ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

23.04.2019                      Справа № 905/360/19

Господарський суд Донецької області у складі:

Судді                                                                                 Фурсової С.М.,

при секретарі судового засідання          Мартинчук М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні господарського суду справу за позовом акціонерного товариства “Запорізький завод феросплавів” (69035, місто Запоріжжя, вулиця Діагональна, будинок №11; )

до приватного акціонерного товариства “Металургійний комбінат “Азовсталь” (87501, Донецька область, місто Маріуполь, вулиця Лепорського, будинок №1; код ЄДРПОУ - 00191158)

про стягнення 210 679, 26 гривень,-

за участю представників сторін:

від позивача:                    не з’явився

від відповідача:           не з’явився

С У Т Ь С П О Р У

Акціонерне товариство “Запорізький завод феросплавів” звернулось до господарського суду Донецької області з позовною заявою до приватного акціонерного товариства “Металургійний комбінат “Азовсталь” про          стягнення 210 679,26 гривень;

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на неналежне виконання умов договору №012/18-15 від 10.08.2018 в частині повної і своєчасної поставки товару, у зв’язку з чим останній повинен сплати неустойку на підставі п.8.4. договору.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 20.02.2019 відкрито провадження у справі, вирішено розглядати її за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 12.03.2019.

12.03.2019 ухвалою господарського суду Донецької області відкладено підготовче засідання на 28.03.2019.

26.03.2019 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній заперечує проти задоволення позовних вимог, мотивуючи його тим, що позивачем невірно здійснено розрахунок розміру неустойки визначеної п. 8.4 договору № 012/18-15 від 10.08.2018, а саме без урахування 5 % відхилення передбаченого специфікаціями №4,5. Окрім того, відповідач вказує, що ним не виконанні зобов’язання з поставки товару у повному обсязі у зв’язку з невиконанням позивачем зобов’язань з оплати поставленого товару у встановлені договором строки. Разом з цим враховуючи, знаходження відповідача в зоні проведення антитерористичної операції, його скрутне економічне становище, продовження виконання зобов’язань за спірним договором з поставки товару позивачу, відповідач просить суд зменшити на підставі ст.233 Господарського кодексу України штрафні санкції на 80% від суми, що підлягає стягненню з відповідача

Ухвалою господарського суду Донецької області від 28.03.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 04.04.2019.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 04.04.2019 відкладено розгляд справи по суті на 23.04.2019.

Представники сторін у судове засідання не з’явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином.

Стаття 42 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне розглянути справу за наявними матеріалами.

Розглянувши подані документи, дослідивши матеріали справи, господарський суд –

В С Т А Н О В И В

10.08.2018 між Приватним акціонерним товариством “Металургійний комбінат “Азовсталь” (далі – постачальник, відповідач) та Публічним акціонерним товариством “Запорізький завод феросплавів” (далі – покупець, позивач) підписаний договір поставки №012/18-15.

Відповідно до пункту 1.1 договору, ПрАТ “МК “Азовсталь” зобов’язується поставити та передати у власність АТ “ЗФЗ” продукцію коксохімічного виробництва (коксовий горішок) у відповідності до сортаменту, якості, строків, в обсязі, за цінами та на умовах, передбачених в специфікаціях до цього договору, які є його невід’ємною частиною, а покупець зобов’язується прийняти товар і оплатити його на умовах цього договору. Витрати з перевезення (з.д. тариф) товару від пункту відправлення до пункту призначення відносяться на рахунок постачальника, якщо інше не передбачене специфікаціями.

За змістом п.2.1 укладеного сторонами правочину постачальник зобов’язується здійснити поточні поставки товару, обумовленого в специфікаціях до цього договору на умовах СРТ залізнична станція Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці (згідно правил “ІНКОТЕРМС-2010”), якщо інші умови поставки не обумовлені специфікаціями до даного договору.

Згідно з приписами п.2.4, 2.5 договору, постачальник постачає товар на умовах СРТ залізнична станція Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці у відповідності до “Міжнародних правил інтерпретації комерційних термінів “ІНКОТЕРМС-2010” в редакції 2010”, якщо інше не обумовлено у специфікаціях до цього договору. Погодженим обсягом товару вважається обсяг поставки, вказаний у специфікації до цього договору, з моменту підписання вказаної специфікації.

Допускається щомісячна поставка товару з відхиленням по кількості +/- 5% від обсягів, погоджених у специфікаціях (п. 2.6. Договору).

Відповідно до п.п.3.1, 3.2 договору ціна товару за одиницю та по позиціям вказується у специфікаціях до цього договору. Загальна сума договору складає суму у національній валюті України, яка визначається сумою поставленого товару за всіма специфікаціями до цього договору.

Пунктом 3.6 договору встановлено, що АТ “ЗФЗ” проводить оплату поставленого товару шляхом перерахування грошових коштів на рахунок ПрАТ “МК “Азовсталь” протягом 30-ти календарних днів з дати прибуття товару на станцію покупця, але не раніше п’яти банківських дня з дати отримання оригіналів первинних документів, зазначених у п.2.1.

Під поточними поставками, (п. 2.3. договору), розуміється поставка запланованого об’єму товару, згідно з підписаними специфікацією.

Відповідно до п.8.5. договору у разі прострочення оплати, постачальник залишає за собою право призупинити відвантаження на адресу покупця до повного погашення заборгованості. При цьому постачальник зобов’язується протягом одного робочого дня у письмовій формі повідомити покупця про тимчасове призупинення поставки товару у зв’язку з несплатою. При наявності повідомлення штрафні санкції до постачальника відповідно до п.8.4. не застосовуються.

Договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до 31.01.2019 і відповідно за грошовими розрахунками до повного виконання сторонами прийнятих на себе зобов’язань (п.9.5 договору).

Договір підписаний сторонами у встановленому законодавством порядку та скріплений печатками.

Згідно специфікації № 4 та № 5 від 01.10.2018 до договору поставки № 012/18-15 від 10.08.2018. Постачальник зобов’язався поставити у жовтні 2018 покупцеві товар у загальній кількості 450 тон за специфікацією № 4 та 700т тон за специфікацією № 5 (+-5%), а саме кокосовий горішок 10-25 мм, марки ОК 1, ОК 2, ОК 3. Ціна тони сухої ваги товару, згідно п.1 специфікації № 8 до Договору складає 8 311,36 гривень. Таким чином, вартість товару, який Постачальник повинен поставити у жовтні 2018 відповідно до специфікації № 4 складає 4 488 134,40 грн, відповідно до специфікації № 5 складає 6 981 542,40грн.

На виконання умов зазначених у специфікаціях № 4, 5 від 01.10.2018 до договору поставки №012/18-15 від 10.08.2018, відповідачем поставлено коксовий горішок 10-25 мм, марки ОК 1, ОК 2, ОК 3 загальною кількістю за специфікацією №4 в об’ємі 209,619 тон товару; за специфікацією №5 в об’ємі 433,414 тон товару, що підтверджується відповідними рахунками, актами прийому передачі, накладними, залізничними накладними та сертифікатами якості.

Об’єм поставленого товару відповідачем у даній справі не заперечується.

Таким чином, як зазначає позивач, нестача коксового горішку, який повинен був поставити відповідач у жовтні 2018 року складає 506,967 тон.

Згідно з п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України однією із підстав виникнення цивільних прав та обов’язків є договір, який в силу вимог ч.1 ст.629 ЦК України є обов’язковим для виконання сторонами.

Відповідно до вимог ч.ч.1, 2 ст.509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов'язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно зі ст.655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.1 ст.692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно з ч.1 ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В силу вимог ст.525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічні вимоги щодо виконання зобов’язань містяться і у ч.ч.1,7 ст.193 Господарського кодексу України.

За приписами статей 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Зобов’язання припиняється на підставах, встановлених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК України).

За відсутності інших підстав, передбачених договором або законом, зобов’язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно вимог ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Зобов'язанням, у свою чергу, є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ст.509 Цивільного кодексу України). Стаття 174 Господарського кодексу України передбачає, що господарські зобов'язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Пунктом 8.4. Договору встановлено, що у разі порушення Постачальником об’ємів поставки, який обумовлено в узгодженій сторонами специфікації, Постачальник сплачує на користь Покупця неустойку у розмірі 5,0 % від вартості недопоставленого у строк об’єму Товару.

У зв’язку із чим, посилаючись на порушення відповідачем об`ємів поставки за договором та специфікаціями а також на виконання п. 8.4 договору, позивачем нарахована неустойка у розмірі 210 679,26 грн.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України). Розмір штрафних санкцій відповідно до частини 4 статті 231 Господарського кодексу України встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання, або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратном розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

У відповідності до норм частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. При цьому, відповідно до ч.1 ст. 552 ЦК України, сплата неустойки не звільняє боржника від виконання свого обов'язку в натурі. Згідно з ч.3 ст. 216 ГК України, господарсько-правова відповідальність базується на принципах, згідно з якими, сплата штрафних санкцій за порушення зобов'язання, а також відшкодування збитків не звільняють правопорушника без згоди другої сторони від виконання прийнятих зобов'язань у натурі.

Відповідно до пункту 1.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 р. № 14 “Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань” з огляду на вимоги частини першої статті 4-7 і статті 43 Господарського процесуального кодексу України (в редакції що діяла до 15.12.2017) господарський суд має з'ясовувати обставини, пов'язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв'язку з порушенням грошового зобов'язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов'язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.

Сума штрафу за недопоставлений товар розрахована Позивачем наступним чином.

Обсяг недопоставленого товару по специфікації №4 за жовтень 2018 року складає 240,381 т: 450т (запланований об’єм поставки) – 209,619 т (фактично поставлено). Сума штрафу за недопоставлений товар, згідно з п. 8.4. договору – 5% від суми недопоставки становить 99 894,65 грн.(1 997 893,03 грн *5%).

Обсяг недопоставленого товару по специфікації №5 за жовтень 2018 року складає 266,586 т: 700т (запланований об’єм поставки) – 433,414 т (фактично поставлено). Сума штрафу за недопоставлений товар, згідно з п. 8.4. договору – 5% від суми недопоставки становить 110 784,61 грн.(2 215692, 22 грн *5%).

Усього загальна сума штрафу за недопоставлений товар у жовтні 2018 року складає 210 679,26 грн.

Разом з тим, суд визнає обґрунтованими доводи відповідача щодо невірного розрахунку штрафних санкцій, зокрема через наявність в специфікації застереження можливого відхилення поставки у розмірі 5% (толеранс +/- 5%) від визначеної кількості поставки, що у жовтні 2018року становила 1150т, у зв'язку з чим кількість товару, який обов'язково мав бути поставлений Позивачу складає 1092,50т (з урахуванням 5 % -го відхилення).

Матеріалами справи підтверджується, що відповідачем поставлено позивачу товар у кількості 643,033 т.

Отже, кількість недопоставленого товару Позивачу у жовтні 2018року склала 449,467 тон.

Таким чином, здійснивши перерахунок неустойки, судом встановлено, що з урахуванням положень договору та специфікацій розрахунок розміру неустойки повинен проводитися з врахуванням 5 % відхилення, а саме за специфікацією №4: 450т -5% -209,619 = 217,881 т * 8 311,36 грн. (ціна 1 тони) = 1 810 887,43грн. *5%= 90 544,37 грн.;

за специфікацією №5: 700 т. -5% -433,414 = 231,586 т * 8 311,36 грн. ціна 1 тони =1 924 794,62грн. *5%= 96 239,73 грн.

Отже, неустойка відповідно до п. 8.4. договору складає 186 784,10 грн., з огляду на що позовні вимоги про стягнення з відповідача грошових коштів підлягають частковому задоволенню, у розмірі 186 784,10 грн.

Водночас, відповідач у відзиві на позовну заяву просив зменшити розмір штрафних санкцій на 80%, у випадку, якщо суд дійде висновку про їх стягнення.

За змістом частини 1 статті 233 ГК України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій.

Відповідно до частини 3 статті 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

У пункті 3.17.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року №18 “Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції” передбачено, що вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання, господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (у тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

При цьому зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

В обґрунтування свого клопотання відповідач посилається на здійснення господарської діяльності в умовах проведення антитерористичної операції на території Донецької області, що суттєво відобразилось на економічному стані та загальному рівні життєдіяльності в регіоні; з урахуванням проблем в регіоні, пов’язаних з проведенням військових дій, ускладнилась логістика поставок, через що відповідач вимушений був здійснити частковий перехід на поставку сировини більш витратним морським транспортом замість залізничного. Також, у зв’язку з викладеними обставинами, доставка сировини за колишніми схемами маршруту неможлива, а тому здійснюється через об’їзні шляхи більшою відстанню, тому з’явились додаткові витрати підприємства. У зв’язку з проведенням військових дій в регіоні обсяг виробництва ПрАТ “МК “Азовсталь” значно знизився, що викликало необхідність вжиття заходів, направлених на вихід з кризового стану. Так, з 16.11.2015 на підприємстві був введений в дію наказ “Про заходи у період зниження обсягів виробництва і погіршення фінансово-економічного стану комбінату”, яким введено 32 годинний робочий тиждень, персонал підрозділів продовжує направлятись у вимушений простій. Крім того, підприємство несе витрати на нарахування та здійснення виплати заробітної плати робітникам, що призвані на строкову військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації. Наведені обставини мають систематичний характер, значно погіршують фінансове становище ПрАТ “МК “Азовсталь” та негативно впливають на його господарську діяльність.

В обгрунтування заявленої вимоги відповідачем надано у копіях: копії наказів №532 від 12.11.2015, №605 від 25.12.2015, розпоряджень про простій, а також відомості про основні показники фінансово-господарської діяльності.

Представник позивача заперечень проти зменшення розміру штрафу не надав.

Зі змісту наведених норм вбачається, що при вирішенні питання про можливість зменшення неустойки, суд оцінює співвідношення розміру заявлених штрафних санкцій, зокрема, із розміром збитків кредитора, враховує інтереси обох сторін. Майновий стан сторін та соціальна значущість підприємства мають значення для вирішення питання про їх зменшення. При цьому, суд звертає увагу на ту обставину, що позивачем не обґрунтовано завдання йому збитків порушенням зобов'язання відповідачем.

При цьому, у п.3.2 рішення Конституційного Суду України №7-рп/2013 від 11.07.2013 зазначено, що наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов'язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.

Оцінивши надані сторонами докази у сукупності із об’єктивними обставинами складної ситуації у державі та економічного її становища, час прострочення, враховуючи положення ст.129 Конституції України, та обставини, на які посилається відповідач у своєму зверненні, а також те, що винятковість обставин є оціночним поняттям, господарський суд дійшов висновку про наявність підстав для зменшення розміру штрафу, а відтак для задоволення цього клопотання, при цьому частково, оскільки, за результатами встановленого, зменшення штрафу на 80% є надмірним.

Таким чином, суд приймає до уваги доводи відповідача у цій частині, разом з цим, визнає клопотання відповідача щодо зменшення штрафу таким, що підлягає задоволенню частково, а саме від розміру заявленого позивачем на 30%, тобто до 130748,87 гривень.

З огляду на таке, позовні вимоги акціонерного товариства “Запорізький завод феросплавів” до приватного акціонерного товариства “Металургійний комбінат “Азовсталь” про стягнення 210 679,26 гривень штрафу на підставі п.8.4. договору підлягають задоволенню частково, у сумі встановленій судом.

Відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, без урахування зменшення неустойки.

Керуючись статтями 12, 13, 73, 74, 76-79, 86, 91, 96, 129, 178, 185, 191, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд –

В И Р I Ш И В

Позовні вимоги акціонерного товариства “Запорізький завод феросплавів” до приватного акціонерного товариства “Металургійний комбінат “Азовсталь” про стягнення 210 679,26 гривень – задовольнити частково.

Стягнути з приватного акціонерного товариства “Металургійний комбінат “Азовсталь” (87501, Донецька область, місто Маріуполь, вулиця Лепорського, будинок №1; код ЄДРПОУ - 00191158) на користь акціонерного товариства “Запорізький завод феросплавів” (69035, місто Запоріжжя, вулиця Діагональна, будинок №11; ) 130 748,87 гривень штрафу та 2 801,76 гривень судового збору.

В частині стягнення 79 930,39 гривень штрафу – відмовити.

Рішення складено та підписано 23.04.2019.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ в установленому порядку.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: акціонерне товариство “Запорізький завод феросплавів” (69035, місто Запоріжжя, вулиця Діагональна, будинок №11; )

Відповідач: приватне акціонерне товариство “Металургійний комбінат “Азовсталь” (87501, Донецька область, місто Маріуполь, вулиця Лепорського, будинок №1; код ЄДРПОУ - 00191158)

Суддя                                 С.М. Фурсова