ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2019 року

м. Київ

Справа № Б29/59/04

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Жукова С.В. - головуючого, Білоуса В.В., Ткаченко Н.Г.,

за участі секретаря судового засідання Корпусенка А.О.

за участю представників: боржник (представник ДП "Науково-виробнича дослідна агрофірма "Наукова" НААН України") - Волова О.В. (дов. б/н від 23.01.2019).

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_5 Михайловичана ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 20.11.2018

(суддя - Примак С.А.)

та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 07.02.2019

(Колегія суддів у складі: Березкіна О.В. - головуючий, Кузнецов В.О., Вечірко І.О.)

за заявою ОСОБА_5

до боржника Державного підприємства "Науково-виробнича дослідна агрофірми "Наукова" Національної академії аграрних наук України", с. Горького Дніпропетровського району Дніпропетровської області

про визнання грошових вимог

у справі

за заявою Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк",

до Державного підприємства "Науково-виробнича дослідна агрофірми "Наукова" Національної академії аграрних наук України",

про визнання банкрутом, -

ВСТАНОВИВ:

1. В провадженні господарського суду перебуває справа № Б29/59/04 про банкрутство Державного підприємства "Науково-виробнича дослідна агрофірми "Наукова" Національної академії аграрних наук України".

2. 02.04.18 ОСОБА_5 (далів в тексті - Заявник) звернувся до господарського суду з заявою про визнання кредиторських вимог по справі про банкрутство.

Короткий зміст заяви про визнання кредиторських вимог та рішень судів попередніх інстанцій ухвалених за наслідками розгляду вказаної заяви

3. Заява про визнання кредиторських вимог по справі про банкрутство обґрунтована тим, що на час звільнення ОСОБА_5 у ДП "Науково-виробнича дослідна агрофірма "Наукова" Національної академії аграрних наук України існувала заборгованість по виплаті кредиторові заробітної плати за період з листопада 2012 по лютий 2018 складає 332 481,35 грн. Керуючись ЗУ "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати", ОСОБА_5 просить визнати компенсацію втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати у розмірі 121 766,05 грн. Також ОСОБА_5 просить визнати заборгованість по невиплаті компенсації за щорічні відпустки в розмірі 19 792,52 грн. та моральну шкоду у розмірі 20000,00 грн.

4. Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 20.11.2018, яка залишена без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 07.02.2019, відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_5 про визнання кредиторських вимог по справі про банкрутство від 28.03.18 з урахуванням уточнень від 29.06.18.

5. Рішення судів попередніх інстанцій мотивовані наступним:

5.1. Судами встановлено, що 12.02.18 ОСОБА_5 було звільнено з ДП "Науково-виробнича дослідна агрофірма "Наукова" Національної академії аграрних наук України на підставі ст. 38 КЗпП України (за власним бажанням).

5.2. В оскаржуваних рішеннях також встановлено, що 02.06.2010 року ОСОБА_5 згідно Наказу № 134-к був призначений на посаду генерального директора ДП "Науково-виробнича дослідна агрофірма "Наукова" Національної академії аграрних наук України. Також 02.06.2010 між Національною Академією Аграрних Наук України в особі Президента Академії ОСОБА_10 з одного боку та ОСОБА_5 було укладено Контракт.

5.3. Суди попередніх інстанцій за наслідками дослідження зібраних доказів у справі дійшли до висновку, що при звільненні заборгованості перед ОСОБА_5 по виплаті заробітної плати та компенсації за невикористану відпустку не було, підстави для стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку відсутні.

5.4. Враховуючи те, що Заявником не подано будь-яких доказів, що підтверджують понесення моральної шкоди та відсутність підстав для задоволення заяви кредитора, суди попередніх інстанцій дійшли до висновку про необхідність відмовити у стягненні моральної шкоди у розмірі 20 000,00 грн.

Короткий зміст вимог касаційної скарги з узагальненими доводами особи, яка подала касаційну скаргу

6. До Верховного Суду від ОСОБА_5 надійшла касаційна скарга у якій Заявник просить суд скасувати ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 20.11.2018 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 07.02.2019 і прийняти нове рішення про визнання незаконним та скасування Наказу № 7-л від 30.11.2012 "про зміну режиму роботи" та визнати кредиторські вимоги ОСОБА_5 до Державного підприємства "Науково-виробнича дослідна агрофірми "Наукова" Національної академії аграрних наук України" на загальну суму 490 039, 92 грн.

7. В обґрунтування підстав для скасування оскаржуваних рішень та ухвалення судом касаційної інстанції нового рішення про задоволення заяви ОСОБА_5 з кредиторськими вимогами Заявник у касаційній скарзі наводить наступні доводи:

7.1. Суди попередніх інстанцій в основу своїх рішень поклали сфальсифікований документ та порушили положення ч. 6 ст. 91 ГПК України.

7.2. Доводи Заявника залишилися нерозглянутими судами попередніх інстанцій.

Узагальнений виклад позиції інших учасників у справі

8. До Верховного від ліквідатора ДП "НВД АФ "Наукова" НААН" Реви М.О. надійшов відзив на касаційну скаргу у якому ліквідатор банкрута просить суд касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

Позиція Верховного Суду

9. Ухвалою Верховного Суду від 14.03.2019 відкрито касаційне провадження у справі №Б29/59/04 за касаційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 20.11.2018 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 07.02.2019 у даній справі; призначено до розгляду касаційну скаргу ОСОБА_5 на 17 квітня 2019 року у відкритому судовому засіданні у приміщенні Касаційного господарського суду.

10. Заслухавши 17.04.2019 у відкритому судовому засіданні доповідь судді доповідача та пояснення представника боржника у справі про банкрутство, дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи та заперечення проти них, перевіривши матеріали справи, Верховний Суд вважає, що касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, виходячи з наступного.

11. Відповідно ст. 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

12. Суд касаційної інстанції саме в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої та апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

13. Щодо доводу касаційної скарги, який викладений в підпункті 7.1. пункту 7 даної постанови, колегія суддів зазначає наступне.

14. Відповідно до ч. 6 ст. 91 ГПК України, якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

15. Довід касаційної скарги про те, що суди попередніх інстанцій неправильно застосували приписи ч. 6 ст. 91 ГПК України мотивований тим, що в основу оскаржуваних рішень покладено наказ № 7-л (копія якого знаходиться в матеріалах справи) без дослідження оригіналу вказаного наказу попри те, що Заявник ставив під сумнів відповідність копії вказаного наказу.

16. Судами попередніх інстанцій встановлено, що 30.11.12 Наказом № 7-л від 30.11.12 "Про зміни режиму роботи" (т. 1 а.с. 126) згідно поданої заяви генерального директора ОСОБА_5 було переведено генерального директора ОСОБА_5 на 0,25 ставки посадового окладу; встановлено тривалість робочого дня 2 години; закріпити робоче місце ОСОБА_5 за адресою: м. Дніпропетровськ, пр. Труда, 2Т.

17. Копія заяви ОСОБА_5, в якій він просить, керуючись ст. 56 КЗпП України, з 30.11.12 встановити йому неповний робочий день (2 години в день) з оплатою праці пропорційно відпрацьованому часу міститься в матеріалах справи (т. 1 а.с. 127). Оригінал вказаної заяви був оглянутий у судовому засіданні, про що встановлено в ухвалі суду першої інстанції.

18. За клопотанням апелянта, суд апеляційної інстанції витребував та оглянув в судовому засіданні оригінал заяви ОСОБА_5 від 29.11.2012 року про встановлення йому неповного робочого дня (2 години в день) з оплатою праці пропорційно відпрацьованому часу, що навіть за відсутністю оригіналу наказу за цією заявою та вищезазначених доказів, спростовує заяву ОСОБА_5

19. Також суд апеляційної інстанції в оскаржуваній постанові встановив, що той факт, що Заявник не працював повний робочий день, підтверджується наданими ДП "Науково-виробнича дослідна агрофірма "Наукова" Національної академії аграрних наук України доказами: а саме, з довідки ТОВ "ЗОРЯ НИВ" вбачається, що ОСОБА_5 займав посаду директора ТОВ "ЗОРЯ НИВ" у період з 09.01.2013 по 22.08.2016 на умовах повного восьмигодинного робочого дня за адресою: 52600, Дніпропетровська обл., Васильківський район, смт Васильківка, вул. Партизанська, 151. (а.с.125 т.2), а у період з 03.06.2015 по 21.03.2017 ОСОБА_5 виконував повноваження ліквідатора у справі про банкрутство №904/4330/15 ( а.с. 117-124 т.2).

20. Встановлені попередніми судовими інстанціями фактичні обставини справи, які викладені в пунктах 17, 18, 19 даної постанови є свідченням того, що суд першої та апеляційної інстанції ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_5 про визнання кредиторських вимог по справі про банкрутство від 28.03.18 з урахуванням уточнень від 29.06.18, в основу прийнятих рішень поклали не лише дослідження копії наказу № 7-л.

21. Зазначене є свідченням необґрунтованості доводу касаційної скарги, який викладений в підпункті 7.1. пункту 7 даної постанови.

22. Щодо доводу касаційної скарги про те, що доводи Заявника залишилися нерозглянутими судами попередніх інстанцій, колегія суддів суду касаційної інстанції зазначає наступне.

23. Вказаний довід мотивований тим, що суди попередніх інстанцій неправомірно дійшли до висновку, що вимоги ОСОБА_5 щодо визнання незаконним та скасування наказу ДП "Науково-виробнича дослідна агрофірма "Наукова" Національної академії аграрних наук України №7-л від 30.11.12 "Про зміну режиму роботи" про переведення генерального директора ОСОБА_5 на 0,25 ставки посадового окладу; встановлення тривалості робочого дня в 2 години; закріплення робочого місця ОСОБА_5 за адресою: м. Дніпропетровськ, пр. Труда, 2Т підлягають розгляду в порядку позовного провадження, а не в межах розгляду кредиторських вимог у справі про банкрутство.

24. Колегія суддів суду касаційної інстанції зазначає, що заявлені у справі про банкрутство грошові вимоги можуть підтверджуватися або первинними документами (угодами, накладними, рахунками, тощо), що свідчать про цивільно -правові відносини сторін та підтверджують заборгованість боржника перед кредитором, або рішенням юрисдикційного органу до компетенції якого віднесено вирішення такого спору (висновок про застосування норм права, який викладено в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 29.03.2018 у справі № 916/4644/15).

25. Суди попередніх інстанцій встановили, що 12.04.18 ліквідатор подав до господарського суду повідомлення щодо розгляду кредиторських вимог, в якому зазначає, що грошові вимоги ОСОБА_5 на суму 490 039,92 грн. відхилені у повному обсязі.

26. Колегія суддів суду касаційної інстанції також зазначає, що господарський суд, з урахуванням приписів ч. 5 ст. 23 та ч. 2 ст. 25, 38 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», перевіряє обґрунтованість та законність дій розпорядника майна боржника/ліквідатора та власне боржника, щодо розгляду грошових вимог, про що за результатами розгляду виносить ухвалу, в якій зазначається розмір визнаних судом вимог кредиторів, які включаються розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів та розмір грошових вимог кредиторів, які підлягають відхиленню.

27. З наведеного можна дійти до висновку, що при розгляді зави з кредиторськими вимогами до боржника у справі про банкрутство, господарський суд не вирішує спір щодо визнання недійсними організаційно-розпорядчих документів боржника.

28. Наведене є свідченням вірності висновку судів попередніх інстанцій про те, що вимоги ОСОБА_5 щодо визнання незаконним та скасування наказу ДП "Науково-виробнича дослідна агрофірма "Наукова" Національної академії аграрних наук України №7-л від 30.11.12 "Про зміну режиму роботи" про переведення генерального директора ОСОБА_5 на 0,25 ставки посадового окладу; встановлення тривалості робочого дня в 2 години; закріплення робочого місця ОСОБА_5 за адресою: м. Дніпропетровськ, пр. Труда, 2Т підлягають розгляду в порядку позовного провадження, а не в межах розгляду кредиторських вимог у справі про банкрутство.

29. За таких обставин є необґрунтованим довід касаційної скарги про те, що доводи Заявника залишилися нерозглянутими судами попередніх інстанцій.

30. Відповідно до приписів п. 1 ч. 1 ст. 308 ГПК України, суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

31. Згідно положень ст. 309 ГПК України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

32. Колегія суддів суду касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги ОСОБА_5 дійшла до висновку, що ухвала господарського суду Дніпропетровської області від 20.11.2018 та постанова Центрального апеляційного господарського суду від 07.02.2019 ухвалені з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

33. За таких обставин, касаційна скарга ОСОБА_5 підлягає залишенню без задоволення, а ухвала господарського суду Дніпропетровської області від 20.11.2018 та постанова Центрального апеляційного господарського суду від 07.02.2019 - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 240, 300, 301, 304, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

2. Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 20.11.2018 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 07.02.2019 у справі № Б29/59/04 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий С.В. Жуков

Судді В.В. Білоус

Н.Г. Ткаченко