УХВАЛА

16 квітня 2019 року

м. Київ

Справа № 924/297/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Селіваненка В.П. (головуючий), Булгакової І.В. і Львова Б.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Поліщук Ю.В.,

представників учасників справи:

позивача за первісним позовом/відповідача за зустрічним позовом - публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" - Литвин П.В. - адвокат (свідоцтво від 17.06.2010 №4197/10),

відповідача за первісним позовом/позивача за зустрічним позовом - товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницькгаз збут" - Кислощук Я.С. - адвокат (посвідчення від 07.12.2018 №7251/10),

третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача за первісним позовом:

Головного управління Державної казначейської служби України в Хмельницькій області - не з'яв.;

Департаменту фінансів Хмельницької обласної державної адміністрації - не з'яв.,

розглянув матеріали касаційної скарги публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (далі - Компанія)

на рішення господарського суду Хмельницької області від 27.08.2018 (суддя Гладюк Ю.В.) та

постанову Північно-Західного апеляційного господарського суду від 05.12.2018 (головуючий суддя - Сіврій В.А., судді Дужич С.П. і Тимошенко О.М.)

за позовом Компанії

до товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницькгаз збут" (далі - Товариство)

про стягнення 9 121 672,61 грн.,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Головне управління Державної казначейської служби України в Хмельницькій області (далі - Управління);

Департамент фінансів Хмельницької обласної державної адміністрації (далі - Департамент), та

за зустрічним позовом Товариства

до Компанії

про визнання частково недійсним пункту 6.1 договору від 14.04.2017 №17-254-Н.

За результатами розгляду матеріалів касаційної скарги Касаційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Первісний позов було подано про стягнення з Товариства заборгованості у розмірі 9 121 672, 61 грн., з яких: 5 057 387, 04 грн. пені, 1 182 756, 58 грн. - 3% річних, 2 881 528, 99 грн. "інфляційних".

Первісний позов мотивовано неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за договором купівлі-продажу природного газу від 14.04.2017 №17-254-Н (далі - Договір) у частині своєчасної оплати за отриманий природний газ.

Зустрічний позов було подано про визнання частково недійсним пункту 6.1 Договору.

Зустрічна позовна заява мотивована тим, що грошові зобов'язання між сторонами договору в частині, яку держава компенсує за рахунок коштів державного бюджету, регулюються відповідними нормами законодавства, застосування та чинність яких не залежить від того, чи передбачили сторони у договорі відповідні умови. Отже, сторони договору позбавлені можливості врегулювати в договорі питання щодо строків та порядку виконання зобов'язання, виконання якого залежить від компенсації з державного бюджету, оскільки такий порядок викладений у відповідних нормативно-правових актах.

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 27.07.2018, залишеним без змін постановою Північно-Західного апеляційного господарського суду від 05.12.2018: у задоволенні первісного позову відмовлено; зустрічний позов задоволено частково; визнано недійсним абзац восьмий пункту 6.1 Договору, яким сторони погодили, що "підписання спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків за природний газ відповідно до постанови КМУ від 11.01.05 № 20 не змінює строків та умов розрахунків за цим договором, за виключенням випадків, коли продавець протягом 5 робочих днів з дати надходження спільного протокольного рішення не підпише його то зазначений строк оплати вартості природного газу продовжується на кількість днів, що дорівнює кількості днів, які перевищують цей 5 денний строк"; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено; стягнуто з Компанії на користь Товариства 881 грн. судового збору.

Прийняті судові акти в частині відмови у задоволенні первісного позову мотивовані відсутністю правових підстав для задоволення позовних вимог у цій частині, оскільки: з наданих сторонами у справі документів вбачається, що Товариство своєчасно здійснювало розрахунки за отриманий ним згідно з Договором газ на суму 256 603 316, 95 грн.; інша ж частина вартості отриманого за Договором природного газу оплачувалася на підставі спільних протокольних рішень, підписавши які Компанія у такий спосіб виявила свою згоду змінити порядок та строк проведення розрахунків за наданий за Договором газ. Частково задовольняючи зустрічні позовні вимоги, суди попередніх інстанцій виходили з того, що абзацом восьмим пункту 6.1 Договору сторони фактично погодили строк та порядок виконання зобов'язання, яке здійснюється з державного бюджету України та регулюється відповідними нормативно-правовими актами, що суперечить чинному законодавству, а саме - чинній на момент укладення Договору постанові Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 №20, якою затверджено Порядок перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій (далі - Постанова №20).

Компанія у касаційній скарзі зазначає, що рішення місцевого господарського суду від 27.08.2018 та постанова суду апеляційної інстанції від 05.12.2018 прийняті з неправильним застосуванням норм матеріального права, а саме - статей 6, 11, 626, 629 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), статті 12 Господарського кодексу України (далі - ГК України) та порушенням норм процесуального права, а саме: статей 74, 76, 77, 86, 236, 238 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), без дослідження всіх істотних обставин справи, - і просить: скасувати рішення господарського суду Хмельницької області від 27.08.2018 та постанову Північно-Західного апеляційного господарського суду від 05.12.2018 у справі №924/297/18; прийняти нове рішення, яким первісний позов задовольнити повністю, а у задоволенні зустрічного позову відмовити повністю; судові витрати у справі покласти на відповідача.

У відзиві на касаційну скаргу Товариство заперечує проти доводів касаційної скарги, зазначаючи про правильність висновків судів попередніх інстанцій, просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а рішення місцевого господарського суду та постанову суду апеляційної інстанції - без змін.

Касаційним господарським судом з'ясовано, що ухвалою Касаційного господарського суду від 16.04.2019 у справі №924/296/18 за позовом Компанії до Товариства за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Управління та Департаменту про стягнення 69 768 453,62 грн. заборгованості, з яких: 34 821 827,30 грн. - пені, 8 925 090,10 грн. - 3% річних, 26 021 536,22 грн. - "інфляційні витрати" та за зустрічним позовом Товариства до Компанії про визнання частково недійсним пункту 6.1 Договору купівлі-продажу природного газу, передано на розгляд об'єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у зв'язку з необхідністю вирішення питання наявності, чи відсутності підстав для відступу від правової позиції викладеної у справі № 923/1099/17 щодо обґрунтованості нарахування Компанією 3 % річних, "втрат від інфляції" та пені на суми, перераховані як за спільними протокольними рішеннями, так і власними коштами підприємств.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 228 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об'єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

У такому випадку згідно з приписами пункту 11 частини першої статті 229 ГПК України провадження у справі зупиняється до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Правовідносини у даній справі №924/297/18 та у справі №924/296/18 за характером спору та сферою правового регулювання є аналогічними. Висновок об'єднаної палати у справі №924/296/18 має суттєве значення для вирішення спору в даній справі та для єдності судової практики, враховуючи остаточність постанови Верховного Суду.

З огляду на викладене Касаційний господарський суд вважає за необхідне зупинити провадження в даній справі № 924/297/18 відповідно до пункту 7 частини першої статті 228 ГПК України до прийняття відповідного рішення об'єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі № 924/296/18.

Керуючись пунктом 7 статті 228 ГПК України, Касаційний господарський суд

УХВАЛИВ:

Зупинити касаційне провадження у справі №924/297/18 за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на рішення господарського суду Хмельницької області від 27.08.2018 та постанову Північно-Західного апеляційного господарського суду від 05.12.2018 до прийняття відповідного рішення об'єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі №924/296/18.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя В. Селіваненко

Суддя І. Булгакова

Суддя Б. Львов