежності від інформації, наведеної у відповіді Міністерства оборони України, від мотивування такої відповіді та в залежності від наслідків відповідних дій для сторін договору.

В обґрунтування необхідності забезпечення позову заявник посилається на наявність правової невизначеності правовідносин між сторонами, у відповідності з якою у позивача існує передбачене чинним законодавством право внесення змін до договору. Проте, враховуючи обмежений строк поставки товару за договором та з огляду на недостатність у сторін часу для врегулювання питання про внесення змін до договору у відповідності до чинного законодавства, Товариство з обмеженою відповідальністю "ТОРУМ" стверджує, що існує необхідність у забезпеченні позову, який буде подано до Міністерства оборони України.

В силу приписів господарського процесуального законодавства, забезпечення позову полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів, є засобом, що призначений гарантувати виконання майбутнього рішення господарського суду та реалізації кожним права на судовий захист.

Суд зазначає, що у даному випадку заявник має намір звернутись до суду із немайновою позовною вимогою, судове рішення у разі задоволення якої не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він має намір звернутись, а не підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду (наведена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18).

Заходи забезпечення позову, які Товариство з обмеженою відповідальністю "ТОРУМ" просить вжити у поданій заяві, стосуються зупинення дії договору №286/1/19/3 про постачання для державних потреб нафти і дистилятів (09130000-9) (паливо дизельне ДП-АРК-Євро5-В0), для техніки спеціального призначення (за кошти Державного бюджету України) від 23.01.2019, а отже, правовим наслідком, у разі їх вжиття, є заборона вчинення будь-яких дій та прийняття будь-яких рішень в межах цього договору, крім тих, що спрямовані на усунення порушень.

У разі фактичного виконання сторонами зобов’язань за договором №286/1/19/3 від 23.01.2019 у справі договором, майбутнє рішення суду не матиме правового сенсу, оскільки у такому випадку вже не буде необхідності у внесенні змін до договору. Таким чином не буде можливості відновити правовий стан, який існував до імовірного порушення права позивача.

При цьому, суд вважає обґрунтованими посилання Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРУМ" на те, що якщо виконання договору №286/1/19/3 від 23.01.2019 не буде зупинено до внесення до договору змін щодо розміру ціни, постачальником може бути порушено строки поставки товару та як наслідок, до останнього можуть бути застосовані штрафні санкції.

Наведене підтверджує наявність обґрунтованих підстав для вжиття заходів до забезпечення позову.

З огляду на вище зазначене, суд прийшов до висновку, що застосування заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії договору №286/1/19/3 від 23.01.2019 року про постачання для державних потреб нафти і дистилятів (09130000-9) (паливо дизельне ДП-АРК-Євро5-В0), для техніки спеціального призначення (за кошти Державного бюджету України) від 23.01.2019 року, укладеного між ТОВ "ТОРУМ" та Міністерством оборони України, до винесення рішення судом по справі щодо внесення змін до зазначеного договору або до прийняття рішенням судом про розірвання договору.

Зазначений захід до забезпечення позову є адекватним та ефективним способом забезпечення позову про внесення змін до договору або до прийняття рішенням судом про розірвання договору та відповідає меті вжиття заходів щодо забезпечення позову, якою є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він має намір звернуся.

З урахуванням наведеного, суд прийшов до висновку, що обраний заявником захід забезпечення позову є обґрунтованим та адекватним позовним вимогам заявника, з якими він має намір звернутись до суду.

Разом з тим, за змістом норм Господарського процесуального кодексу України, під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

З огляду на обґрунтування наведені заявником, оскільки обраний ТОВ "ТОРУМ" захід до забезпечення позову відповідає предмету позовних вимог, що буде пред’явлений заявником, і в подальшому може забезпечити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, суд дійшов висновку про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову у даній справі шляхом зупинення дії договору №286/1/19/3 від 23.01.2019 про постачання для державних потреб нафти і дистилятів (09130000-9) (паливо дизельне ДП-АРК-Євро5-В0), для техніки спеціального призначення (за кошти Державного бюджету України) від 23.01.2019, укладеного між ТОВ "ТОРУМ" та Міністерством оборони України, до винесення рішення судом по справі щодо внесення змін до зазначеного договору або до прийняття рішенням судом про розірвання договору.

При цьому, одним із завдань господарського судочинства у відповідності до вимог статті 2 Господарського процесуального кодексу України є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів юридичних осіб.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а відповідно до статті 13 Конвенції (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Складовою права на справедливий суд, гарантованого ст. 6 Конвенції, є виконання рішення господарського суду. Право на суд було б ілюзорним, якби судові рішення залишалися не виконуваними. Зокрема, у рішення Європейського суду з прав людини у справі "Хорнсбі проти Греції" зазначено, що "право на суд" було б ілюзорним, якби правова система договірних держав допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалось б на шкоду одній з сторін.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

З урахуванням наведеного, у даному випадку, за висновками суду, застосування обраних заявником заходів забезпечення позову направлено, насамперед, на забезпечення дійсної ефективності судового захисту та упередження можливості додаткового порушення прав та законних інтересів суб’єкта господарювання.

Суд зазначає, що вжиття наведених заходів забезпечення позову сприятиме запобіганню порушення прав позивача на час вирішення спору в суді та навпаки, невжиття зазначених заходів забезпечення позову зробить неможливим ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Згідно із приписами ч. 6 ст. 140 ГПК України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст. ст. 136, 137, 138, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

1.          Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРУМ" про забезпечення позову задовольнити.

2.          Вжити заходи забезпечення позову, а саме:

Зупинити дію договору №286/1/19/3 від 23.01.2019 року про постачання для державних потреб нафти і дистилятів (09130000-9) (паливо дизельне ДП-АРК-Євро5-В0), для техніки спеціального призначення (за кошти Державного бюджету України) від 23.01.2019 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "ТОРУМ" та Міністерством оборони України, до винесення рішення судом по справі щодо внесення змін до зазначеного договору або до прийняття рішенням судом про розірвання договору.

Стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю "ТОРУМ" (01032, м. Київ, вулиця ЖИЛЯНСЬКА, будинок 75, ідентифікаційний код 41367994).

Боржник: Міністерство оборони України (03168, м. Київ, проспект Повітрофлотський, 6, ідентифікаційний код 00034022)

Відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" дана ухвала є виконавчим документом та підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому чинним законодавством України для виконання судових рішень.

Дана ухвала дійсна для пред'явлення до виконання до 18.04.2022.

Ухвала набрала законної сили 18.04.2019 та може бути оскаржена у порядку і строк, встановлені ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя                                                                                                              О.В. Гулевець