ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" квітня 2019 р. Справа№ 910/13186/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Руденко М.А.

суддів: Смірнової Л.Г.

Дідиченко М.А.

при секретарі: Ігнатюк Г.В.

за участю представників сторін:

від позивача : не з'явився

від відповідача: Ковальова Л.П. (за довіреністю №б/н від 26.10.2018)

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Укрмет Центр"

на рішення господарського суду міста Києва від 07.12.2018 р.

у справі № 910/13186/18 (суддя - Щербаков С.О.)

за позовом публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Укрмет Центр"

про стягнення 111 348, 00 грн., -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2018 року позивач - публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі-позивач) звернувся до господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Укрмет Центр" (далі-відповідач) про стягнення штрафу за неправильно зазначену масу вантажу у розмірі 111 348, 00 грн.

Рішенням господарського суду міста Києва від 07.12.2018 р. позов задоволено: стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Укрмет Центр" на користь публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" 111 348 грн. 00 коп. - штрафу за неправильно зазначену масу вантажу.

Мотивуючи рішення, суд першої інстанції зазначив, що матеріалами справи підтверджено, що відповідачем невірно було зазначено відомості про масу вантажу в накладній №34327262 у вагоні №68600220, про що було складено комерційний акт, який є належним доказом.

Не погодившись з вказаним рішенням, відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю "Укрмет Центр" - звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 07.12.2018 р. у справі № 910/13186/18 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказав на те, що судом першої інстанції не було взято до уваги те, що вантаж міг бути прийнятим до перевезення лише шляхом зважування, а не шляхом візуального огляду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.01.2019 року було прийнято до провадження апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Укрмет Центр" та призначено справу до розгляду.

22.02.2019 року через відділ документального забезпечення суду від представника позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу.

01.03.2019 року через відділ документального забезпечення суду від представника відповідача надійшли заперечення на відзив.

29.03.2019 року через відділ документального забезпечення суду від представника позивача надійшли додаткові пояснення до відзиву на апеляційну скаргу.

У судовому засіданні 02.04.2019 року представник відповідача підтримав вимоги своєї апеляційної скарги, просив її задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати, прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, як свідчать матеріали справи, про час та місце розгляду справи всі представники сторін були повідомлені належним чином. (а.с. 212-214,247,248).

Частиною 12 ст. 270 ГПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи , належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Пунктом 2 ч.3 ст. 202 ГПК України визначено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Враховуючи те, що матеріали справи містять докази повідомлення всіх учасників судового процесу про дату, час та місце судового засідання, явка представників позивача обов'язковою не визнавалась, колегія суддів вважає можливим розглянути справу у відсутності представників позивача за наявними у справі доказами.

Заслухавши пояснення представника відповідача, вивчивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, у березні 2018 року за залізничною накладною № 34327262 (а.с.16) зі станції Київ - Волинський Південно-Західна залізниця відправником ТОВ "Укрмет Центр" відправлено до станції Нижньодніпровська - Вузол Придніпровської залізниці вантаж - брухт чорних металів, у вагоні №68600220.

Відповідно до п. 24 залізничної накладної маса вантажу становить 52 300 кг.

Спосіб визначення маси - на вагонних вагах (150 т) (п. 26 залізничної накладної).

При проходженні вагону через станцію П'ятихатки Придніпровської залізниці, на підставі ст. 24 Статуту залізниць України залізницею проведено перевірку маси вантажу, під час якої було виявлено, що маса вантажу у вищезазначеному вагоні не відповідає масі вказаній відправником у накладній.

Так, як стверджує позивач, перевіркою встановлено, що фактична маса вантажу у вагоні № 68600220 складає 51600 кг, тобто на 700 кг менше, ніж вказано відповідачем у залізничній накладній.

За результатами перевірки станцією П'ятихатки Придніпровської залізниці складено комерційний акт №456809/7/58 від 06.04.2018 (а.с. 17) та на підставі ст. ст. 122, 118 Статуту залізниць України позивачем нараховано відповідачу штраф за невірно вказану у накладній масу вантажу в загальній сумі 111348,00 грн., стягнення якого є предметом позову у даній справі.

Оскільки відповідач не сплатив в добровільному порядку штраф в розмірі 111348,00 грн., нарахований за невірно вказану у накладній масу вантажу, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що за результатами перевірки маси переданого до перевезення вантажу, позивачем виявлено її невідповідність із даними зазначеними відповідачем у накладній. Факт перевищення вантажовідправником маси вантажу у вагоні №68600220 підтверджено комерційним актом №456809/7 від 06.04.2018, який є належним та допустимим доказом у справі. Встановлення цих обставин відповідно до наведених положень законодавства є підставою для відповідальності вантажовідправника - сплати штрафу у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Проте, колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції не погоджується з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про залізничний транспорт" законодавство про залізничний транспорт загального користування складається з Законів України "Про транспорт", «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування", цього Закону, Статуту залізниць України, який затверджується Кабінетом Міністрів України, та інших актів законодавства України.

Стаття 908 Цивільного кодексу України, яка кореспондується із ст. 306 Господарського кодексу України, встановлює, що загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Відповідно до статей 909 Цивільного кодексу України , 307 Господарського кодексу України за договором перевезення вантажу залізниця зобов'язується доставити ввірений їй відправником вантаж до пункту призначення та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Частиною 5 ст. 307 Господарського суду України передбачено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Також, статтею 2 Статуту залізниць України (далі - Статут) передбачено, що обов'язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом визначає Статут залізниць України.

Згідно з статті 6 Статуту накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Статтею 23 Статуту передбачено, що відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів).

Відповідно до статті 24 Статуту вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Як унормовано, відповідно до вимог статті 122 Статуту - за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порту стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. При цьому, відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Статтею 118 Статуту передбачено стягнення штрафу у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

З огляду на вказані норми за неправильно зазначену у накладній масу відповідальність несе відправник.

Як вбачається з матеріалів справи, у графі 55 накладної № 34327262 правильність внесених відомостей підтвердив своїм електронно-цифровим підписом уповноважений представник ТОВ «Укрмет Центр», у графі 24 такої накладної "Маса вантажу, визначена відправником" зазначено цифрами 52 300 кг та прописом - п'ятдесят дві тисячі триста. У графі 25 "Маса вантажу, визначена залізницею" відсутні зазначення маси вантажу у кілограмах (брутто вантажу) та загальної маси вантажу прописом.(а.с.16)

Відповідно до п. 28 "Правил приймання вантажів до перевезення", які зареєстровані в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 № 861/5082 вантажі, завантажені відправником у вагони відкритого типу (платформи, на піввагони, тощо), а у даному випадку спірні вагони є напіввагонами, приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагону, вантажу, його маркування (у т.ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

Водночас, згідно з вимогами п. 7 "Правил приймання вантажів до перевезення" маса вантажів, які перевозяться навалом насипом, наливом, визначається зважуванням на вагонних вагах.

Даний пункт кореспондується з "Правилами перевезення вантажів навалом і насипом", які затверджені наказом Міністерства транспорту України від 20.08.2001 № 542 п. 1.1. яких трактує вантажі, які не потребують упакування, в залежності від фракційного складу перевозяться навалом або насипом. У перевізних документах на ці вантажі у графі "найменування вантажу" проставляється "навалом".

У додатку № 1 до цих правил надано перелік вантажів, які допускаються до перевезення навалом або насипом серед яких зазначено - метали чорні.

Відходи та брухт чорних металів відповідно до довідника кодів товарів відповідно до Української класифікації товарів УКТ ЗЕД відносяться до групи 72 чорні метали та мають свій особистий код 7204.

Саме тому у графі 20 залізничної накладної зазначено "навалом", зазначений вантаж може бути прийнятим до перевезення лише після зважування, згідно з вимогами п. 7 «Правил приймання вантажів до перевезення».

Крім цього, відповідно до п. 5 "Правил приймання вантажів до перевезення" передбачено, що за домовленістю відправника, залізниці та одержувача вантажу можуть бути встановлені інші способи визначення маси.

Сторонами в накладній узгоджено порядок визначення маси вантажу на 150-тонних вагонних вагах. Графа 26 залізничної накладної відповідно до додатку 3 Правил оформлення перевізних документів "спосіб визначення маси" заповнюється відправником/залізницею та в ній зазначається спосіб визначення маси.

Залізнична накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача, то саме в ній сторони домовились щодо саме цього вагону про спосіб визначення маси.

Як встановлено колегією суддів, відповідно до книги зважування на вагонних вагах станції Київ - Волинський запис за 06.04.2018, вагон № 68600220 на станції Київ-Волинський зважувався працівником залізниці. Тара вагона склала 20050 кг. При зважуванні встановлено вагу вантажу брутто - 71650 кг., нетто - 52300 кг.(а.с.22).

Таку вагу (52300 кг) зазначено відповідачем у графі 24 залізничної накладної № 34327262. Більш того, таку вагу зафіксовано у поданих ТОВ «Укрмет Центр» супровідних документах - документи про якість та посвідчення про вибухобезпечність, хімічну та радіаційну безпечність.(а.с.63-66)

Здійснення зважування працівниками залізниці обумовлено тим, що лише у залізниці є такі ваги. Жоден працівник відповідача не володіє в повному обсязі знаннями та навиками роботи з ваговимірювальними засобами та пристроями - у даному випадку для визначення маси у вагоні. Об'єктивно зважування на чужих вагах не мав можливості провести відповідач, оскільки не має ключів доступу до чужого майна, та не має відповідних спеціалістів.

Порядок участі працівників залізниці при зважуванні вагонів регулюється Збірником тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов'язані з ними - послуги (Тарифне керівництво №1) (затв. наказом №317 від 26.03.2009 Міністерства транспорту та зв'язку України та зареєстровано в Мін'юсті 15.04.2009 за N 340/16356).

Пунктом 3 Розділу 1 Тарифного керівництва №1 встановлено, що державні регульовані тарифи встановлюються на: роботи і послуги, пов'язані з перевезенням вантажів, перелік яких наведено в розділі III цього Збірника. Так, зокрема до розділу III входить пункт 4 "Збір за зважування вантажів або порожніх вагонів (контейнерів) та за участь працівника залізниці у зважуванні й/або видачі вантажу", де в підпункті 4.2 передбачено, що за участь на вимогу вантажовласника працівника залізниці у зважуванні й/або видачі вантажу нараховується збір у розмірі 66,2 грн за перші півгодини і 14,7 грн за кожні наступні півгодини. Неповні півгодини округлюються до повних.

П. 2.6 Правил розрахунків за перевезення вантажів встановлено, що усі належні залізниці платежі за додаткові послуги, штрафи (які не були включені в перевізні документи і у відомості плати за користування вагонами та контейнерами) включаються в накопичувальні картки, які складаються станціями в трьох примірниках із зазначенням у них відомостей про надані послуги і їх вартість. Ці відомості підтверджуються підписами працівника станції і вантажовласника. Один примірник накопичувальної картки, відомості плати за користування вагонами та контейнерами, за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу надаються вантажовласнику.

Таким чином, участь працівника залізниці при зважуванні вагону здійснюється на вимогу вантажовласника, за що сплачується державний регульований тариф, який в свою чергу відображається у накопичувальній картці.

Як зазначено в п. 4.1. Інструкції про порядок застосування засобів вагозважувальної техніки на залізничному транспорті України, яка затверджена Наказом Міністерства Інфраструктури України від 31.07.2012 № 442 за результатами зважування оформляються перевізні документи.

Виходячи з наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що саме позивачем було зважено вантаж і записано вагу у свою книгу проведення зважування ГУ № 78, відповідач на підставі даних залізниці вніс в п. 24 накладної відомості щодо маси вантажу.

Позивачем не доведено, що на момент заповнення накладної, вага вантажу була інша ніж та, що зазначена відповідачем та зафіксована позивачем в книзі зважування на станції відправлення.

У разі, якщо відправником зазначено не ту вагу, що зазначено в книзі зважування ГУ-78, залізниця повинна відправити відправника на дозувальну площадку, яку передбачено п. 11 Правил приймання вантажів до перевезення та п. 3 параграфу 66 Інструкції з ведення станційної комерційної звітності затвердженої Міністерством путей сообщения СССР від 30.12.1978 № ЦФ/3504, якою введено в дію ведення книги зважування ГУ36, та яка є чинною відповідно до Постанови Верховної Ради України від 12.09.1991 № 1545-ХІІ "Про порядок тимчасової дії на території України окремих актів Законодавства СССР".

У розділі 9 залізничної накладної передбачено, що залізниця отримала від відповідача протокол радіаційного обстеження № 220 від 31.03.2018, документ про якість або сертифікат на продукцію № 220 від 31.03.2018, посвідчення про вибухонебезпечність, хімічну та радіаційну безпечність № 220 від 31.03.2018 - документи, в яких зазначена вага. Залізницею вказані документи перевірено і негативних результатів перевірки щодо невідповідності жодного з них, в тому числі і ваги вантажу не повідомлено. Навпаки, вантаж прийнято до перевезення.

Відповідно до статті 129 Статуту обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення таких обставин: а) невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах; б) у разі виявлення вантажу, багажу чи вантажобагажу без документів або документів без вантажу, багажу чи вантажобагажу; в) псування, пошкодження вантажу, багажу і вантажобагажу; г) повернення залізниці вкраденого вантажу, багажу або вантажобагажу. Залізниця зобов'язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу. В усіх інших випадках обставини, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу і вантажобагажу і які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актами загальної форми.

Порядок складання комерційних актів та актів загальної форми встановлюється Правилами складання актів, які зареєстровані в Міністерстві юстиції України 08.07.2002 за № 567/6855 та затверджені Наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 № 334.

З матеріалів справи вбачається, що по прибутті вагону на станцію П'ятихатки Придніпровської залізниці, при переважуванні на вагонних вагах було виявлено, що маса вантажу зазначена у накладній не відповідає фактичній масі вантажу у вагоні, про що було складено комерційний акт №456809/7/58 від 06.04.2018.

Як вбачається з комерційного акта №456809/7/58 від 06.04.2018 підставою його складення стала невідповідність маси вантажу, який перевозився у вагоні №68600220, даним, зазначеним вантажовідправником у накладній № 32320505.

З розділу "Д" комерційного акту вбачається, що внаслідок зважування вагону №68600220 в присутності заст. ДС ОСОБА_4, приймальника поїздів ОСОБА_5, ОСОБА_3 на справних 150 тн. вагоних електронно-тензометричних вагах станції П'ятихатки , які пройшли держповірку 27.10.17p, виявлено вагу брутто-71650 кг, тара по документу - 20050 кг, нетто - 51600кг, що менше ваги зазначеної в документі на 700 кг. Навантаження вантажу нерівномірне нижче бортів на 5-70см. Вантаж накрито решіткою, марковано. Маркування не порушено. Вагон цільнометалевий. При повторному зважуванні вагону недостача маса нетто 700кг. За штатним розкладом Зав. вантажним двором відсутній.

Суд першої інстанції дійшов висновку про те, що цей акт відповідає вимогам законодавства і є допустимим доказом матеріальної відповідальності ТОВ "Укрмет Центр".

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає, що відомості даного комерційного акта не можуть бути належним доказом у справі, оскільки позивач при здійсненні контрольного переважування застосував інший спосіб зважування, ніж при зважуванні вантажу при його прийманні до перевезення.

Пунктом 10 Правил приймання вантажів до перевезення, які затверджені наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 та зареєстровані в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за № 861/5082 встановлено, що метали всіх найменувань які перевозяться навалом зважуються із зупинкою і розчепленням вагонів. Відповідно до ДСТУ 4121 -2002 металобрухт визначається як "метали чорні вторинні". Крім цього, відповідно до Українського класифікатора товарів зовнішньоекономічної діяльності УКТ ЗПТ відходи та брухт чорних металів відносяться до Групи 72 Чорні метали та мають свій особистий код 7204. Таким чином брухт чорних металів (металобрухт) за внутрішньодержавним стандартом та за зовнішньоекономічною класифікацією відноситься до чорних металів.

На станції П'ятихатки Придніпровської залізниці при зважуванні вагону не зазначено, чи здійснювалось розчеплення вагонів, що є обов'язковою умовою при зважуванні чорних металів відповідно до пункту 10 Правил приймання вантажів до перевезення. Зі змісту комерційного акта неможливо достеменно встановити чи правильно визначалась вага вантажу.

Таким чином, колегія суддів не приймає комерційний акт, як доказ так як він складений з порушенням чинного законодавства, а саме ч.3., 4 п.4. Правил складання актів затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.05.2002 року №334 у разі перевірки маси вантажу зважування на вагонних вагах, якщо маса тари приймається за трафаретом на вагоні, комерційний акт складається вдень зважування вагона з вантажем. На вантаж що перебуває у дорозі комерційні акти складаються у день виявлення обставин, що підлягають оформленню. В даному випадку, як свідчать матеріали справи, обставини про порушення навантаження та недостача вантажу виявлені 05.04.2018 року актом №2124 в 9 год. 30хв.(а.с.18), а комерційний акт складено 06.04.2018 року в 14 год. 00 хв. (а.с.17) Отже, комерційний акт складено не в день зважування вагона з вантажем і не в день виявлення обставин.

Окрім того, колегія суддів зазначає, що з комерційного акту не можливо встановити чи проводилось зважування вагону в статичному режимі без розчеплення вагонів чи з розчепленням, оскільки відповідно до п. 10 правил приймання вантажів до перевезення металів всіх найменувань, які перевозяться навалом, зважуються із зупинкою і розчепленням вагонів (в тому числі і метали чорні вторинні згідно ДСТУ 4121-2002), відходи та брухт чорних металів, що відповідно до довідника кодів товарів згідно з Українською класифікацією товарів УКТ ЗЕД відносяться до Групи 72 Чорні метали та мають свій особистий код 7204.

Зазначена позиція викладена в постанові Верховного Суду у справі №910/3930/17 від 01.06.2018 року.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що комерційний акт від 06.04.2018 серії №456809/7/58 не може бути належним та допустимим доказом неправильного зазначення відповідачем маси вантажу.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що позивач не довів належним чином наявність обставин, на які він посилався, як на підставу позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги спростовують висновок суду першої інстанції з огляду на вищевикладене.

Статтею 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов'язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів.

Отже, суд першої інстанції при прийнятті оскарженого рішення наведеного не врахував, не повністю з'ясував обставини, що мають значення для справи, натомість, виходячи з наявних в матеріалах справи доказів, виніс помилкове рішення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 277 ГПК України передбачено, що підставою для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення господарського суду міста Києва від 07.12.2018 р. підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 277, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Укрмет Центр" на рішення господарського суду міста Києва від 07.12.2018 у справі № 910/13186/18 задовольнити.

2. Рішення господарського суду міста Києва від 07.12.2018 у справі № 910/13186/18 скасувати.

3. Прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

4. Стягнути з публічного акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" (03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5; ідентифікаційний код 40075815) в особі регіональної філії "ПРИДНІПРОВСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" (49602, м. Дніпро, пр. Д. Яворницького, буд. 108, ідентифікаційний код 40081237) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Укрмет Центр" (02099, м. Київ, вул. Приколійна, буд. 22, корпус А, ідентифікаційний код 37602837) судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 2 643,00 грн.

5. Видачу наказу доручити господарському суду міста Києва.

6. Матеріали справи № 910/13186/18 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в порядку, визначеному ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 05.04.2019 р.

Головуючий суддя М.А. Руденко

Судді Л.Г. Смірнова

М.А. Дідиченко