Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" квітня 2019 р. м. Житомир Справа № 906/247/19

Господарський суд Житомирської області у складі: судді Машевської О.П.

за участю секретаря судового засідання: Нероди І.В.

за участю представників сторін:

від позивача: не прибув

від відповідача: не прибув

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "НПП "Метрика" (м. Дружківка , Донецька область)

до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Малинський ливарний завод" (м. Малин)

про стягнення 40 375, 34 грн

ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "НПП "Метрика" (м. Дружківка, Донецької обл.) до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Малинський ливарний завод" (м. Малин, Житомирська обл.) про стягнення 40 375, 34 грн.

В обґрунтування підстав поданого позову позивач посилається на неналежне виконання відповідачем свого грошового зобов'язання згідно умов, порядку та строків, визначених Договором №832 від 21.05.2018р.

В якості правових підстав позову позивач посилається на ст.ст. 526, 530, 549, 673, 675, 679, 680, 692 ЦК України, в якості фактичних Договір №832 від 21.05.2018р.

Ухвалою від 19 березня 2019р господарський суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

27 березня 2019 року до суду позивач надіслав клопотання від 25.03.19р за №3091, згідно якого повідомив суд про те, що заходи досудового розгляду вживалися; заява про забезпечення позову чи доказів не подавалася і відповідні дії не вчинялися; оригінали письмових доказів, копії яких додано до цієї позовної заяви знаходяться у позивача (а.с. 40).

Сторони своїх представників в судове засідання не направили, про причину неявки суд не повідомили.

Судом перевірено та встановлено, що відповідач отримав 29.03.2019 року ухвалу про відкриття провадження у справі.

Правова позиція відповідача по суті спору станом на 16.04.19р суду не відома.

Враховуючи те, що явка представників сторін в засідання суду обов'язковою не визнавалась, господарський суд вважає, що неявка представників сторін, повідомлених належним чином, не перешкоджає розгляду справи за наявними матеріалами справи відповідно до ч. 2 ст. 178, ст. 202 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

21 травня 2018 року між позивачем ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "НПП "Метрика" (як продавець) та відповідачем ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Малинський ливарний завод" (як покупець) був укладений Договір №832, згідно умов якого продавець зобов'язався виготовити і поставити, а покупець прийняти і оплатити литі або ковані елементи, які в подальшому названі "продукція" (надалі за текстом - Договір №832).

Продукція виготовлюється на основі замовлення покупця. Замовлення повинно містити назву і кількість виготовленої продукції. До замовлення при необхідності додаються креслення, ескізи чи інші документи, в яких викладені вимоги покупця до зовнішнього вигляду, якості і технічним характеристикам продукції. вказані документи підписуються уповноваженими представниками сторін і скріплюються печатками (п. 1.2. Договору №832).

Найменування, кількість, ціна, строки і умови поставки і оплати продукції узгоджуються сторонами в Специфікаціях, які є невід'ємною частиною даного Договору (п. 1.3. Договору №832).

Якість і умови приймання-передачі продукції сторони погодили в розділі 2 Договору №832.

Ціни на продукцію, яка постачається продавцем, встановлюється сторонами у відповідних Специфікаціях, які є невід'ємними частинами даного Договору (п. 3.1. Договору №832).

Розрахунки здійснюються шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця на умовах, обумовлених сторонами в Специфікаціях, які є невід'ємними частинами даного Договору. Можливі інші форми розрахунку, які не протирічать діючому законодавству (п. 3.2. Договору №832).

Строки і умови поставки сторони визначили у розділі 4 Договору №832).

У випадку несвоєчасної оплати продукції покупець сплачує продавцю штрафну неустойку у вигляді пені в розмірі 0, 3% від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу (п. 5.3. Договору №832).

Строк дії Договору №832, згідно п. 8.1. якого, - до 31.12.2018 року (а.с. 8-10).

Згідно Специфікації №1 до Договору №832 від 21.05.2018р, сторони погодили найменування продукції: зчіпка крюкова ВТ70.10.00.020 в кількості 60 шт, ціна без ПДВ 900, 00 грн, сума без ПДВ 54 000, 00 грн, ПДВ 20% 10 800, 00 грн, всього з ПДВ 64 800, 00 грн.

Загальна сума по Специфікації №1 становить 64 800, 00 грн

Умови оплати - попередня оплата за продукцію 50%, залишок 50% після повідомлення про готовність до відвантаження. Відвантаження продукції буде проведена тільки після зарахування грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця.

Умови поставки: EXW склад постачальника: м. Дружківка, в редакції "Інкотермс - 2010".

Строк поставки: на протязі 30 робочих днів з моменту внесення попередньої оплати за умови дострокового відвантаження (а.с. 11).

Факт належного виконання позивачем свого зобов'язання підтверджується:

- видатковою накладною №7223 від 15.06.2018 р на суму 64 800, 00 грн. (а.с. 12);

- рахунком на оплату №6946-Ф від 21.05.2018р. (а.с. 13).

Відповідач свої зобов'язання по сплаті коштів за отриману продукцію виконав лише частково на суму 32 400, 00 грн, що підтверджується копією платіжного доручення №494 від 22.05.2018р (а.с. 19).

23.01.2019р за вих. №1042-01 позивач надіслав відповідачу претензію з вимогою про сплату залишку заборгованості на суму 32400, 00 грн та, додатково, пеню, 3% річних та суму інфляційних втрат, яка залишена останнім без задоволення.

Зазначене зумовило позивача звернутися з позовом до суду в примусовому порядку про стягнення 32 400, 00 грн основного боргу.

Додатково позивач заявив до стягнення матеріально-правову вимогу про стягнення пені в сумі 5654, 47 грн, 3% річних в сумі 641, 79 грн, інфляційних втрат в сумі 1 679, 08 грн.

Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши всі обставини справи в сукупності до ст. 86 ГПК України, прийшов до висновку задовольнити позовні вимоги, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ст. 509 ЦК України).

За нормами ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідач контррозрахунку суми боргу та заперечень щодо розміру основної суми боргу не подавав.

Таким чином, суд вважає позовні вимоги позивача в частині стягнення основного боргу в сумі 32 400, 00 грн обґрунтованими, тому підлягають задоволенню.

Згідно положень статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 612 Цивільного кодексу України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у строк, встановлений договором.

За змістом приписів параграфу 2 глави 49 ЦК України особливість пені у тому, що вона нараховується з першого дня прострочення та доти, поки зобов'язання не буде виконане. Період, за який нараховується пеня за порушення зобов'язання, не обмежується. Її розмір збільшується залежно від тривалості порушення зобов'язання. Тобто, вона може нараховуватись на суму невиконаного або неналежно виконаного грошового зобов'язання протягом усього періоду прострочення, якщо інше не вказано у законі чи в договорі.

Як зазначалося раніше, у п. 5.3. Договору №832 сторони погодили, що у випадку несвоєчасної оплати продукції покупець сплачує продавцю штрафну неустойку у вигляді пені в розмірі 0, 3% від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу.

Частиною 6 ст. 231 ГК України передбачено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Разом з тим, ч. 2 ст. 343 ГК України встановлено, що платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Законом України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" визначено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін (стаття 1 вказаного Закону).

В свою чергу, статтею 3 названого Закону передбачено, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Таким чином, максимальний розмір пені пов'язаний із розміром облікової ставки Національного банку України.

Позивачем взято для обрахунку подвійну облікову ставку НБУ та нарахована до стягнення пеню в розмірі 5 654, 47 грн за період з 16.06.2018 року по 12.12.2018 року, що становить 180 днів.

Відповідач контррозрахунку розміру пені суду не подавав.

Судом перевірено розрахунок пені за вказаний період та визнано його арифметично правильним, тому задовольняє його в повному обсязі в сумі 5 654, 47 грн.

Згідно з приписами частини 1 статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, за змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов'язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Позивачем нараховані до стягнення 3% річних в сумі 641, 79 грн за період з 16.06.2018 по 11.02.2019 року.

Відповідач контррозрахунку розміру 3% річних суду не подавав.

Господарський суд, перевіривши розрахунок 3% річних на суму 641, 79 грн, визнає його арифметично правильним, тому задовольняє в повному обсязі на суму 641, 79 грн.

Позивачем нараховані до стягнення суму інфляційних втрат в розмірі 1679, 08 грн.

Відповідач контррозрахунку суми інфляційних втрат суду не подавав.

Господарський суд, перевіривши розрахунок суми інфляційних втрат на суму 1679, 08 грн, визнав їх арифметично правильним, тому задовольняє його в повному обсязі на суму 1679, 08 грн.

Частиною 1 ст. 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Малинський ливарний завод" ( 11601, Житомирська область , м. Малин, вул. Огієнко,55, ) на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "НПП "Метрика" ( 84200, Донецька область, м. Дружківка, вул. Привокзальна, 8А, ): 32400,00 грн основного боргу, 5654,47 грн пені, 641,79 грн 3% річних,1679,08 грн інфляційних втрат,1921,00 грн судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 17.04.19

Суддя Машевська О.П.

Віддрукувати:

1- у справу

2- позивачу (рек. з повідомл.)

3- відповідачу (рек. з повідомл)