ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"16" квітня 2019 р. м. Київ Справа № 911/3815/15

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Суффле Агро Україна», Хмельницька обл., Славутський р-н, с. Крупець () - Кредитор

до Споживчого товариства «Настуся», Київська обл., Білоцерківський р-н, с. Пилипча () - Боржник/Банкрут

про банкрутство

Суддя Наріжний С.Ю.

За участю секретаря Ющенко А.В.

За участю представників учасників у справі:

ліквідатор СТ «Настуся» арбітражний керуючий Гусар І.О.

ВСТАНОВИВ:

у провадженні господарського суду Київської області знаходиться справа № 911/3815/15 за заявою ТОВ «Суффле Агро Україна» про банкрутство Споживчого товариства «Настуся» за загальною процедурою банкрутства, передбаченою Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (надалі також: «Закон про банкрутство»).

Ухвалою господарського суду Київської області від 21.09.2015 порушено провадження у справі № 911/3815/15; введено процедуру розпорядження майном Боржника та призначено розпорядником майна Боржника арбітражного керуючого Гусара І.О., вирішено інші процедурні питання у справі.

Ухвалою попереднього засідання суду від 04.10.2016, залишеною без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 02.02.2017, затверджено реєстр вимог кредиторів Боржника.

Постановою Вищого господарського суду України від 28.03.2017 постанову суду апеляційної інстанції від 02.02.2017 та ухвалу місцевого суду від 04.10.2016 скасовано в частині розгляду кредиторських вимог ОСОБА_3 та ОСОБА_4; справу в цій частині передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою господарського суду Київської області від 15.11.2017 (суддя Лопатін А.В.) під час нового розгляду визнано та включено до реєстру вимог кредиторів Боржника вимоги ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Постановою господарського суду Київської області від 27.02.2018 визнано банкрутом СТ «Настуся», відкрито відносно нього ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Гусара І.О.; вирішено інші процедурні питання у справі.

03.12.2018 до суду надійшла заява ліквідатора Банкрута арбітражного керуючого Гусара І.О. від 28.11.2018 № 911/3815/15-97 (вх. № 33471/18) про стягнення суми оплати послуг розпорядника майна Боржника, в якій ліквідатор просить суд стягнути з ТОВ «Суффле Агро Україна» на користь арбітражного керуючого Гусара І.О. грошову винагороду за період виконання повноважень розпорядника майна у даній справі з 25.09.2015 до 26.02.2018 в сумі 134933,80 грн.

Ухвалою суду від 06.12.2018 розгляд вказаної заяви призначено в судовому засіданні на 15.01.2019.

15.01.2019 до суду надійшли письмові заперечення ТОВ «Суффле Агро Україна» від 11.01.2019 б/№ (вх. № 738/19) проти вказаної вище заяви арбітражного керуючого Гусара І.О.

Ухвалою суду від 15.01.2019 розгляд заяви арбітражного керуючого Гусара І.О. відкладено на 12.02.2019 та в подальшому відкладено на 05.03.2019.

04.03.2019 до суду надійшли письмові пояснення арбітражного керуючого Гусара І.О. від 28.02.2019 № 911/3815/15-106 (вх. № 4294/19) щодо заперечень ТОВ «Суффле Агро Україна».

В судовому засіданні 05.03.2019 оголошено перерву до 16.04.2019.

16.04.2019 в судове засідання з'явився ліквідатор СТ «Настуся» арбітражний керуючий Гусар І.О. Інші учасники у справі в судове засідання не з'явились, про причини неявки суд не повідомили.

Розглянувши подану заяву арбітражного керуючого Гусара І.О. про стягнення суми оплати послуг розпорядника майна, заперечення ТОВ «Суффле Агро Україна» проти заяви та матеріали справи в цілому, а також заслухавши пояснення ліквідатора судом встановлено наступне.

В заяві арбітражний керуючий Гусар І.О. посилаючись на ст. 115 Закону про банкрутство просить суд стягнути з ініціюючого кредитора у даній справі ТОВ «Суффле Агро Україна» на користь арбітражного керуючого Гусара І.О. грошову винагороду арбітражного керуючого за період виконання ним повноважень розпорядника майна СТ «Настуся» з 21.09.2015 по 26.02.2018 у сумі 134933,80 грн.

Заявник зазначає, що ухвалою суду від 21.09.2015 було встановлено оплату послуг (грошову винагороду) розпорядника майна Боржника у розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень, шляхом авансування ТОВ «Суффле Агро Україна» у відповідності до ст. 115 Закону про банкрутство.

Однак кредитором не було здійснено оплату послуг арбітражного керуючого Гусара І.О. за виконання повноважень розпорядника майна, вимога ліквідатора від 05.10.2018 № 911/3815/13-96, адресована кредитору щодо оплати послуг залишилась без реагування.

Отже з позиції ліквідатора вказані кошти підлягають стягненню з кредитора на користь арбітражного керуючого Гусара І.О. в примусовому порядку.

Заперечуючи проти вказаної заяви ліквідатора кредитор ТОВ «Суффле Агро Україна» зазначає, що строк процедури розпорядження майном Боржника відповідно до ст. 22 Закону про банкрутство становить 115 днів та може бути продовжений на 2 місяці; арбітражним керуючим Гусаром І.О. при здійсненні розрахунку оплати послуг не враховано, що провадження у справі було зупинене протягом 7 місяців - з 27.10.2015 по 10.05.2016, справа неодноразово перебувала на апеляційному/касаційному оскарженні та з 10.04.2017 по 15.11.2017 справа перебувала на новому розгляді в господарському суді Київської області в іншому складі суду.

Таким чином кредитор вважає, що оплата послуг розпорядника майна за період, що є більшим, ніж визначений ст. 22 Закону строк процедури розпорядження майном, неможлива.

Також кредитор зазначає, що розпорядник майна не звертався в установленому ст. 115 Закону про банкрутство порядку до комітету кредиторів щодо затвердження звіту про нарахування та виплату грошової винагороди і не подав вказаний звіт до суду за 5 днів до закінчення процедури розпорядження майном.

Крім цього кредитор зазначає, що у разі здійснення ним оплати послуг арбітражного керуючого, зазначена сума може бути заявлена в якості кредиторських вимог 1 черги у справі про банкрутство, однак враховуючи, що ліквідаційна процедура перебуває на завершальній стадії кредитор не зможе реалізувати дане право, що призведе до неправомірних додаткових витрат.

Також кредитор зазначає, що статтею 115 Закону про банкрутство передбачено інші джерела оплати послуг арбітражного керуючого, крім сплати ініціюючим кредитором, а саме за рахунок активів боржника

Додатково кредитор зазначає, що арбітражним керуючим Гусаром І.О. неналежним чином виконувались повноваження розпорядника майна у даній справі, що було підставою для звернення кредитора до ГТУЮ у Київській області зі скаргою на арбітражного керуючого, та за наслідком перевірки було винесено припис про усунення порушення.

Підсумовуючи зазначене кредитор просить суд відмовити у задоволенні заяви арбітражного керуючого Гусара І.О. про стягнення суми оплати послуг з ТОВ «Суффле Агро Україна».

Заперечуючи проти викладеної позиції кредитора арбітражний керуючий Гусар І.О. посилається на положення ст. 27 Закону про банкрутство, якою визначено перелік виключних підстав для припинення процедури розпорядження майном та повноважень розпорядника майна, і закінчення 115-денного строку не є такою підставою.

Також арбітражний керуючий зазначає, що його право на оплату послуг задеклароване в ст. 98 та 115 Закону про банкрутство і відмова кредитора від здійснення оплати послуг може бути розцінена як примушування до безоплатної праці, що забороняється та прирівнюється до рабства.

Крім цього арбітражний керуючий зазначає, що ним було виконано весь комплекс дій та заходів, що передбачений в судовій процедурі розпорядження майном, дії розпорядника майна до суду учасниками у справі не оскаржувались, твердження кредитора про неналежне виконання арбітражним керуючим Гусаром І.О. обов'язків розпорядника майна у даній справі не підтверджене жодними доказами і не є предметом доказування при розгляді питання щодо виплати грошової винагороди.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 98 Закону про банкрутство, арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) користується усіма правами розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора відповідно до законодавства, у тому числі має право отримувати винагороду в розмірі та порядку, передбачених цим Законом.

Згідно ст. 115 Закону про банкрутство, арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) виконує повноваження за грошову винагороду.

Грошова винагорода арбітражного керуючого за виконання повноважень розпорядника майна визначається в розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень або в розмірі середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останні дванадцять місяців його роботи до відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство, якщо такий розмір перевищує дві мінімальні заробітні плати. Розмір грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання повноважень розпорядника майна не може перевищувати п'яти мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень.

Право вимоги грошової винагороди виникає в арбітражного керуючого в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень розпорядника майна боржника.

Сплата грошової винагороди арбітражному керуючому (розпоряднику майна) здійснюється шляхом її авансування заявником (кредитором або боржником) у розмірі, зазначеному у цій частині. Сума авансового платежу вноситься на депозитний рахунок нотаріуса та виплачується арбітражному керуючому (розпоряднику майна) за кожний місяць виконання ним повноважень розпорядника майна.

Сплата грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого у зв'язку з виконанням ним повноважень у справі про банкрутство здійснюються за рахунок наявних у боржника коштів, одержаних у результаті господарської діяльності боржника, або коштів, одержаних від продажу майна (майнових прав) боржника.

Кредитори можуть створювати фонд для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого. Формування фонду та порядок використання його коштів визначаються рішенням комітету кредиторів та затверджуються ухвалою господарського суду.

Розпорядник майна звітує про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого, здійснення та відшкодування його витрат на першому засіданні комітету кредиторів, а також за результатами процедури розпорядження майном боржника.

Звіт арбітражного керуючого про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат доводиться кредиторам до відома та повинен бути схвалений або погоджений комітетом кредиторів.

Звіт про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за підсумками процедур розпорядження майном, санації, ліквідації подається арбітражним керуючим до господарського суду за п'ять днів до закінчення відповідної процедури, розглядається судом та затверджується ухвалою, що може бути оскаржена у встановленому порядку.

Отже статтею 115 Закону про банкрутство чітко врегульовано порядок оплати послуг арбітражного керуючого у справі про банкрутство, зокрема щодо стадії розпорядження майном боржника:

- грошова винагорода не може бути меншою ніж дві мінімальні заробітні плати та більшою ніж п'ять мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень;

- право вимоги грошової винагороди виникає в арбітражного керуючого в останній день кожного календарного місяця;

- сплата грошової винагороди арбітражному керуючому (розпоряднику майна) здійснюється шляхом її авансування заявником (в даному випадку ініціюючим кредитором ТОВ «Суффле Агро Україна»).

На підставі імперативних норм ч. 9 ст. 16, ч. 1 ст. 115 Закону про банкрутство, ухвалою господарського суду Київської області від 21.09.2015 було встановлено оплату послуг (грошову винагороду) розпорядника майна СТ «Настуся» арбітражного керуючого Гусара І.О. у розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень, шляхом авансування ТОВ «Суффле Агро Україна» у відповідності до ст. 115 Закону про банкрутство.

Отже доводи кредитора про те, що статтею 115 Закону про банкрутство передбачено інші джерела оплати послуг арбітражного керуючого, крім сплати ініціюючим кредитором, а саме за рахунок активів боржника, відхиляються судом, оскільки механізм оплати послуг арбітражного керуючого безпосередньо на стадії розпорядження майном конкретно визначений в ч. 1 ст. 115 Закону, про що вже вказано вище.

Відносно доводів кредитора про неможливість здійснення оплати послуг розпорядника у строк понад 115 днів + 2 місяця суд зазначає наступне.

Згідно ч. 2 ст. 22 Закону про банкрутство, процедура розпорядження майном боржника вводиться строком на сто п'ятнадцять календарних днів і може бути продовжена господарським судом за вмотивованим клопотанням розпорядника майна, комітету кредиторів або боржника не більше ніж на два місяці.

Підстави закінчення процедури розпорядження майном визначені приписами ст. 27 Закону про банкрутство, а саме - перехід до наступних судових процедур або закриття провадження у справі. Закон не містить жодного процесуального наслідку перевищення строку процедури розпорядження майном; отже суд продовжує провадження у справі.

Таким чином вказані доводи кредитора про граничний строк оплати послуг розпорядника майна становить 115 днів + 2 місяці, є необґрунтованими.

Слід звернути увагу на те, що процедури банкрутства, за приписами Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», мають строковий характер. Відтак, всі учасники провадження у справі про банкрутство, мають належним чином користуватися наданими Законом правами та власними повноваженнями, сприяти дотриманню визначених Законом про банкрутство строків судових процедур, задля зменшення негативних наслідків надмірною тривалістю цих процедур як для кредиторів так і боржника.

Так, процедура розпорядження майном Боржника у даній справі тривала з 21.09.2015 по 26.02.2018, отже 29 місяців і 5 днів, і вказана тривалість процедури пов'язана з неодноразовим оскарженням учасниками у справі (у тому числі ініціюючим кредитором) процесуальних рішень суду в апеляційному та касаційному порядку, а також новим розглядом кредиторських заяв.

При цьому суд відхиляє доводи кредитора про неможливість нарахування оплати послуг арбітражного керуючого за період зупиненого провадження у справі та перебування справи в судах вищих інстанцій, оскільки зупинення судом першої інстанції провадження у справі про банкрутство у зв'язку з направленням справи до суду вищої інстанції не є підставою для зупинення повноважень розпорядника майна та не є підставою для невиконання арбітражним керуючим своїх обов'язків у справі в такий період.

Відносно доводів кредитора про те, що звіт розпорядника майна про оплату послуг не був затверджений комітетом кредиторів та не був поданий до суду за 5 днів до завершення процедури розпорядження майном суд зазначає наступне.

Схвалення та погодження комітетом кредиторів звітів про нарахування грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за своїм змістом є додатковими гарантіями дотримання прав учасників провадження у справі про банкрутство та в силу Закону про банкрутство господарський суд не зв'язаний такими погодженнями (або ж їх відсутністю) у своїх правових позиціях та процесуальних діях під час провадження у справі про банкрутство; наявність чи відсутність відповідних погоджень підлягає дослідженню судом та обґрунтованому врахуванню або відхиленню.

Як вже зазначено вище, розмір грошової винагороди арбітражного керуючого на стадії виконання повноважень розпорядника майна у справі про банкрутство встановлено ч. 1 ст. 115 Закону про банкрутство та відповідно до наведеної норми ухвалою суду від 21.09.2015 було встановлено грошову винагороду арбітражного керуючого Гусара І.О. в розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожний місяць.

З поданого арбітражним керуючим Гусаром І.О. розрахунку заборгованості ініціюючого кредитора щодо оплати послуг вбачається, що розмір грошової винагороди визначено згідно встановлених ч. 1 ст. 115 Закону та ухвали суду від 21.09.2015 двох мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання повноважень.

Отже комітетом кредиторів не міг бути схвалений або погоджений інший (менший) розмір грошової винагороди розпорядника майна у даній справі. Судом також встановлено, що матеріали справи не містять доказів створення кредиторами фонду для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого - розпорядника майна, або встановлення іншого розміру грошової винагороди.

Таким чином суд відхиляє доводи кредитора про відсутність підстав здійснювати оплату ним грошової винагороди розпорядника майна у зв'язку з відсутністю затвердження комітетом кредиторів звіту щодо оплати.

Відносно доводів кредитора про неналежне виконання арбітражний керуючим Гусаром І.О. повноважень розпорядника майна у даній справі суд зазначає наступне.

Частинами 1, 4 статті 22 Закону про банкрутство встановлено, що розпорядник майна - фізична особа, яка відповідно до судового рішення господарського суду забезпечує здійснення процедури розпорядження майном. Розпорядник майна несе відповідальність за невиконання або неналежне виконання своїх повноважень відповідно до законодавства України. Повноваження розпорядника майна припиняються з дня закриття провадження у справі про банкрутство, а також у разі затвердження господарським судом мирової угоди, призначення керуючого санацією або ліквідатора, якщо інше не передбачено цим Законом.

Згідно ч. 3 ст. 114 Закону про банкрутство, усунення арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) від виконання ним своїх обов'язків здійснюється господарським судом за клопотанням комітету кредиторів, органу, уповноваженого управляти державним майном (для державних підприємств та підприємств, у статутному капіталі яких частка державної власності перевищує 50 відсотків) або за власною ініціативою у разі, зокрема, невиконання або неналежного виконання обов'язків, покладених на арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).

Судом встановлено, що протягом здійснення провадження у даній справі про банкрутство до суду не надходило скарг учасників у справі щодо неналежного виконання арбітражним керуючим Гусаром І.О. повноважень розпорядника майна/ліквідатора з вимогами про усунення арбітражного керуючого.

Лист ГТУЮ у Київській області від 27.12.2018 № 4407-5-1/5, на який посилається кредитор, щодо допущеного порушення арбітражним керуючим Гусаром І.О. під час виконання повноважень ліквідатора у даній справі, не має відношення до стадії розпорядження майном СТ «Настуся» та не стосується предмету доказування при розгляді даної заяви арбітражного керуючого Гусара І.О.

Отже доводи кредитора ТОВ «Суффле Агро Україна» про відсутність підстав для оплати грошової винагороди арбітражного керуючого Гусара І.О. у зв'язку з неналежним виконанням останнім своїх повноважень, відхиляються судом.

Таким чином всі подані ініціюючим кредитором ТОВ «Суффле Агро Україна» заперечення проти заяви арбітражного керуючого Гусара І.О. про стягнення оплати послуг та наведені доводи є необґрунтованими і безпідставними, у зв'язку з чим відхиляються судом повністю.

В той же час суд зазначає, що при визначенні розміру оплати послуг арбітражного керуючого (розпорядника майна) під час здійснення ним процедури розпорядження майном у справі про банкрутство, господарський суд має досліджувати не тільки період здійснення арбітражним керуючим процедури розпорядження майном, а й які фактичні дії вчинялись розпорядником майна протягом процедури.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 15.05.2018 у справі № 29/5005/486/2012.

Згідно ч. 3 ст. 22 Закону про банкрутство, розпорядник майна зобов'язаний: розглядати заяви кредиторів про грошові вимоги до боржника, які надійшли в установленому цим Законом порядку; вести реєстр вимог кредиторів; повідомляти кредиторів про результати розгляду їхніх вимог; вживати заходів для захисту майна боржника; аналізувати фінансово-господарську діяльність, інвестиційне становище боржника та його становище на ринках; виявляти (за наявності) ознаки фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, незаконних дій у разі банкрутства; скликати збори кредиторів та організовувати їх проведення; надавати державному реєстратору в електронній формі через портал електронних сервісів юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відомості, необхідні для ведення Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, у порядку, встановленому державним органом з питань банкрутства; надавати господарському суду та комітету кредиторів звіт про свою діяльність, відомості про фінансове становище боржника, пропозиції щодо можливості відновлення платоспроможності боржника; не пізніше двох місяців від дня відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство разом з боржником організувати та забезпечити проведення інвентаризації майна боржника та визначити його вартість; брати участь у розробці плану санації у випадках, передбачених цим Законом, та за можливості проведення санації боржника розробити разом з боржником не пізніше двох місяців від дня відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство план санації боржника та подати його на розгляд комітету кредиторів; виконувати інші повноваження, що передбачені цим Законом.

З матеріалів справи судом встановлено, що арбітражним керуючим Гусаром І.О. протягом виконання повноважень розпорядника майна у даній справі подавалися до суду звіти про хід процедури розпорядження майном і вжиті заходи, зокрема: від 23.10.2015 № 911/3815/15-20, від 24.11.2015 № 911/3815/15-34, від 14.01.2015 № 911/3815/15-37, від 10.08.2016 № 911/3815/15-45, від 15.09.2016 № 911/3815/15-46, від 02.11.2016 № 911/3815/15-46, від 02.12.2016 № 911/3815/15-46, від 30.12.2016 № 911/3815/15-50, від 10.02.2017 № 911/3815/15-51, від 07.03.2017 № 911/3815/15-52, від 28.04.2017 № 911/3815/15-54, від 05.06.2017 № 911/3815/15-56, від 04.07.2017 № 911/3815/15-57, від 03.08.2017 № 911/3815/15-58, від 13.10.2017 № 911/3815/15-58, від 09.11.2017 № 911/3815/15-62, від 14.12.2017 № 911/3815/15-63, від 03.01.2018 № 911/3815/15-64, від 22.02.2018 № 911/3815/15-67.

З вказаних звітів вбачається, що арбітражним керуючим Гусаром І.О. на виконання своїх обов'язків було здійснено запити до відповідних державних органів щодо встановлення майнового стану підприємства для проведення аналізу фінансово-господарського становища та інвентаризації майна Боржника, вказані запити здійснювались розпорядником майна протягом вересня-жовтня 2015 року.

Крім цього арбітражним керуючим Гусаром І.О. вживалися заходи щодо розгляду заяв з кредиторськими вимогами до Боржника, формування реєстру вимог кредиторів, скликання та проведення зборів кредиторів і комітету кредиторів.

Відповідно до матеріалів справи та звітів арбітражного керуючого судом встановлено, що активним періодом виконання повноважень розпорядника майна Боржника Гусаром І.О. є період з вересня 2015 по жовтень 2016 (під час розгляду місцевим судом кредиторських вимог до Боржника та затвердження реєстру вимог кредиторів, оскарження учасниками у справі ухвали суду від 21.09.2015 про порушення провадження у справі).

Саме в цей період з вересня 2015 по жовтень 2016 арбітражним керуючим здійснювались відповідні запити щодо майна Боржника, аналізувався фінансовий стан Боржника, проводилась інвентаризація майна, надавалися повідомлення за результатами розгляду кредиторських вимог, забезпечувалась участь в судових засіданнях щодо розгляду кредиторських заяв, скликалися збори кредиторів та комітет кредиторів.

В подальшому, після затвердження ухвалою господарського суду Київської області від 04.10.2016 реєстру вимог кредиторів та проведення 27.10.2016 зборів кредиторів і засідання комітету кредиторів, учасниками у справі було оскаржено в апеляційному та касаційному порядку ухвалу від 04.10.2016 і за наслідком скасування вказаної ухвали в частині кредиторських заяв окремих кредиторів та нового розгляду справи у скасованій частині, матеріали справи № 911/3815/15 було повернуто судді Наріжному С.Ю. для подальшого розгляду в січні 2018 року.

Згідно поданих звітів розпорядника майна та матеріалів справи судом встановлено, що у період розгляду даної справи судами апеляційної та касаційної інстанцій, а також нового розгляду кредиторських заяв місцевим судом (листопад 2016 - січень 2018), арбітражним керуючим Гусаром І.О. на виконання своїх повноважень було забезпечено участь представника в судовому засіданні суду апеляційної інстанції 02.02.2017 та в судовому засіданні місцевого суду 16.05.2017, вжито заходи щодо скликання та проведення нових зборів кредиторів і комітету кредиторів у січні-лютому 2018 року.

Доказів вжиття розпорядником майна інших заходів у вказаний період не надано та згідно матеріалів справи весь комплекс необхідних дій та заходів в процедурі розпорядження майном було здійснено арбітражним керуючим протягом вересня 2015 - жовтня 2016 та у січні-лютому 2018.

Таким чином судом встановлено, що протягом строку процедури розпорядження майном СТ «Настуся» з вересня 2015 по лютий 2018 арбітражним керуючим Гусаром І.О. здійснювались активні заходи щодо виконання своїх повноважень протягом вересня 2015 - жовтня 2016, у лютому 2017 та травні 2017 щодо участі в судових засіданнях, а також у січні-лютому 2018.

В інші періоди часу протягом вказаного строку процедура розпорядження майном Боржника не мала активної стадії, тому арбітражний керуючий обмежувався направленням до суду звітів інформативного характеру про перебіг судової процедури, без виконання інших активних дій.

Отже враховуючи наведений вище принцип оплатності послуг арбітражного керуючого за фактично виконану роботу під час реалізації повноважень розпорядника майна, а не формально за конкретний період часу провадження у справі, суд дійшов висновку, що оплаті підлягає виконання арбітражним керуючим Гусаром І.О. своїх повноважень за період з вересня 2015 по жовтень 2016, за лютий 2017, за травень 2017, а також за січень-лютий 2018.

Відповідно до наданого арбітражним керуючим Гусаром І.О. розрахунку сум оплати послуг, за вказаний період оплаті ініціюючим кредитором підлягає сума грошової винагороди в розмірі 64833,80 грн.

Таким чином, оскільки судом встановлено обґрунтованість вимог арбітражного керуючого Гусара І.О. щодо виплати йому грошової винагороди за виконання повноважень розпорядника майна СТ «Настуся» у сумі 64833,80 грн, а також враховуючи, що ініціюючим кредитором ТОВ «Суффле Агро Україна» не було здійснено оплату послуг розпорядника майна Боржника, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви арбітражного керуючого Гусара І.О. від 28.11.2018 № 911/3815/15-97 та стягнення з ТОВ «Суффле Агро Україна» на користь арбітражного керуючого Гусара І.О. грошової винагороди арбітражного керуючого за період виконання останнім повноважень розпорядника майна СТ «Настуся» з 21.09.2015 по 26.02.2018 в сумі 64833,80 грн.

Керуючись ст. 232-235, 255, п. 17.5. розділу ХІ ГПК України, ст. 115 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву ліквідатора Банкрута арбітражного керуючого Гусара І.О. від 28.11.2018 № 911/3815/15-97 (вх. № 33471/18) про стягнення суми оплати послуг розпорядника майна Боржника задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Суффле Агро Україна» (30068, Хмельницька обл., Славутський р-н, с. Крупець, вул. Богдана Хмельницького, буд. 43; ) на користь арбітражного керуючого Гусара Івана Олексійовича (свідоцтво № 143 від 15.04.2013, адреса: 03035, м. Київ, вул. Патріарха Мстислава Скрипника, буд. 40, оф. 1005, ідентифікаційний номер НОМЕР_1; р/р 0335, АТ КБ «Приватбанк» столична філія; МФО 380269) грошову винагороду арбітражного керуючого за період виконання останнім повноважень розпорядника майна СТ «Настуся» з 21.09.2015 по 26.02.2018 в сумі 64833 (шістдесят чотири тисячі вісімсот тридцять три) грн 80 коп.

3. Видати наказ.

4. В іншій частині заяви відмовити.

5. Копію ухвали надіслати учасникам у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена протягом десяти днів з дати складення та підписання повного тексту ухвали шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду через господарський суд Київської області.

Повний текст ухвали виготовлено і підписано 22.04.2019.

Суддя С.Ю. Наріжний