ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" квітня 2019 р.м. ХарківСправа № 922/3650/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Присяжнюка О.О.

при секретарі судового засідання Лепенець К.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Військового прокурора Харківського гарнізону (61045, м.Харків, вул.Клочківська, 228) в інтересах держави, в особі Державного концерну "Укроборонпром" (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 36) Державного підприємства "Харківський машинобудівний завод "ФЕД" (61023,м.Харків, вул. Сумська, 132)
до Харківської міської ради ( 61003, м.Харків,пл.Конституції,7)
про скасування рішення
за участю представників:

Прокурор - Набекало М. М.

Представник позивача - 1, не з'явився,

Представник позивача - 2,ОСОБА_2 адвокат;

Представник відповідача, ОСОБА_1, довіреність №08-21/3489/2-18 від 20.12.18,

ВСТАНОВИВ:

Військовий прокурор Харківського гарнізону в інтересах держави, в особі Державного концерну "Укроборонпром" звернувся до господарського суду Харківської області із позовною заявою до Державного підприємства "Харківський машинобудівний завод "ФЕД" до Харківської міської ради, про визнання незаконним та скасування п.93 рішення Харківської міської ради від 24.06.2009 за №145/09.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 28.12.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 922/3650/18; справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін; підготовче засідання призначено на 24.01.2019 року о 10:30 год.

23.01.2019 від відповідача до канцелярії суду надійшло клопотання за вх. № 1972 про відкладення розгляду справи, яке долучено судом до матеріалів справи.

В судовому засіданні 24.01.2019 оголошено перерву в підготовчому засіданні до 06.02.2019 року о 12:00 год.

В порядку ст.ст. 120-121 ГПК України сторони повідомлені про наступне підготовче засідання ухвалами суду від 24.01.2019.

24.01.2019 (після судового засідання) від другого позивача електронною поштою надійшло клопотання про перенесення судового засідання за вх. № 217, яке долучено до матеріалів справи.

28.01.2019 від другого позивача до канцелярії суду надійшло клопотання про перенесення судового засідання за вх. № 2260.

Клопотання долучено судом до матеріалів справи.

04.02.2019 від першого позивача до канцелярії суду надійшли письмові пояснення за вх. № 2986, відповідно до яких перший позивач підтримує позовні вимоги, просить задовольнити позов та розглянути справу без участі його представника.

Пояснення долучені до матеріалів справи.

06.02.2019 від відповідача до канцелярії суду надійшов відзив на позов за вх. № 3464, в якому відповідач зазначає про сплив позовної давності та у задоволенні позову просить відмовити.

Окрім того, 06.02.2019 відповідачем до канцелярії суду подано заяву (в порядку п. 2 ч. 1 ст. 226 ГПК України) про залишення позову без розгляду за вх. № 3463, яка долучена до матеріалів справи.

В судовому засіданні 06.02.2019 оголошено протокольну ухвалу про відмову в задоволенні заяви про залишення позову без розгляду та оголошено про перерву в підготовчому засіданні до 26.02.2019 о 12:00 год.

В порядку ст.ст. 120-121 ГПК України сторони повідомлені про наступне підготовче засідання ухвалами суду від 06.02.2019.

13.02.2019 від другого відповідача до канцелярії суду надійшла відповідь на відзив за вх. № 3934, яка долучена судом до матеріалів справи.

26.02.2019 Військовою прокуратурою Харківського гарнізону до канцелярії суду подано письмові пояснення щодо необгрунтованості заяви про застосування строку позовної давності за вх. № 5036, які долучені судом до матеріалів справи.

26.02.2019 відповідачем до канцелярії суду подано заяву (в порядку ч. 1 ст. 226 ГПК України) про залишення позову без розгляду за вх. № 5055.

Заяву долучено до матеріалів справи.

26.02.2019 другим позивачем до канцелярії суду подано клопотання про витребування доказів за вх. № 5056, відповідно до якого останній просить витребувати від Харківської міської ради документи, на підставі яких прийнято рішення про припинення Державному підприємству "Харківський машинобудівний завод "ФЕД" права користування земельною ділянкою площею 2,1044 га по в-ду Червоному, 20 та відміну Державної реєстрації державного акту на право постійного користування землею (серія 1-ХР № 003498) площею 2,1044 га по в-ду Червоному, 20 від 12 вересня 2000 року реєстраційний номер № 816, зокрема документ щодо "його добровільної відмови від 16.11.2007 р. № 262-56/38".

Клопотання долучено судом до матеріалів справи.

В судовому засіданні 26.02.2019 року постановлено протокольну ухвалу про відмову в задоволенні заяви (в порядку ч. 1 ст. 226 ГПК України) про залишення позову без розгляду (вх. № 5055 від 26.02.2019), продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів, відкладено підготовче засідання до 20.03.2019 року.

Ухвалою господарського суду від 26.02.2019 року ,задоволено клопотання Державного підприємства "Харківський машинобудівний завод "ФЕД" про витребування доказів (вх. № 5056 від 26.02.2019). Витребувано від Харківської міської ради документи, на підставі яких прийнято рішення про припинення Державному підприємству "Харківський машинобудівний завод "ФЕД" права користування земельною ділянкою площею 2,1044 га по в-ду Червоному, 20 та відміну Державної реєстрації державного акту на право постійного користування землею (серія 1-ХР № 003498) площею 2,1044 га по в-ду Червоному, 20 від 12 вересня 2000 року реєстраційний номер № 816, зокрема документ щодо "його добровільної відмови від 16.11.2007 р. № 262-56/38".

В порядку ст.ст. 120-121 ГПК України сторони повідомлені на наступне судове засідання ухвалами від 26.02.2019.

В судовому засіданні 20.03.2019 постановлено протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи у судовому засіданні по суті на 28.03.2019 року.

В порядку ст.ст. 120-121 ГПК України сторони повідомлені на наступне судове засідання ухвалами від 20.03.2019.

В судовому засіданні 28.03.2019 постановлено протокольну ухвалу про відкладення розгляду справи по суті до 18.04.2019 року.

В порядку ст.ст. 120-121 ГПК України сторони повідомлені на наступне судове засідання ухвалами від 28.03.2019.

В судовому засіданні 18.04.2019 задоволено клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, постановлено протокольну ухвалу про відкладення розгляду справи по суті до 23.04.2019 року.

В порядку ст.ст. 120-121 ГПК України сторони повідомлені на наступне судове засідання ухвалами від 18.04.2019.

У судовому засіданні 23 квітня 2019 року представник прокуратури підтримав вимоги, викладені у позовній заяві, та наполягав на їх задоволенні.

Перший позивач свого представника в судове засідання не направив.

Другий позивач в судовому засіданні підтримав позицію прокуратури у повному обсязі, просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому зсіданні 23.04.2019 року проти задоволення позовних вимог заперечив, з мотивів, наведених у відзиві на позову заяву, крім того, зазначив, що у разі задоволенні позовних вимог просив суд задовольнити заяву про застосування строку позовної давності.

У судовому засіданні 23.04.2019р. сторони наголосили на тому, що ними надані всі необхідні для розгляду справи докази та вважають за можливе розглянути справу по суті в даному судовому засіданні.

З огляду на те, що у матеріалах справи достатньо документів для правильного вирішення спору по даній справі, у судовому засіданні 23.04.2019р. на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду по даній справі.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення учасників справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Стаття 53 Господарського процесуального Кодексу України (далі - ГПК України) передбачає право прокурора звертатися до господарського суду з позовною заявою в інтересах держави. Прокурор, звертаючись до суду, у позовній заяві обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

У Рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційними поданнями Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді) від 08.04.1999 № 3-рп/99 Конституційний Суд України, з'ясовуючи поняття "інтереси держави", висловив міркування, що інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб'єктів права власності та господарювання тощо (п. 3 мотивувальної частини).

Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств.

Із врахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах (п. 4 мотивувальної частини).

З метою підвищення ефективності функціонування державних підприємств, які провадять господарську діяльність у сфері розроблення, виготовлення, реалізації, ремонту, модернізації та утилізації озброєння, військової і спеціальної техніки та боєприпасів і беруть участь у військово- технічному співробітництві з іноземними державами Кабінет Міністрів України постановою від 29.12.2010 за № 1221 утворив державний концерн «Укроборонпром» з включенням до його складу державних підприємств згідно з додатком до цієї постанови.

Державне підприємство «Харківський машинобудівний завод «ФЕД» входить до переліку державних підприємств, що включені до складу ДК «Укроборонпром» відповідно до додатку до постанови Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1221.

Законом України «Про особливості управління об'єктами державної власності в оборонно-промисловому комплексі», прийнятим 16.06.2011 та який набрав чинності із дня опублікування - 09.07.2011 (Голос України від 09.07.2011 №123) визначено особливості та правові основи управління об'єктами державної власності в оборонно-промисловому комплексі.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про особливості управління об'єктами державної власності в оборонно-промисловому комплексі» до об'єктів управління державної власності в оборонно-промисловому комплексі належать: майно державних підприємств оборонно-промислового комплексу, в тому числі казенних підприємств, які входять до складу Державного концерну «Укроборонпром»,

Статтею 3 Закону України «Про особливості управління об'єктами державної власності в оборонно-промисловому комплексі» встановлено, що суб'єктами управління об'єктами державної власності в оборонно- промисловому комплексі є: Кабінет Міністрів України та ДК «Укроборонпром».

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про особливості управління об'єктами державної власності в оборонно-промисловому комплексі» ДК «Укроборонпром» є уповноваженим суб'єктом господарювання з управління об'єктами державної власності в оборонно-промисловому комплексі. До складу Концерну входять державні підприємства оборонно-промислового комплексу, в тому числі казенні підприємства (далі - учасники Концерну), на основі фінансової залежності від одного або групи учасників Концерну, який виконує функції із забезпечення науково-технічного і виробничого розвитку, а також провадить інвестиційну, фінансову, зовнішньоекономічну та інші види діяльності.

Учасники Концерну не перебувають в управлінні органів виконавчої влади.

Концерн діє на підставі цього Закону та Статуту, який затверджується Кабінетом Міністрів України за поданням Наглядової ради Концерну.

Постановою Кабінету Міністрів України від 31.08.2011 за № 993 затверджено Статут Державного концерну «Укроборонпром». У додатку до статуту також затверджено Перелік державних підприємств - учасників Державного концерну «Укроборонпром».

Відповідно до пункту 1 Статуту Державного концерну «Укроборонпром», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31.08.2011 №993 та зареєстрованого Державним реєстратором 07.10.2011, номер запису 0040740, встановлено, що державний концерн «Укроборонпром» є державним господарським об'єднанням, утвореним відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1221 «Про утворення Державного концерну «Укроборонпром».

Функції з управління Концерном та контроль за його діяльністю здійснює Кабінет Міністрів України.

Права та обов'язки Концерну в процесі управління об'єктами державної власності в оборонно-промисловому комплексі, яке здійснює Концерн, передбачені ст. 1 Закону України «Про особливості управління об'єктами державної власності в оборонно-промисловому комплексі».

Пунктом 17 Статуту Концерну визначений перелік основних (однак не вичерпних) предметів діяльності Концерну відповідно до покладених на нього завдань.

Поряд із зазначеними повноваженнями, визначеними Законом України «Про особливості управління об'єктами державної власності в оборонно- промисловому комплексі», державний концерн «Укроборонпром» наділений статутними повноваженнями.

Державний концерн «Укроборонпром» може як самостійно здійснювати господарську діяльність, так і залучати до статутної діяльності інших учасників Концерну для виготовлення продукції.

Одночасно державний концерн «Укроборонпром» може здійснювати управління об'єктами державної власності в оборонно-промисловому комплексі.

Саме ці повноваження є делегованими повноваженнями держави у сфері ефективного управління об'єктами державної власності в оборонно- промисловому комплексі.

Здійснюючи повноваження з управління об'єктами державної власності в оборонно-промисловому комплексі, державний концерн «Укроборонпром» є суб'єктом Рішення Ради національної безпеки і оборони України від 20.05.2016, введеного в дію Указом Президента України від 02.08.2016 № 323/2016 «Про заходи з розвитку оборонно-промислового комплексу України».

За цих обставин, враховуючи наявність делегованих державою повноважень у сфері управління об'єктами державної власності в оборонно- промисловому комплексі, інтереси Держави Україна полягають у розвитку оборонно-промислового комплексу України, одним із спеціальних суб'єктів якого є державний концерн «Укроборонпром», до компетенції якого віднесені повноваження, визначені у Законі України «Про особливості управління об'єктами державної власності в оборонно-промисловому комплексі».

У свою чергу, ДП «ФЕД» як підприємство, яке входить до складу ДК «Укроборонпром», є безпосереднім учасником оборонно-промислового комплексу, а його господарська діяльність безпосередньо впливає на інтереси держави у відповідній сфері.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного1 Суду від 08.05.2018 по справі № 918/376/17.

Пред'явлення зазначеного позову прокурором в інтересах держави в особі ДК «Укроборонпром» та ДП «ФЕД» викликано саме необхідністю захисту інтересів держави у суді, оскільки припинення права користування земельною ділянкою з порушенням встановленої законодавством України процедури є порушенням прав та інтересів держави, що потребує їх захисту в судовому порядку.

З метою виконання покладених на органи прокуратури функцій та завдань, реалізуючи права, передбачені вищевказаними нормативно-правовими актами, військовий прокурор Харківського гарнізону підставно звертається до суду з даною позовною заявою в інтересах держави в особі ДК «Укроборонпром» та ДП «ФЕД».

Прокурор обґрунтовує позовні вимоги тим, що на підставі державного акту на право постійного користування землею №816 від 12.09.2000 серії І-ХР №003498 Позивачу 2 - ДП «Харківський механічний завод «ФЕД» надано у постійне користування земельну ділянку площею 2,1044 га для експлуатації водно-гребної бази, у зв'язку з чим останній виступав постійним землекористувачем даної земельної ділянки за адресою: м. Харків, Червоний в'їзд, 20.

Вказана земельна ділянка використовувалась Позивачем 2 за цільовим призначенням згідно з вимогами чинного земельного законодавства України. На вищевказаній земельній ділянці знаходяться будівлі та споруди, що належать державному підприємству.

Крім цього, ДП «ХМЗ «ФЕД» є платником земельного податку, об'єктом для оподаткування яким є, в тому числі, є земельна ділянка площею 2,1044 га, місцезнаходження якої - м. Харків, Червоний в'їзд, 20.

Так, згідно з п.п. 270.1.1 п. 270.1 ст. 270 Податкового кодексу України, об'єктами оподаткування земельним податком є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні.

Базою оподаткування є нормативна грошова оцінка земельних ділянок (п.п. 271.1.1 п. 271.1 ст. 271 Податкового кодексу України).

На підставі витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, № 344/10 від 17.03.2010 виданого управлінням держкомзему у м. Харків, ДП «ХМЗ «ФЕД» до цього часу сплачує податок на земельну ділянку, що знаходиться за адресою по Червоний в'їзд, 20.

У той же час, п. 93 рішення Харківської міської ради від 24.06.2009 № 145/09 припинено державному підприємству «Харківський машинобудівний завод «ФЕД» право користування земельною ділянкою площею 2,1044 га по в'їзду Червоному, 20 за його добровільною відмовою від 16.11.2007 № 262-56/38. Крім цього, вказаним пунктом рішенням відмінено державну реєстрацію державного акту на право постійного користування землею серія І-ХР № 003498 від 12.09.2000,

Обґрунтовуючи свої вимоги, прокурор посилається на те, що Харківська міська рада не мала повноважень щодо розпорядження спірною земельною ділянкою державної форми власності, а тому не могла вилучати її з користування ДП «ФЕД». Припинення права постійного землекористування ДП «ФЕД» могло бути здійснено власником земельної ділянки, тобто державним органом виконавчої влади, а не органом місцевого самоврядування, при цьому не мало значення, чи знаходилась спірна земельна ділянка в межах міста або за його межами.

Вказані обставини і стали підставою для звернення прокурора до господарського суду Харківської області з відповідним позовом.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Ч.2 ст.14 Конституції України встановлено, що право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.12 Земельного кодексу України (далі ЗК України) до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст зокрема належить розпорядження землями територіальних громад та передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Судом встановлено, що ДП "ХМЗ «ФЕД»" відповідно до Статуту є державним комерційним підприємством, заснованим на державній власності, та передане в управління ДК "Укроборонпром". Майно підприємства є державною власністю і закріплюється за ним на праві господарського відання. ДК «Укроборонпром» забезпечує контроль за оформленням прав на земельні ділянки та уточненням меж земельних ділянок підприємства.

Відповідно до рішення виконкому Харківської міської ради від 26 липня 2000року № НОМЕР_1 «ХМЗ «ФЕД» видано державний акт серії І - ХР № 003498на право постійного користування землею за адресою: в'їзд Червоний, 20 м. Харків, площею 2,1044 га в межах згідно з планом користування для експлуатації водно - гребної бази.

Функціональне призначення зазначеної земельної ділянки - землі оздоровчого рекреаційного призначення.

Як зазначено у оскаржуваному рішенні, заява № 262-56/38, про добровільну відмову від земельної ділянки датована 16.11.2007 роком.

На підставі цієї заяви від 16.11.2007 року було прийнято оспорюване рішення від 24.06.2009 року.

Відповідно до ст. 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад та їх виконавчих органів у галузі земельних відносин належить:

- розпорядження землями територіальних громад;

- передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; '

- надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу;

- вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності відповідно до цього кодексу;

- викуп земельних ділянок для суспільних потреб відповідних територіальних громад селищ, міст;

- організація землеустрою;

- координація діяльності місцевих органів земельних ресурсів;

- здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, одержанням земельного та екологічного законодавства;

-обмеження, тимчасова заборона (зупинення) використання земель громадянами і юридичними особами у разі порушення ними вимог земельного законодавства;

- підготовка висновків щодо вилучення (викупу) та надання земельних ділянок відповідно до цього Кодексу;

- встановлення та зміна меж районів у містах з районним поділом;

інформування населення щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок;

- внесення пропозицій до районної ради щодо встановлення і зміни меж сіл, селищ,

- вирішення земельних спорів;

- вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Відповідно до ст. 84 ЗК України, у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності. Право державної власності землю набувається і реалізується державою в особі Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських, районних державних адміністрацій та державних органів приватизації щодо земельних ділянок, на яких розташовані об'єкти, які підлягають приватизації, відповідно до закону.

Згідно ч 3 ст. 84 ЗК України, до земель державної власності, які не можуть передаватись у комунальну власність, належать:

а) землі атомної енергетики та космічної системи;землі оборони, крім земельних ділянок під об'єктами соціально-культурного, виробничого та житлового призначення;

б) землі під об'єктами природно-заповідного фонду та історико-культурними об'єктами, що мають національне та загальнодержавне значення; землі під водними об'єктами загальнодержавного значення;

ґ) земельні ділянки, які використовуються для забезпечення діяльності Верховної Ради України, Президента України, Кабінету Міністрів України, інших органів державної влади, Національної академії наук України, державних галузевих академій наук

д) земельні ділянки зон відчуження та безумовного (обов'язкового) відселення, що зазнали радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи;

е) земельні ділянки, які закріплені за державними професійно-технічними навчальними закладами;

є) земельні ділянки, закріплені за вищими навчальними закладами державної форми власності;

к) земельні ділянки, на яких розташовані державні, в тому числі казенні, підприємства, господарські товариства, у статутних фондах яких державі належать частки (акції, паї), об'єкти незавершеного будівництва та законсервовані об'єкти.

Відповідно до ч.З., ч,4 ст. 142 ЗК України припинення права постійного користування земельною ділянкою у разі добровільної відмови землекористувача здійснюється за його заявою до власника земельної ділянки.

Власник земельної ділянки на підставі заяви землекористувача приймає рішення про припинення права користування земельною ділянкою, про що повідомляє органи державної реєстрації.

Припинення права постійного землекористування ДП "ХМЗ "ФЕД" могло бути здійснено власником земельної ділянки, тобто державним органом виконавчої влади, і не органом місцевого самоврядування, при цьому не мало значення, чи знаходилась спірна земельна ділянка в межах міста або за його межами.

Земельна ділянка площею 2,1044 га, розташована за адресою: в'їзд Червоний, 20, м. Харків виділялася ДП «ХМЗ «ФЕД» для експлуатації (обслуговування) водно - гребної бази.

Водно - гребна база зареєстрована на праві державної власності за Державою Україна на підставі розпорядження Харківського міського голови від 01.08.2008 року, 1568, Загальна площа об'єкта нерухомого майна складає 1327,3 кв.м., тип об'єкта: нежитлові будівлі: літ. А -1 заг. пл. 293 кв.м., літ. Б - 1 заг. пл. 125,6 кв.м., літ. В - 2 аг. пл. 688,4 кв.м., літ, Г - 1 заг. пл. 8,0 кв.м., літ. Д - 1 заг. пл. 8,0 кв.м., літ Е - 1 заг. пл. 8,0 кв.м., літ. Ж - 1 заг. пл. 8,0 кв.м., літ .3-1 заг. пл.8,0 кв.м. ( свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії САС № 089107, реєстраційний номер 24302294, номер запису: 8392 в книзі:1).

Тобто, земельна ділянка на час прийняття оскаржуваного рішення не була вільною від забудови, на ній знаходяться об'єкти нерухомого майна державної власності, які належать Державі Україна.

Земельний Кодекс України закріплює загальний принцип цілісності об'єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об'єкт розташований. Так, за змістом ст 125 ЗК України правовий режим земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду.

З огляду на визначений у статті 125 ЗК України принцип цілісності об'єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об'єкт розташований, Відповідач при прийнятті оспорюваного рішення не з'ясував, яким чином має вирішуватися доля об'єктів нерухомого майна, власником яких є Держава Україна, та які знаходяться на спірній земельній ділянці, безпідставно, та в порушення чинного на час виникнення спірних правовідносин, припинив право постійного користування ДП «ХМЗ «ФЕД» цією земельною ділянкою.

Оскільки власником об'єктів нерухомого майна, які розташовані на земельній ділянці площею 2,1044 га, що за адресою: в'їзд Червоний, 20 м. Харків є Держава країна, виходячи з принципу цілісності об'єкту нерухомості із земельною ділянкою, а якій цей об'єкт розташований ДП «ХМЗ «ФЕД» не мало повноважень на добровільну відмову від права постійного користування земельною ділянкою, відсутності права відмови від постійного користування земельною ділянкою, на якій знаходяться об'єкти нерухомого майна державної форми власності кореспондується обов'язок органу місцевого самоврядування вирішувати це питання у чіткій відповідності до вимог закону.

Як на підставу для прийняття рішення про припинення державному підприємству «Харківський машинобудівний завод «ФЕД» права користування "земельною ділянкою площею 2,1044га по в-ду Червоному, 20 та відміну Державної реєстрації державного акту на право постійного користування землею (серія 1-ХР № 3498) площею 2,1044га по в-ду Червоному, 20 від 12 вересня 2000 року реєстраційний № 816 зазначено «його добровільна відмова від 16.11.2007 р. № 2-56/38.»

Документи від імені юридичної особи - «ДП «ХМЗ «ФЕД» подаються за підписом посадових осіб підприємства, згідно повноважень, передбачених Статутом.

Згідно ст. 95 Земельного кодексу України, ДП «ХМЗ «ФЕД», як землекористувач, не наділений правом відмови від права постійного користування земельною ділянкою.

Відповідно до ст. 141 ЗК України є вилучення земельної ділянки у порядку передбаченому цим кодексом.

Статтею 149 Земельного кодексу України встановлено порядок вилучення земельних ділянок.

У свою чергу, згода на припинення права постійного користування будь-якою складовою частиною даної ділянки площею 2,1044 га, або передачу її у власність фізичним особам ані центральним органом виконавчої влади ані Кабінетом Міністрів України, не приймалась.

Крім цього, відповідно до ч.ч. З, 4 ст. 142 ЗК України припинення права постійного користування земельною ділянкою у разі добровільної відмови землекористувача здійснюється за його заявою до власника земельної ділянки. Власник земельної ділянки на підставі заяви землекористувача приймає рішення про припинення права користування земельною ділянкою, про що повідомляє органи державної реєстрації.

Пунктом 12 Перехідних положень ЗК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачалося, що до розмежування земель державної і комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів, крім земель, переданих у приватну власність, та земель, на яких розташовані державні, в тому числі казенні, підприємства, господарські товариства, у статутних фондах яких державі належать частки (акції, паї), здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади.

Частиною 2 ст. 84 ЗК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено органи, через які держава набуває і реалізовує свої права на ці землі. Такими органами було визначено Кабінет Міністрів України, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київську та Севастопольську міські, районні державні адміністрації, державні органи приватизації відповідно до закону.

Враховуючи викладене, господарський суд проаналізувавши норми положень ч.ч.2, 3 ст. 84, ч.ч. З, 4 ст. 142 та пункту 12 перехідних положень ЗК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) зазначає, що Харківська міська рада не мала повноважень щодо розпорядження спірною земельною ділянкою державної форми власності, а тому не могла вилучати її з користування ДП «ФЕД». Припинення права постійного землекористування ДП «ФЕД» могло бути здійснено власником земельної ділянки, тобто державним органом виконавчої влади, а не органом місцевого самоврядування, при цьому не мало значення, чи знаходилась спірна земельна ділянка в межах міста або за його межами.

Отже, звернення військового прокурора з даним позовом в інтересах держави є обгрунтованим.

Разом з тим, відповідачем 06.02.2019 року подано заяву про застосування строків позовної давності до заявлених позовних вимог, викладену у відзиві на позовну заяву. Представник відповідача в судовому засіданні дану заяву підтримав повністю.

У відповідності до ч. 1 ст. 257 ЦК України, позовна давність - це строк,

у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

В силу ч. 1 ст. 258 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Норми закону про початок перебігу позовної давності, встановлені для особи, права або законні інтереси якої порушено, поширюються й на звернення прокурора до суду із заявою про захист державних інтересів.

При цьому закон не наділяє прокурора повноваженнями порушувати питання про поновлення позовної давності без такого клопотання з боку самої особи.

При цьому, норма ч. 1 ст. 261 ЦК України містить презумпцію обізнаності особи про стан своїх суб'єктивних прав, відтак обов'язок доведення терміну, з якого особі стало (могло стати) відомо про порушення права, покладається на позивача.

В позовній заяві прокурор не зазначає про конкретну дату з якої позивачі дізнались про оскаржувані рішення, однак в матеріалах справи місьтяться докази того, що оскаржуване рішення приймалось за добровільною відмовою ДП «ФЕД», що свідчить про його обізнаність.

Верховний Суд України у постанові від 12.07.2017 у справі 369/6601/15-ц вказав на необхідність з'ясування обставин, без установлення яких ухвалити законне й обґрунтоване рішення неможливо, зокрема коли почався перебіг позовної давності.

В даному ж випадку, початок перебігу позовної давності щодо вимог про скасування рішення Харківської міської ради від 24.06.2009 почався саме з 24.06.2009 та закінчився 24.06.2012, в той час як позов предявлено у грудні 2018.

Поважних причин пропуску такого строку у позові не наведено, та за обставин, що фактично склалися їх наявність у будь-якому випадку виключається, що унеможливлює застосування ч. 5 ст. 267 ЦК України до таких позовних вимог,та як наслідок не підлягає задоволенню заява позивача про поновлення строку позовної давності .

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що Військовий прокурор Харківського гарнізону , правомірно звернувшись з даним позовом до суду лише 27.12.2018р., пропустив загальний строк позовної давності встановлений цивільним законодавством для захисту цивільних прав, а тому дана обставина є безумовною підставою для відмови в задоволені позову з підстав спливу позовної давності.

Частиною четвертою статті 129 ГПК України визначено, що судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Таким чином, судовий збір у даній справі залишається за прокурором

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України; ст. ,84,96,125,141,142,126,166, Земельного кодексу України; ст.ст. 73, 74, 86, 129, 183, 236-238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення, відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України та п.п. 17.5 п. 17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржено до Східного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги через Господарський суд Харківської області протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Державний концерн "Укроборонпром" (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 36).

Позивач: Державне підприємство "Харківський машинобудівний завод "ФЕД" (61023,м.Харків, вул. Сумська, 132).

Відповідач: Харківська міська рада ( 61003, м.Харків,пл.Конституції,7) .

Повне рішення складено "25" квітня 2019 р.

Суддя ОСОБА_3