ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.04.2019 Справа № 917/319/19

за позовною заявою Державного підприємства "Бердянський морський торговельний порт" вул. Горького 13/7, м. Бердянськ, Запорізька область, 71112

до Публічного акціонерного товариства "Карлівський машинобудівний завод", вул. Сергія Нігояна, 2, м. Карлівка, Полтавська область, 39500

про розірвання договору підряду та стягнення грошових коштів

Суддя Ціленко В. А.

Секретар судового засідання Білоус О.В

Представники:

від позивача: ОСОБА_1

від відповідача: ОСОБА_2

Суть справи: розглядається позовна заява про розірвання договору на розробку проекту зернового комплексу № 020614/Пр від 17.06.2014 року та стягнення 400 000 грн. збитків від вартості оплачених робіт, які мають істотні недоліки.

Відповідач позов заперечує, посилаючись на підписання акту приймання - передачі робочого проекту зернового комплексу без зауважень та претензій відносно виконаних робіт. Покладення на генпідрядника обов'язку отримати на виготовлений проект висновок експертизи є побічним і не є предметом договору.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд, встановив.

Відповідно до умов укладеного договору на розробку проекту зернового комплексу № 020614/Пр від 17.06.2014 року Приватне акціонерне товариство "Карлівський машинобудівний завод", м. Карлівка зобов'язалося розпрацювати проект, комплексу по перевантаженню експортних зернових і продовольчих вантажів на причалі № 2, а Державне підприємство "Бердянський морський торговельний порт" м. Бердянськ, прийняти та оплатити роботи за обумовленим у договорі порядком.

Заявник посилається на виготовлення відповідачем проекту зернового комплексу та його передачу без висновку експертизи, за наявності відступів від умов договору та з істотними недоліками, тому просить суд розірвати договір на розробку проекту зернового комплексу № 020614/Пр від 17.06.2014 року та відшкодувати за рахунок генпідрядника понесені збитки.

При прийнятті рішення судом враховано наступне.

Правовідносини, що склалися між сторонами, регулюються договором підряду, відповідно до якого одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу (ст. 837 Цивільного кодексу України).

Із наданих сторонами доказів Публічне акціонерне товариство "Карловський машинобудівний завод" виготовив та по Акту - приймання передачі від 26.02.2016 року передав Державному підприємству "Бердянський морський торговельний порт" проект зернового комплексу, за який замовник перерахував платіжними дорученнями № 2363 від 03.07.2014 року, № 1068 від 11.03.2016 року, № 1620 від 18.04.2016 року, суму в розмірі 400 000,00 грн.

Відповідно до п. 5.3. договору на розробку проекту зернового комплексу № 020614/Пр від 17.06.2014 року генпідрядник передає замовнику 2 екземпляри узгодженого проекту з позитивним висновком експертизи і акт приймання-передачі.

Частиною 3 статті 853 Цивільного Кодексу України встановлено, що у разі виникнення між замовником і підрядником спору з приводу недоліків виконаної роботи або їх причин на вимогу будь-кого з них має бути призначена експертиза. Витрати на проведення експертизи несе підрядник, крім випадків, коли експертизою встановлена відсутність порушень договору підряду або причинного зв'язку між діями підрядника та виявленими недоліками. У цих випадках витрати на проведення експертизи несе сторона, яка вимагала її призначення, а якщо експертизу призначено за погодженням сторін, - обидві сторони порівну.

Як вбачається з вищевикладеного самим договором передбачена обов'язковість проведення експертизи так як розроблення проектної документації потребує спеціальних знань у технічній, економічній та архітектурній сфері, а перевірка її можлива лише спеціалістами, експертами у цій сфері.

Позивач неодноразово звертався до відповідача, що підтверджується листами наявними в матеріалах справи, з вимогою про проведення експертизи та отримання позитивного висновку щодо проекту, який є обов'язковим документом для офіційного підтвердження проектної документації та проведення будівельних робіт. Жодних дій, щодо проведення експертизи відповідачем так і не були виконані.

Позивачем на підставі договору було замовлено експертизу у Державного підприємства "Спеціалізована державна експертна організація - центральна служба Української державної будівельної експертизи" ДП "Укрдержбудекспертиза" робочого проекту "Реконструкція існуючих потужностей х перевантаження зернових та продовольчих вантажів насипом в тилу причалу № 2 ДП "Бердянський морський торгівельний порт".

17.05.2017 року позивачем отримані експертні звіти № 00-0009-17/ПБ від 14.02.2017 року та № 00-0009-17/ПБ від 26.04.2017 року, згідно яких виявлено помилки та недотримання вимог до міцності, надійності та довговічності об'єкту будівництва, та зроблений висновок про невідповідність робочого проекту умовам будівельних норм, умовам договору та діючому законодавству України.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, так як одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

З зазначеного випливає, що відповідач покладені обов'язки за договором на розробку проекту зернового комплексу № 020614/Пр від 17.06.2014 року до кінця не виконав.

Частиною 2 статті 852 Цивільного кодексу зазначено, що за наявності у роботі істотних відступів від умов договору підряду або інших істотних недоліків замовник має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків. Так як за експертними звітами запропонований відповідачем проект комплексу по перевантаженню зернових, із-за суттєвих недоліків не міг бути використаний за призначенням, слід вважати, що вказані недоліки є істотними і такими, що надають позивачеві право звертатися з позовом, як про розірвання договору, так і відшкодування збитків.

Враховуючи вищевикладене суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обгрунтовані та такі що підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 232-233,237-238 ГПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Розірвати Договір на розробку проекту зернового комплексу № 020614/Пр укладений 17.06.2014 року між Державним підприємством "Бердянський морський торговельний порт" та Публічним акціонерним товариством "Карлівський машинобудівний завод".

3. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Карлівський машинобудівний завод", (вул. Сергія Нігояна, 2, м. Карлівка, Полтавська область, 39500 ) на користь Державного підприємства "Бердянський морський торговельний порт" (вул. Горького 13/7, м. Бердянськ, Запорізька область, 71112, ) 400 000,00 грн. збитків.

Видати накази з набранням цим рішенням законної сили.

Повне рішення складено 19.04.2019

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.256 ГПК України). Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до

набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Ціленко В. А.