ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

"11" квітня 2019 р.Справа № 5023/9521/11 вх. № 9521/11

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Усатого В.О.

при секретарі судового засідання Мазуренко А.О.

учасники процесу не з"явилися

розглянувши заяву ПуАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» (вх. № 828/18 від 02.04.2018 р.) про визнання недійсним результату аукціону та договору купівлі-продажу

По справі за заявою ФОП Стеценко Сергій Володимирович, м. Харків

до ФОП Стеценко Сергій Володимирович, м. Харків

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Харківської області від 12.12.2011 р. фізичну особу - підприємця Стеценко Сергія Володимировича визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено арбітражного керуючого Фоміна Г.В., якого зобов'язано виконати ліквідаційну процедуру, у відповідності до ст. ст. 22-32, 47-49 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Ухвалою суду від 21.05.2014 р. звільнено арбітражного керуючого Фоміна Г.В. від виконання обов'язків ліквідатора банкрута.

Ухвалою суду від 06.08.2014 р. призначено ліквідатором банкрута - арбітражного керуючого Белікова О.П.

Ухвалою суду від 27.05.2015 р. усунено арбітражного керуючого Белікова О.П. від виконання обов'язків ліквідатора банкрута, призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Губарєва Ю.М.

Розпорядженням керівника апарату суду від 29.01.2016 р., у зв'язку з відсутністю повноважень судді Дзюби О.А., відповідно до п. 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, був призначений повторний автоматичний розподіл справи № 5023/9521/11.

02.02.2016 р. повторним автоматизованим розподілом судової справи між суддями справа № 5023/9521/11 призначена для розгляду судді Казарцевій В.В.

Розпорядженням керівника апарату суду від 02.09.2016 р., у зв'язку з відпусткою судді Казарцевої В.В. відповідно до п. 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, був призначений повторний автоматичний розподіл справи № 5023/9521/11.

02.09.2016 р. повторним автоматизованим розподілом судової справи між суддями справа № 5023/9521/11 призначена для розгляду судді Усатому В.О.

Ухвалою суду від 18.04.2017 р. задоволено клопотання ПАТ АБ "Укргазбанк" (вх. № 13018 від 18.04.2017 р.), усунено арбітражного керуючого Губарєва Ю.М. від виконання обов'язків ліквідатора банкрута; призначено ліквідатором у справі арбітражного керуючого Кошовського С.В.

Позивач, Публічне АТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк", звернувся до суду з позовом, в якому просить суд визнати недійсним результат аукціону з продажу майна банкрута, проведеного 16.01.2012 р. Товарною біржею "Всеукраїнський торгівельний центр" в провадженні у справі про банкрутство ФОП Стеценка С.В. і на якому були продані належні боржнику нежитлові приміщення 1-ого поверху № 2-1 - 2-12 в літ.А загальною площею 162,6 кв.м., розташовані за адресою: АДРЕСА_1 та визнати недійсним договір купівлі-продажу, укладений з переможцем даного аукціону - ОСОБА_1.

Ухвалою суду від 02.04.2018 р. об'єднано справу № 922/828/18 за заявою ПуАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" про визнання недійсним результату аукціону зі справою № 922/9521/11 про банкрутство ФОП Стеценка С.В.

Враховуючи наведене, суд призначив заяву ПуАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" (вх. № 828/18 від 02.04.2018 р.) про визнання недійсним результату аукціону до розгляду на 31.05.2018 р. із залучення до участі у розгляді заяви покупця спірного майна ОСОБА_1, оскільки прийняте за результатами розгляду заяви рішення може вплинути на її права та обов'язки.

Крім того, до заяви ПуАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" надано заяву, в якій банк просить суд забезпечити позов шляхом встановлення заборони будь-кому вчиняти дії щодо спірного майна, яке суд також призначив до розгляду на 31.05.2018 р.

У зв'язку з відрядженням судді Усатого В.О. повідомлено учасників процесу про перенесення судового засідання з розгляду заяв ПуАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" на 14.06.2018 р.

До суду від уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПуАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" надійшла уточнена заява (вх. № 12847 від 10.05.2018 р.) про забезпечення позову, в якій він просить суд забезпечити позов ПуАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" (вх. № 828/18 від 02.04.2018 р.) про визнання недійсним результату аукціону з продажу майна банкрута в ліквідаційній процедурі у справі про банкрутство шляхом встановлення заборони будь-кому вчиняти дії щодо нежитлових приміщень 1-ого поверху № 2-1 - 2-12 в літ. А-5 загальною площею 162,9 кв.м., розташованих за адресою: АДРЕСА_1.

Від ліквідатора Кошовського С.В. надійшов відзив на заяву про визнання недійсними результатів аукціону з продажу майна банкрута в ліквідаційній процедурі у справі про банкрутство (№ 15760 від 31.05.2018 р.), в якому він погоджується з заявою та вважає її обґрунтованою.

У судове засідання 14.06.2018 р. учасники процесу не з'явились, у зв'язку із чим суд відклав розгляд заяви ПуАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" (вх. № 828/18 від 02.04.2018 р.) про визнання недійсним результату аукціону та заяви уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПуАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" (вх. № 12847 від 10.05.2018 р.) про забезпечення позову на 02.08.2018 р. та зобов'язав ПуАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" надати розгорнуту інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно щодо спірного майна станом на дату розгляду заяви.

У зв'язку із хворобою судді Усатого В.О. призначене судове засідання перенесено на 16.08.2018 р.

У судове засідання 16.08.2018 р. учасники процесу не з'явились від ліквідатора надійшла заява (вх.№ 23567 від 15.08.2018 р.) про розгляд справи без його участі, в якій він підтримав заяву ПуАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" і просив її задовольнити.

Від ПуАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" надійшло клопотання (вх. № 1847 від 15.08.2018 р.) про відкладення розгляду справи, у зв'язку із неможливістю забезпечити явку свого представника.

Враховуючи неявку в судове засідання учасників процесу та необхідність отримання витребуваних документів, суд відклав розгляд заяви ПуАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" (вх. № 828/18 від 02.04.2018 р.) на 27.09.2018 р.

У судовому засіданні 27.09.2018 р. представник ПАТ ВіЕіБі просив відкласти розгляд заяви на іншу дати, проте просив розглянути подану банком заяву про забезпечення.

Судом розглянуто заяву уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПуАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" (вх. № 12847 від 10.05.2018 р.) про забезпечення позову з урахуванням уточнень (вх. № 12847 від 10.05.2018 р.), в задоволенні якої відмовлено, про що винесено мотивовану ухвалу.

Враховуючи необхідність витребування додаткових документів, суд відклав розгляд заяви на 04.12.2018 р.

У зв'язку з хворобою судді Усатого В.О., повідомлено про перенесення судового засідання щодо розгляду заяви ПуАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" (вх. № 828/18 від 02.04.2018 р.) про визнання недійсним результату аукціону) з 04 грудня 2020 року на 10 грудня 2018 року о(б) 10:30 .

В судове засідання 10.12.2018 р. ліквідатор не з"явився у зв"язку зі знаходженням у щорічній відпустці.

Інші учасники процесу таж не з"явилися на виклик суду.

Судом досліджено інформаційну довідку з Державного реєстру ресових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності, надану на вимогу суду ПуАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк", з якої вбачається, що власником спірного майна на цей час є ОСОБА_2, яку суд залучив до розгляду даної заяви, оскільки прийняте по ній судове рішення може вплинути на її права та обов"язки.

Крім того, враховуючи, що адреса ОСОБА_2 в матеріалах справи відсутня, суд зобов"язав ліквідатора до 05.01.2019 р. надати суду такі відомості для направлення на її адресу даної ухвали.

Враховуючи наведене, суд відклав розгляд заяви ПуАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" (вх. № 828/18 від 02.04.2018 р.) про визнання недійсним результату аукціону на 07.02.2019 р. та повторно зобов'язав ОСОБА_1 надати відзив на заяву.

29.12.2018 р. до суду ліквідатором були надані відомості з витягу Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС у Харківській області щодо місця реєстрації ОСОБА_2

07.02.2019 р. у судове засідання ліквідатор на інші учасники справи не з'явились, від ліквідатора до суду надійшла заява, в якій ліквідатор просив суд направити копію ухвали про призначення наступного судового засідання залученій особі ОСОБА_2, у зв'язку із цим відкласти розгляд справи.

Дослідивши матеріали заяви, враховуючи неявку учасників справи, з метою належного повідомлення залученої особи ОСОБА_2 про призначене судове засідання, суд відклав розгляд заяви ПуАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" (вх. № 828/18 від 02.04.2018 р.) про визнання недійсним результату аукціону на 19.03.2019 р. та зобов'язав ОСОБА_2 та ОСОБА_1 надати суду відзив на заяву.

До суду від ліквідатора надійшла заява (вх.№ 6803 від 19.03.2019) про розгляд справи без його участі, разом рецензією на звіт про оцінку майна.

У зв'язку з відрядженням судді Усатого В.О., призначене на 19.03.2019 р. судове засідання не відбулось та ухвалою суду від 29.03.2019 р. призначено до розгляду заяву ПуАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" (вх. № 828/18 від 02.04.2018 р.) про визнання недійсним результату аукціону на 11.04.2019 р.

У судове засідання 11.04.2019 р. учасники процесу не з"явилися, були належним чином повідомлені про дату та час слухання заяви відповідно до вимог ГПК України.

Щодо створення умов для забезпечення всебічного та об'єктивного розгляду справи суд зазначає наступне.

Згідно з п. 4, 5 ч. 5 ст. 13 ГПК України, суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість: сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов'язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно з ч. 1-3 ст. 80 ГПК України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Відповідно до ч. 4 ст. 74 ГПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 ГПК України основними засадами (принципами) господарського судочинства є, зокрема, розумність строків розгляду справи судом.

Суд зазначає, що з метою забезпечення повного та всебічного встановлення об'єктивних обставин справи розгляд справи неодноразово відкладався, у тому числі для надання можливості всім учасникам спору висловити свою позицію та надати відповідні докази.

Зважаючи на викладені обставини, суд вважає можливим розглянути заяву ПуАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" (вх. № 828/18 від 02.04.2018 р.) за наявними у справі доказами.

Розглянувши заяву ПуАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" суд встановив наступне.

Свою заяву ПуАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" обґрунтовує тим, що при продажі заставного майна в ліквідаційній процедурі у справі про банкрутство було грубо порушено вимоги Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», Закону України "Про іпотеку", в результаті чого при реалізації майна були порушені його права.

З матеріалів справи вбачається, що ПуАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" є заставним кредитором, вимоги якого відповідно до іпотечного договору 17.12.2007 р., посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Дахно О.А. та зареєстрованого в реєстрі за № 863, забезпечені іпотекою нерухомого майна банкрута, а саме: нежитлові приміщення 1-го поверху № 2-1-:-2-12 в літері «А-5» зі всіма об'єктами, функціонально пов'язаними з цим нерухомим майном, загальною площею 162,6 кв. м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.

Попереднім ліквідатором Фоміним Г.В. реалізовано зазначене нерухоме майно.

Аукціон з реалізації зазначеного майна організовано та проведено 16.01.2012 р. Товарною біржею "Всеукраїнський торгівельний центр", про що складено протокол № 2 від 16.01.2012 р.; вартість реалізації склала 237200,00 грн.; переможець - фізична особа ОСОБА_1.

16.02.2012 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. (станом на дату винесення рішення нотаріальну діяльність припинено) посвідчено договір купівлі-продажу (реєстровий № 99) зазначеного нерухомого майна між ліквідатором ФОП Стеценко С.В. арбітражним керуючим Фоміним Грантом Валерійовичем та переможцем аукціону ОСОБА_1.

Однак, з матеріалів справи вбачається, що зазначений аукціон було проведено, а договір купівлі-продажу було укладено з порушенням вимог чинного законодавства, враховуючи наступне.

Статтею 41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції, чинній на дату вчинення правочину, далі - Закон) встановлено, що відносини, пов'язані з банкрутством окремих категорій суб'єктів підприємницької діяльності, в т. ч. суб'єкта підприємницької діяльності - громадянина, регулюються цим Законом з урахуванням особливостей, передбачених цим розділом (ст. 47-49).

Оскільки, ст. 47-49 зазначеного закону не встановлено особливостей порядку продажу майна суб'єкта підприємницької діяльності - громадянина (окрім порядку проведення розрахунків за продане майно), то такий порядок регулюється, у тому числі загальними нормами Закону.

Відповідно до ст. 29 Закону, майно, на яке звертається стягнення у ліквідаційній процедурі, оцінюється арбітражним керуючим у порядку, встановленому законодавством про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність; у разі продажу майна на аукціоні вартість майна, що визначається шляхом його оцінки, є початковою вартістю.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання відповідно до договору.

Відповідно до ст. 30 Закону після проведення інвентаризації та оцінки майна банкрута ліквідатор розпочинає продаж майна банкрута на відкритих торгах, якщо комітетом кредиторів не встановлено інший порядок продажу майна банкрута; ліквідатор забезпечує через засоби масової інформації оповіщення про порядок продажу майна банкрута, склад, умови та строки придбання майна; у разі надходження двох і більше пропозицій щодо придбання майна банкрута ліквідатор проводить конкурс (аукціон); порядок проведення конкурсу (аукціону) визначається згідно із Законом України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)".

Статтею 15 Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)» (в редакції, чинній на дату вчинення правочинів) визначено вимоги до інформації про об'єкти, що підлягають продажу на аукціоні, за конкурсом (перелік необхідних відомостей), а також встановлено, що зазначена інформація публікується не пізніш як за 30 календарних днів до дати проведення аукціону, конкурсу в інформаційних бюлетенях органів приватизації, місцевій пресі, інших друкованих виданнях.

Однак, в матеріалах справи відсутні будь-які докази проведення інвентаризації майна, що є необхідною передумовою для початку процедури його реалізації.

З архівної копії нотаріальної справи вбачається, що суб'єктом оціночної діяльності - ПП «АГЕНТСТВО ОЦІНКИ МАЙНА ТА ЗЕМЛІ» було виконано звіт про оцінку майна, а саме:

- нежитлові приміщення 1-ого поверху № 2-1-:-2-12 в літ. «А-5» загальною площею 162,6 кв. м., розташовані за адресою: АДРЕСА_1, звіт про оцінку від 12.12.2011 р., вартість 237 200,00 грн.

Зазначений звіт було використано ліквідатором Фоміним Г.В. для визначення початкової вартості майна на аукціоні відповідно до ст. 29 Закону (протокол аукціону №2 від 16.01.2012 р.).

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна), яке полягає в їх критичному розгляді та наданні висновків щодо їх повноти, правильності виконання та відповідності застосованих процедур оцінки майна вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, в порядку, визначеному цим Законом та нормативно-правовими актами з оцінки майна.

Згідно з рецензією ТОВ «Бізнес - Група Співдружність» від 15.03.2019 р., виконаною на замовлення ліквідатора Кошовського С.В., встановлено, що звіт ПП «АГЕНТСТВО ОЦІНКИ МАЙНА ТА ЗЕМЛІ» про оцінку не відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, є неякісним та непрофесійним і не може бути використаний.

Тобто, висновки про оцінку, фактично, не відображають реальну вартість майна.

До рецензій ТОВ «Бізнес - Група Співдружність» додано відповідні кваліфікаційні документи, що свідчать про наявність повноважень рецензента здійснювати рецензування відповідно до ст. 13 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Таким чином, вбачається грубе порушення вимог ст. 29, ч. 1 ст. 30 Закону щодо здійснення інвентаризації та оцінки майна банкрута (порядку визначення початкової вартості при продажу на аукціоні), як обов'язкової передумови початку продажу майна на відкритих торгах.

Також, в матеріалах справи відсутні будь-які докази оприлюднення (опублікування/оповіщення) у засобах масової інформації (друкованих виданнях) у встановлений законом строк відповідної інформації (оголошення/повідомлення) про проведення аукціону, його умов тощо, що об'єктивно унеможливило забезпечення участі якнайбільшого кола осіб (потенційних покупців) у відкритих торгах та, відповідно, продажу майна за найбільшою ціною, у зв'язку з чим аукціон відбувся з порушенням його головних принципів та завдань, визначених законом, а саме: відкритості, доступності, конкуренції, забезпечення отримання найбільшої вартості продажу та максимального задоволення вимог кредиторів, чим істотно порушено права як самого боржника, так і кредиторів (зокрема, заставного).

Крім того, відповідно до абз. 5 ч. 5 ст. 3-1 Закону арбітражний керуючий зобов'язаний повідомляти комітет кредиторів та кредиторів, вимоги яких забезпечені заставою, про час, місце та умови продажу заставного майна окремим рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Зазначена норма є імперативною, спрямована на захист прав, зокрема, заставного кредитора.

Однак, в матеріалах справи відсутні будь-які докази здійснення ліквідатором Фоміним Г.В. такого повідомлення (копії рекомендованого листа з повідомленням про вручення), що є порушенням прав заставного кредитора, оскільки, фактично, продаж майна відбувся без відома останнього.

Також, ст. 16 Закону про малу приватизацію встановлює умови участі покупців в аукціоні, конкурсі.

Так, відповідно до ч. 3 цієї статі для реєстрації покупців як учасників аукціону, конкурсу вони сплачують встановлений органом приватизації реєстраційний внесок, розмір якого не може перевищувати розміру одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а також вносять грошові кошти в розмірі 10 відсотків початкової вартості продажу об'єкта; зазначені грошові кошти вносяться шляхом безготівкового перерахування на відповідний поточний рахунок.

Зазначена норма є імперативною і спрямована на встановлення певного порядку участі осіб в аукціоні (зокрема, забезпечення гарантій реального придбання майна та сплати його вартості переможцем). Відповідно, недотримання порядку (обов'язкових умов) допуску до участі в аукціоні тягне за собою неможливість участі особи в аукціоні.

Однак, в матеріалах справи відсутні будь-які докази внесення відповідних внесків особами (у тому числі переможцем аукціону - ОСОБА_1.), які визначені в протоколі № 2 проведення аукціону від 16.01.2012 р. як його учасники (банківські виписки з рахунку біржі, копії квитанцій про сплату тощо), що свідчить про неможливість достеменно встановити факт належного дотримання торгівельною організацією процедури реєстрації осіб учасниками аукціону, з відповідними подальшими наслідками.

Відповідно до умов протоколу № 2 проведення аукціону від 16.01.2012 р. переможець аукціону був зобов'язаний внести кошти за придбане майно в розмірі 237200,00 грн. протягом 30 календарних днів з моменту його підписання.

Однак, будь-які докази такої оплати в матеріалах справи відсутні.

Крім того, суд зазначає, що у зазначеному протоколі встановлено додаткову умову оплати коштів покупцем: на підставі рахунку-фактури ліквідатора. Такий порядок розрахунків означає, що, фактично, обов'язок покупця сплатити кошти за майно ставиться в залежність від подальший дій ліквідатора та виникає виключно у разі отримання від ліквідатора рахунку-фактури.

Зазначені умови розрахунків, встановлені у протоколі аукціону, є неприпустимими для даного виду правовідносин - продажу майна в процедурі банкрутства, який по своїй суті є примусовим продажем, спрямованим на забезпечення максимального задоволення вимог кредиторів, та регулюється спеціальним Законом.

Так, відповідно до ч. 7 ст. 48 Закону кошти, отримані від продажу майна громадянина-підприємця, визнаного банкрутом, а також наявні у нього кошти у готівковій формі вносяться на депозитний рахунок нотаріальної контори або приватного нотаріуса та використовуються за рішенням господарського суду, який визнав громадянина-підприємця банкрутом.

Суд звертає увагу, що зазначена норма встановлює імперативний порядок використання для розрахунків за продане майно виключно депозитного рахунку нотаріальної контори або приватного нотаріуса з подальшим використанням цих коштів виключно за рішенням господарського суду, який визнав громадянина-підприємця банкрутом.

Встановлений порядок є гарантією забезпечення реального надходження коштів від продажу майна та їх контрольованого цільового використання в порядку закону.

Імперативність зазначеної норми означає, що сторони договору (як покупець, так і ліквідатор) не мають права у будь-який інший спосіб проводити розрахунки за майно, що було предметом аукціону. Тобто, не може використовуватися з метою розрахунків будь-яких інший рахунок (наприклад, ліквідаційний рахунок банкрута), готівковий розрахунок тощо.

Крім того, відповідно до Закону України «Про нотаріат» нотаріус при посвідченні спірного договору мав пересвідчитися у дотриманні усіх необхідних вимог закону щодо даного виду договору, враховуючи його особливості.

Так, відповідно до ч. 1, 3 ст. 46 Закону України "Про нотаріат" нотаріуси або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, має право витребовувати від фізичних та юридичних осіб відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії; неподання відомостей та документів на вимогу нотаріуса є підставою для відкладення, зупинення вчинення нотаріальної дії або відмови у її вчиненні.

Згідно з п. 8) ч. 1 ст. 49 зазначеного закону нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла встановлені законодавством платежі, пов'язані з її вчиненням.

Враховуючи наявність спеціальної обов'язкової умови розрахунків, встановленої імперативними приписами ч. 7 ст. 48 Закону (у даному випадку - спеціального закону), нотаріус на виконання зазначених вимог Закону України "Про нотаріат" мав перевірити необхідні обставини щодо здійснення покупцем розрахунків та внесення цих коштів у встановленому порядку на депозитний нотаріальний рахунок, та за їх відсутності - відмовити в посвідченні спірного договору.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, незважаючи на істотні порушення умов та порядку здійснення розрахунків між сторонами за продане майно, спірний договір було посвідчено з порушенням вимог чинного законодавства.

У результаті цього, кошти за продане на аукціоні майно покупцем сплачено так і не було (в матеріалах справи відсутні будь-які докази цього), заставному кредитору кошти не перераховано.

Таким чином, при укладенні спірного договору вбачається порушення вимог ч. 7 ст. 48 Закону, ч. 1, 3 ст. 46, п. 8) ч. 1 ст. 49 Закону України «Про нотаріат», що призвело до порушень прав та майнових інтересів заставного кредитора - ПуАТ «Всеукраїнський акціонерний банк», що виразилося в неотриманні ним коштів від продажу заставного майна.

Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину, зокрема, не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства (ч. 1 ст. 203).

Відповідно до ст. 20 Закону про малу приватизацію невиконання вимог щодо змісту інформації, передбаченої статтею 15 цього Закону, та терміну її опублікування, а також істотне порушення інших правил оголошення та проведення аукціону, конкурсу, передбачених цим Законом, можуть бути самостійними підставами для визнання судом недійсними угод, укладених на аукціоні, конкурсі.

Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору.

Однак, при цьому, у зазначеній нормі закріплено обов'язковість урахування вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

У частині 1 ст. 628 ЦК України закріплено, що, окрім умов (пунктів), визначених на розсуд сторін і погоджених ними, зміст договору також становлять умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 638 ЦК України, ст. 180 ГК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. При цьому, істотними умовами, окрім умови про предмет та тих, що самостійно визначені сторонами, вважаються також умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду.

Відповідно до п. 7 ст. 179 ГК України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Згідно з ч. 2 ст. 16, ч. 1 ст. 215 ЦК України одним зі способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням стороною (сторонами) вимог, установлених частинами першою - третьою, п'ятою, шостою статті 203 цього Кодексу, зокрема у зв'язку з невідповідністю змісту правочину цьому Кодексу та іншим актам цивільного законодавства.

Стосовно правової природи аукціону суд вважає необхідним звернути увагу на позицію Верховного Суду України, викладену в постанові від 14.12.2016 р. у справі № 904/9284/14, а саме:

Системний аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що правова природа процедури реалізації майна на торгах у формі аукціону в межах провадження у справі про банкрутство полягає в продажу майна, тобто у забезпеченні переходу права власності на майно боржника до покупця - переможця торгів (аукціону), невід'ємною і завершальною стадією якої є оформлення результатів такого продажу договором купівлі-продажу, що укладається власником майна чи замовником аукціону з переможцем торгів.

Отже, особливості процесу, передбачені законодавством щодо проведення аукціону, полягають у сукупності дій його учасників, спрямованих на досягнення певного результату, тобто є обставиною, з настанням якої закон пов'язує виникнення, зміну або припинення цивільних правовідносин, а тому є правочином.

Таким чином, правова природа продажу майна з торгів (аукціону) дає підстави для визнання (за наявності підстав) результатів таких торгів (аукціону) недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, у тому числі й на підставі норм цивільного законодавства.

Аналогічний висновок щодо правової природи процедури реалізації майна на торгах викладено у постановах Верховного Суду України, зокрема: від 24 жовтня 2012 року у справі N 6-116цс12, від 29 червня 2016 року у справі N 6-370цс16.

Тобто, правочини щодо продажу майна в процедурі банкрутства (як аукціон, так і укладений за його результатами договір) може бути визнано недійсним за загальними правилами визнання правочинів недійсними, зокрема у разі невідповідності змісту правочину Цивільному Кодексу та іншим актам цивільного законодавства (ч. 1 ст. 203, 215 ЦК України), за наявності встановлених порушень спеціальних вимог закону щодо організації та проведення такої процедури (наприклад, порушення порядку організації та проведення аукціону, укладання договору, порядку проведення розрахунків), враховуючи що такі вимоги є обов'язковими для даного виду правочинів (встановлені спеціальним законом), а їх недотримання об'єктивно призвело до порушення прав та майнових інтересів учасників справи.

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Заявником належним чином доведено обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, оскільки вони підтверджуються матеріалами справи.

Покупець спірного майна ОСОБА_1 та його власник на даний час ОСОБА_2 своїм правом на захист не скористалися, відзив до суду не надали.

Таким чином, на підставі досліджених матеріалів справи судом встановлено, що при вчиненні спірних правочинів не дотримано обов'язкової передумови для початку процедури реалізації майна щодо проведення інвентаризації майна та оцінки майна банкрута (визначення початкової вартості) (ст. 29, ч. 1 ст. 30 Закону); порушено порядок організації та проведення аукціону щодо обов'язкового оприлюднення інформації про аукціон (ч. 2, 3 ст. 30 Закону, ст. 15 Закону про малу приватизацію); порушено вимогу щодо обов'язкового повідомлення, зокрема, заставного кредитора про час, місце та умови продажу заставного майна окремим рекомендованим листом з повідомленням про вручення (абз. 5 ч. 5 ст. 3-1 Закону); не дотримано виконання умов потенційними учасниками аукціону щодо сплати необхідних внесків (ст. 16 Закону про малу приватизацію); порушення імперативного порядку проведення розрахунків з використанням депозитного рахунку нотаріуса (ч. 7 ст. 48 Закону про банкрутство); порушення вимог щодо укладання договору (ст. 627, 628, 638 ЦК України, ст. 179, 180 ГК України); відсутність доказів сплати покупцем коштів за придбане майно, наслідком чого стало фактичне неотримання коштів заставним кредитором - ПуАТ "Всеукраїнський акціонерний банк", що є безумовним порушенням прав та майнових інтересів останнього, а отже, об'єктивно вбачається не відповідність змісту правочинів загальним вимогам чинного законодавства щодо чинності правочинів (ч. 1 ст. 203 ЦК України).

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про задоволення заяви ПуАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" (вх. № 828/18 від 02.04.2018 р.).

На підставі викладеного, керуючись положеннями ст. 73, 74, 86, 91 ГПК України, ст. 203, 215, 627, 628, 638 ЦК України, ст. 179, 180 ГК України, ст. 29, 30, 47 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (у редакції, що застосовується до правовідносин), ст. 15, 16, 20 Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)» (у редакції, що застосовується до правовідносин), суд

УХВАЛИВ:

Заяву ПуАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» (вх. № 828/18 від 02.04.2018 р.) задовольнити.

Визнати недійсними результати аукціону, проведеного 16.01.2012 р. Товарною біржею «Всеукраїнський торгівельний центр», з продажу майна банкрута, а саме: нежитлових приміщень 1-го поверху № 2-1-:-2-12 в літ. «А-5» загальною площею 162,6 кв. м., що розташовані за адресою: Харківська обл., АДРЕСА_1, оформленого протоколом № 2 від 16.01.2012.

Визнати недійсним договір купівлі-продажу майна банкрута: нежитлових приміщень 1-го поверху № 2-1-:-2-12 в літ. «А-5» загальною площею 162,6 кв. м., розташованих за адресою: АДРЕСА_1, укладений між ліквідатором ФОП Стеценко С.В. арбітражним керуючим Фоміним Грантом Валерійовичем та переможцем аукціону ОСОБА_1 та посвідчений 16.02.2012 р. приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. за реєстровим № 99.

Ухвалу направити заявнику, ліквідатору, кредиторам, банкруту, ТБ «Всеукраїнський торгівельний центр», ОСОБА_1, ОСОБА_2

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в строки, передбачені ст. 256 ГПК України, шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя Усатий В.О.