ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2019 року м. Черкаси справа № 925/238/19

Господарський суд Черкаської області в складі: головуючого - судді Скиби Г.М., за участю секретаря судового засідання Хелис Н.М., у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження розглянув справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "УКРТРАНССЕРВІС-ГРУП", м. Харків, вул. Космічна, 21, оф. 1002

до відділу освіти Маньківської районної державної адміністрації, Черкаська область, смт. Маньківка, вул. Шевченка, 19

про стягнення 64 398,04 грн. заборгованості,

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: не з'явився.

Товариство з обмеженою відповідальністю "УКРТРАНССЕРВІС-ГРУП" звернулося в господарський суд Черкаської області з позовом до відділу освіти Маньківської районної державної адміністрації про стягнення заборгованості за поставлений природний газ згідно договору поставки природного газу від 12.11.2018р. №17-641 - в розмірі 64 398,04 грн., та відшкодування судових витрат.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 25.03.2019р. відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено на 16.04.2019. За заявою позивача справа розглядається за правилами спрощеного провадження.

12.04.2019р. до господарського суду Черкаської області надійшло заперечення відповідача проти позову від 10.04.2019р. вих. №366/01-16, яким відповідач визнає позов в частині стягнення основного боргу та заперечує позовні вимоги в частині стягнення судових витрат. Відповідач вважає дану справу не складною, тому просить відмовити в стягненні витрат на правову допомогу в зв'язку із завищенням сум за надані послуги. Також відповідач наголошує, що він є державною організацією і фінансується з державного бюджету.

Також відповідач надіслав до суду клопотання від 11.04.2019р. №372/01-16 про розгляд справи за відсутності представника відповідача.

До початку засідання 16.04.2019р. до суду електронною поштою надійшла відповідь на відзив №264/84 представника позивача, в якій останній просить задовольнити позов у повному обсязі, оскільки відповідач визнав позовні вимоги про стягнення основного боргу за договором поставки природного газу від 12.11.2018р. №17-641. Щодо заперечень відповідача проти задоволення позовних вимог про стягнення судових витрат вважає їх безпідставними, оскільки відповідачем не надано доказів завищення розміру витрат на правову допомогу позивачем та не надано жодного контррозрахунку.

Суд враховує, що сторони належним чином повідомлені про час і місце розгляду спору; участь своїх представників у судове засідання 16.04.2019р. не забезпечили.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті відповідно до вимог ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України.

Адреси сторін в позовній заяві та місце проведення господарської діяльності сторонами відповідає адресам, вказаним в реєстраційних документах сторін та у витягах з ЄДРПОУ.

Інших доказів сторонами не подано.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені та перевірені доказами такі взаємовідносини сторін та обставини.

12.11.2018р. між товариством з обмеженою відповідальністю "УКРТРАНССЕРВІС-ГРУП" (Постачальник - Позивач по справі), в особі директора Каратаєвої К.Б., за ліцензією НКРЕКП №527 від 21.04.2017р. на здійснення діяльності з постачання природного газу, що діє на підставі Статуту, та відділом освіти Маньківської районної державної адміністрації (Споживач- Відповідач по справі), в особі начальника відділу Безверхого Ю.М., що діє на підставі положення укладено договір поставки природного газу від 12.11.2018р. №17-641 (далі - Договір, а.с. 14-17), за умовами якого Постачальник зобов'язується забезпечувати поставку природного газу ДК 021:00-6-Газове паливо (далі по тексту - товар) Споживачу для його власних потреб, а Споживач зобов'язується приймати природній газ та своєчасно оплачувати його вартість відповідно до умов цього Договору (п. 1.1. Договору).

Відповідно до п. 4.1. Договору ціна за спожитий природній газ у 2018 році за 1000 м3 без урахування тарифів на його транспортування, становить 12204,00 грн. (з урахуванням ПДВ).

Загальна вартість всього обсягу поставки складає 732240,00 грн. (з урахуванням ПДВ 122040,00 грн.).

Згідно з п. 5.1. Договору оплата газу здійснюється споживачем виключно грошовими коштами у національній валюті на розрахунковий рахунок Постачальника шляхом 100% оплати до 15 числа місяця наступного за розрахунковим.

Пунктом 6.2.2. Договору визначено, що Постачальник зобов'язується забезпечувати постачання природного газу до пунктів призначення на умовах та в обсягах, визначених Договором за умови дотримання дисципліни споживання природного газу та розрахунків до нього.

Відповідно до п. 6.4.4. Договору Споживач зобов'язується здійснювати повні і своєчасні розрахунки за поставлений і спожитий газ згідно наданих рахунків.

15.11.2018р. сторонами укладено додаткову угоду №1 до договору поставки газу №17-641 від 12.11.2018р.

Сторони доповнили Розділ 10 Договору пунктом 10.10. у наступній редакції:

Сторони дійшли згоди, що копії даного Договору, додаткових угод, додатків та інших документів за Договором, підписані сторонами і передані факсом (факсимільні копії) або по e-mail (сканкопії), мають доказову силу і обов'язкові для виконання обома сторонами. Факсо(скан)копії цих документів мають юридичну силу до підтвердження оригіналами. Сторони зобов'язані направити оригінали одна одній протягом 30 календарних днів з дня обміну по факсу або електронній пошті.

15.11.2018р. сторонами укладено додаткову угоду №2 до договору поставки газу №17-641 від 12.11.2018р.

Сторони виклали п. 4.1. Договору у наступній редакції: Ціна за спожитий природний газ у 2018 році за 1000 м3, без урахування тарифів на його транспортування, становить 13420 грн. (з урахуванням ПДВ).

Загальна вартість всього обсягу поставки складає 732240 грн. (з урахуванням ПДВ 122040 грн.).

На виконання умов Договору позивач поставив відповідачу 59,362 тис. м3 природного газу на загальну суму 796638,04 грн., що підтверджується актами прийому-передачі природного газу від 31.12.2018р. №1179 (а.с. 20-21).

Претензій з боку Споживача щодо якості, кількості та/або інших недоліків товару та/або виконання зобов'язань щодо об'єму поставки, строків тощо - заявлено не було.

Відповідач оплатив поставлений природний газ частково, у сумі 732 240 грн.

Станом на день подачі позову (01.03.2019р.) заборгованість Відповідача становить 64398,04 грн.

Невиконання Відповідачем взятих на себе зобов'язань стало підставою звернення Позивача до суду для захисту порушеного права та примусового стягнення боргу з Відповідача.

У запереченні проти позову відповідач визнав позов в частині стягнення основного боргу; пояснює це поломкою вузла обліку споживання природного газу в одному із закладів загальної середньої освіти, результати показників лічильника були пораховані по максимальній потужності обладнання, у зв'язку з цим відділ освіти використав більший об'єм газу, ніж передбачено в договорі. Відповідач заперечує позовні вимоги в частині стягнення судових витрат.

Інших доказів сторонами не подано.

Оцінюючи докази у справі в їх сукупності та за внутрішнім переконанням, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають до задоволення.

У відповідності з положеннями постанови пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012р. №6 «Про судове рішення» рішення з господарського спору повинно прийматись у відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Сторони за договором є суб'єктами господарювання та самостійними юридичними особами, що підтверджено витягами з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Згідно ч. 3 ст. 5 Господарського кодексу України (далі - ГК України) суб'єкти господарювання та інші учасники відносин у сфері господарювання повинні здійснювати свою діяльність у межах встановленого правового господарського порядку, додержуючись вимог законодавства.

Частина 2 ст. 13 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачає зобов'язання особи при здійсненні своїх прав утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

Позивач та відповідач є самостійними юридичними особами та суб'єктами господарювання на ринку послуг в Україні. Місце проведення господарської діяльності сторін відповідає місцю їх реєстрації згідно даних ЄДРПОУ - положення ст. 93 Цивільного кодексу України.

Між сторонами виникли та існують договірні відносини оплатної поставки природного газу на підставі письмового строкового оплатного двостороннього консенсуального договору.

Місце проведення господарської діяльності сторін відповідає місцю їх реєстрації згідно даних ЄДРПОУ - положення ст. 93 ЦК України.

За правовою природою договір поставки природного газу від 12.11.2018р. №17-641 відповідає вимогам статті 712 ЦК України, якою передбачено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає з характеру відносин сторін.

За правовою природою Договір та додаткові угоди до нього відповідають вимогам статті 712 ЦК України, 264 ГК України якою передбачено, що за договором поставки постачальник зобов'язується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій або іншій діяльності, не пов'язаній з сімейним, домашнім або подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж (глава 54 ЦК України), якщо інше не встановлено договором, законом, або характером відносин сторін.

Згідно ч.1 ст. 173 ГК України зобов'язання, що виникає між суб'єктами господарювання, в силу якого один суб'єкт зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта, або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку, - є господарським зобов'язанням.

Згідно ч. 1 ст. 174 ГК України господарські зобов'язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Суд вважає, що сторонами досягнуто згоди по всіх істотних умовах договору. Договір поставки природного газу від 12.11.2018р. №17-641 та додаткові угоди до Договору не заперечені сторонами, не визнані судом недійсними та не розірвані в установленому порядку. Суд також враховує презумпцію правомірності правочину (положення ст. 204 ЦК України).

Згідно п. 5.1 Договору оплата газу здійснюється споживачем виключно грошовими коштами у національній валюті на розрахунковий рахунок Постачальника шляхом 100% оплати до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Відповідно до умов додаткової угоди від 15.11.2018р. №2 до Договору п. 4.1. Договору сторони узгодили ціну 1000 м3 спожитого природного газу у 2018 р., без урахування тарифів на його транспортування, у розмірі 13420,00 грн. (з урахуванням ПДВ).

Позивач здійснив поставку природного газу, а Відповідач прийняв природній газ в кількості 59,362 тис. м3 на загальну суму 796638,04 грн., що підтверджується актом прийому-передачі природного газу від 31.12.2018р. №1179 з підписами сторін та не оспорюється сторонами. Претензій щодо кількості, якості отриманої продукції не заявлено.

Відповідач оплатив поставлений природний газ частково, у сумі 732 240,00 грн. Заборгованість відповідача становить 64398,04 грн.

Факт наявності заборгованості підтверджується Договором, додатковими угодами від 15.11.2018р. №1 та №2 до Договору, актами прийому-передачі від 31.12.2018р. №1179, частковим розрахунком за поставлений газ. Суд враховує, що на момент прийняття рішення жодних первинних та належних доказів належного та повного розрахунку за отриманий товар, в розумінні вимог ст.ст. 74, 76 ГПК України, відповідач суду не подав. Відповідач визнав наявність боргу перед позивачем.

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.

У статті 193 ГК України закріплено положення про те, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Згідно із статтею 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до п. 10 Розділу «II. Порядок постачання природного газу споживачам, що не є побутовими» Правил газопостачання, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2496 Споживач самостійно контролює власне газоспоживання та для недопущення перевищення підтвердженого обсягу природного газу в розрахунковому періоді має самостійно і завчасно обмежити (припинити) власне газоспоживання. В іншому разі до споживача можуть бути застосовані відповідні заходи з боку постачальника, передбачені цим розділом та розділом VI цих Правил, у тому числі примусове обмеження (припинення) газопостачання. Якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний об'єм (обсяг) постачання природного газу споживачу його постачальником буде перевищувати підтверджений обсяг природного газу на цей період, споживач має компенсувати постачальнику вартість різниці між підтвердженим обсягом природного газу та фактичним об'ємом (обсягом) споживання природного газу за ціною вартості природного газу, визначеною договором постачання природного газу. При цьому постачальник має право вимагати від споживача відшкодування збитків за перевищення об'єму (обсягу) природного газу, які розраховуються відповідно до пункту 1 розділу VI цих Правил.

Суд вважає доведеними позовні вимоги позивача щодо стягнення заборгованості 64398,04 грн. з відповідача, які підлягають до задоволення.

Щодо заперечень відповідача про стягнення судових витрат через завищення їх розміру позивачем на правову допомогу за надані послуги Суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 16, 58 ГПК України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога). Представником у суді може бути адвокат.

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро (організаційні форми адвокатської діяльності).

Частиною 5 ст. 14 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" стороною договору про надання правової допомоги є адвокатське бюро.

В свою чергу п. 4 ч. 1 ст. 1 вказаного Закону визначає, що договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро) зобов'язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов'язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до статті 123 ГПК України, судові витрата складаються з витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати на професійну правничу допомогу. Відповідачем не спростовані витрати позивача на правову допомогу, не надані відповідні контррозрахунки. Вимога про стягнення 4000 грн. витрат на правову допомогу підлягає до задоволення.

Згідно ст. 129 ГПК України судові витрати належить покласти на Відповідача та стягнути на користь Позивача 1921,00 грн. судового збору.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 129, 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю

Стягнути з відповідача: відділу освіти Маньківської районної державної адміністрації, Черкаська область, смт. Маньківка, вул. Шевченка, 19, ідентифікаційний номер 02147150, номер рахунку в банку невідомий

на користь позивача: товариства з обмеженою відповідальністю "УКРТРАНССЕРВІС-ГРУП", м. Харків, вул. Космічна, 21, оф. 1002, ідентифікаційний код 39869593, номер рахунку в банку невідомий.

64 398,04 грн. основного боргу, 4000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу та 1921, 00 грн. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складення повного судового рішення. Сторони у справі протягом цього строку мають право подати апеляційну скаргу безпосередньо до суду апеляційної інстанції на вказане рішення.

Повне рішення складено 22.04.2019р.

Суддя Г.М. Скиба