УХВАЛА

24.04.2019Справа № 910/2100/19
За позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д)

до Фізичної особи-підприємця Хілько Ігоря Геннадійовича (АДРЕСА_1)

про стягнення 120 988,43 грн.

Представники сторін: без повідомлення (виклику)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Фізичної особи-підприємця Хілько Ігоря Геннадійовича про стягнення 120 988,43 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за Договором № б/н від 20.03.2017, у зв'язку з чим позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 59 733,48 грн та пеню за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором в розмірі 61 254,95 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.02.2019 відкрито провадження у справі № 910/2100/19, вирішено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання).

27.03.2019 через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому заперечив проти позовних вимог.

Окрім того, що стосується заявленого у відзиві клопотання відповідача про визнання поважними причин пропуску строку, останнє підлягає задовольнянню, а відзив - прийняттю.

Разом з тим, заявлене у відзиві клопотання про витребування у відповідача належним чином засвідчених статутних документів та доказів на підтвердження повноважень представників задоволенню не підлягає як необґрунтоване та таке, що не відповідає вимогам щодо змісту та форми клопотання про витребування доказів, встановлених ст. 81 Господарського процесуального кодексу України.

За приписами ч. 3 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України, загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Згідно з ч. 3 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України, при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін; 3) обраний позивачем спосіб захисту; 4) категорію та складність справи; 5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; 6) кількість сторін та інших учасників справи; 7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Дослідивши матеріали даної справи, враховуючи предмет та підстави позову, характер поданих доказів, з метою справедливого, неупередженого та своєчасного вирішення спору, а також ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів юридичних осіб, Суд дійшов висновку про необхідність розгляду справи в порядку загального позовного провадження.

Відповідно до ч. 6 ст. 250 Господарського процесуального кодексу України, якщо суд вирішив розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, але в подальшому за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи постановив ухвалу про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, розгляд справи починається зі стадії відкриття провадження у справі. У такому випадку повернення до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження не допускається.

Водночас, дослідивши матеріали позовної заяви Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", Суд дійшов висновку про необхідність залишення її без руху, з огляду на таке.

Згідно зі статтею 162 Господарського процесуального кодексу України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Позовна заява повинна містити:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців); відомі номери засобів зв'язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти;

3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов'язковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв'язку із розглядом справи;

10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Дослідивши матеріали позовної заяви та додані до неї документи, Суд встановив, що вказана позовна заява не відповідає вимогам п. 3 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України, оскільки не містить обґрунтованого розрахунку заборгованості по процентам у розмірі 59 733,48 грн та пені у розмірі 61 254,95 грн з вказівкою конкретного періоду прострочення із зазначенням дат початку та закінчення здійснення нарахування саме цих сум.

Відповідно до ч.ч. 2-5 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України, позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів). У разі необхідності до позовної заяви додається клопотання про призначення експертизи, витребування доказів тощо. До заяви про визнання акта чи договору недійсним додається також копія (або оригінал) оспорюваного акта чи договору або засвідчений витяг з нього, а у разі відсутності акта чи договору у позивача - клопотання про його витребування. До позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Проте, Суд зазначає, що позивачем не подано разом з позовом докази на підтвердження вказаних у позові обставин, а саме, що пунктом 3.2.8.3.3. Умов визначено, що при порушенні Клієнтом будь-якого грошового зобов'язання Позичальник сплачує Банку відсотки за користування кредитом у розмірі, встановленому у Заяві, а саме: 48% річних від суми залишку непогашеного кредиту.

Згідно із ч. 11 ст. 176 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Враховуючи викладене вище, позовна заява залишається без руху з наданням позивачу строку для усунення виявлених недоліків.

Керуючись ст. ст. 162, 164, 176, 233-235, 247, 250 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Справу №910/2100/19 розглядати за правилами загального позовного провадження зі стадії відкриття провадження у справі.

2. Позовну заяву Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" залишити без руху.

3. Надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, шляхом подання до суду: обґрунтованого розрахунку заборгованості по процентам у розмірі 59 733,48 грн та пені у розмірі 61 254,95 грн з вказівкою конкретного періоду прострочення із зазначенням дат початку та закінчення здійснення нарахування саме цих сум; доказів на підтвердження того, що пунктом 3.2.8.3.3. Умов визначено, що при порушенні Клієнтом будь-якого грошового зобов'язання Позичальник сплачує Банку відсотки за користування кредитом у розмірі, встановленому у Заяві, а саме: 48% річних від суми залишку непогашеного кредиту.

4. Попередити позивача про наслідки недотримання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені ч. 13 ст. 176 ГПК України, за якою позовна заява залишається без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання 24.04.2019 та оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Ю. Трофименко