ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті апеляційного провадження

"22" квітня 2019 р. Справа № 902/18/16

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Миханюк М.В.

судді Коломис В.В.

судді Дужич С.П.

розглянувши апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Трошиної Олени Володимирівни на рішення господарського суду Вінницької області, ухваленого 12.04.16р. , об 12:59, у м. Вінниці, колегією суддів у складі: головуючий суддя Білоус В.В., судді Баранов М.М., Яремчук Ю.О., повний текст складено 18.04.2016 року у справі №902/18/16

за позовом: Фізичної особи - підприємця Бобаль Андріани Юріївни

до: Фізичної особи - підприємця Трошиної Олени Володимирівни

про стягнення 84 275,72 грн., з яких 83 000 грн.- боргу, 716, 30 грн.- 3% річних, 559, 42 грн.- інфляційних втрат

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Вінницької області від 12.04.2016 року у справі №902/18/16 позов задоволено в сумі 83 000 грн.- боргу. Судові витрати на судовий збір в сумі 1 264,14 грн. та 5 400 грн.- витрат на правову допомогу адвоката покладено на відповідача.

Стягнуто з Фізичної особи - підприємця Трошиної Олени Володимирівни, ІПН (23133, Вінницька обл., Жмеринський р-н, с.Біликівці, вул.Долина, буд.20) на користь Фізичної особи - підприємця Бобаль Андріани Юріївни, ІПН (89636, Закарпатська обл., Мукачівський р-н, с.Коноплівці, вул.М. Гайнаса, буд.14) 83 000 грн.- боргу, 1 264,14 грн.- судових витрат на судовий збір та 5 400 грн.- витрат на правову допомогу адвоката.

Не погодившись із прийнятим рішенням, відповідач звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Вінницької області від 12.04.2016 року у справі №902/18/16.

Ухвалою суду від 28.03.2019 року апеляційну скаргу фізичної особи - підприємця Трошиної Олени Володимирівни на рішення господарського суду Вінницької області від 12.04.2016 року у справі №902/18/16 - залишено без руху. Зобов'язано апелянта - ФОП Трошину Олену Володимирівну протягом 10 днів із дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки та подати до суду апеляційної інстанції: сплатити 1896,21 грн. судового збору за подання апеляційної скарги на рішення господарського суду Вінницької області від 12.04.2016 року; подати опис вкладення у цінний лист, як докази надсилання копії апеляційної скарги іншим учасникам справи справі - ФОП Бобаль А.Ю.; зазначити підстави, у чому полягає незаконність і (або) необґрунтованість рішення суду. При цьому, клопотання про відновлення пропущеного строку на подання апеляційної скарги судом не розглядалося.

15.04.2019 року на адресу суду від Трошиної Олени Володимирівни надійшла заява про виконання вимог ухвали суду від 28.03.2019 року.

Разом з тим, до апеляційної скарги скаржник просить поновити строк на апеляційне оскарження рішення суду.

В обґрунтування клопотання вказує, що вона не була належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, оскільки вона проживає та зареєстрована за адресою: м. Сімферополь, вул. Лермонтова,5 кв.71, а тому не могла знати про існування рішення господарського суду Вінницької області по справі №902/18/16. Вказує, що про існування відкритого проти неї виконавчого провадження у Жмеринському міськрайонному відділі ДВС ГТУЮ у Вінницькій області дізналася із Єдиного реєстру боржників та про існування рішення господарського суду Вінницької області їй стало відомо 14.02.2019р.

Розглянувши вказане клопотання судова колегія зазначає таке.

Як зазначалося вище, рішення господарським судом було прийняте 12.04.2016 року, тобто під час дії Господарського процесуального кодексу України у редакції до 15.12.2017 року.

Відповідно до ст.93 ГПК України (у редакції чинній до 15.12.2017р.) апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів, а на ухвалу місцевого господарського суду - протягом п'яти днів з дня їх оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Апеляційний господарський суд постановляє ухвалу про повернення апеляційної скарги у випадках, якщо вона подана після закінчення строків, установлених цією статтею, і суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку, та незалежно від поважності причини пропуску цього строку - у разі, якщо апеляційна скарга подана прокурором, органом державної влади, органом місцевого самоврядування після спливу одного року з дня оголошення оскаржуваного судового рішення. Розгляд заяви особи про поновлення строку на подання апеляційної скарги здійснюється одним із суддів колегії суддів апеляційного господарського суду, склад якої визначений при реєстрації справи відповідно до положень частини четвертої статті 91 цього Кодексу.

З урахуванням норм ст.93 ГПК України, вихідних днів, останнім днем подання апеляційної скарги на вказане рішення є 28 квітня 2016 року. Як свідчать матеріали апеляційної скарги, її було подано 11.03.2019 року, про що свідчить відбиток штемпеля на поштовому конверті, тобто з пропуском, встановленого ст. 93 ГПК України, строку на подання апеляційної скарги.

Так, із матеріалів справи убачається, що 05.01.2016 року на адресу господарського суду Вінницької області від ФОП Бобаль А.Ю. надійшла позовна заява про стягнення з ФОП Трошиної О.В. грошових коштів 84 275,72 грн.

Ухвалою суду від 06.01.2016 року господарським судом Вінницької області порушено провадження у справі та ухвалу про призначення справи до розгляду в судовому засіданні направлено ФОП Трошиній О.В. за адресою: 23133, Вінницька обл., Жмеринський р-н, с. Біликівці, вул. Долина, 20, тобто за адресою яка значилася в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (а.с. 19, 37, 53, 77).

Проте, за вказаною адресою від ФОП Трошиної О.В. повернулася ухвала з відміткою "за зазначеною адресою не проживає" (а.с. 44).

В подальшому судом розгляд справи неодноразово відкладався про що свідчать, зокрема, ухвали від 10.02.2016р., 25.02.2016р., 17.03.2016р.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу. ( в редакції з 15.12.2017р.)

Так, ч. 2 ст. 261 ГПК України визначено, що незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, інтереси та (або) обов'язки; пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Згідно з ч.6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є: день вручення судового рішення під розписку; день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до частин 3, 7 статті 120 ГПК України визначено, що виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Згідно з ч.1 ст.119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Крім того, судова колегія відзначає, що в Рішенні Європейського суду з прав людини "В'ячеслав Корчагін проти Росії" було зазначено, зокрема, наступне: "Незважаючи на те, що матеріали справи, що надходять до Суду, не містять конкретних доказів, таких як поштові відмітки, що стосуються відправлення рішення суду, сам заявник визнав у національному провадженні, що ці рішення суду були направлені на його адресу і потім були повернуті суду як не доставлені. Тому немає сумніву, що з метою повідомлення заявника була використана правильна адреса. В межах конкретної судової стадії провадження проти заявника сторонами не заперечувалося, що повідомлення про винесення рішення і власне рішення було надіслано на зареєстровану адресу заявника. Що стосується поведінки національних органів влади в даній справі, Суд зазначає, що вони діяли відповідно до законодавства, надсилаючи повідомлення на зареєстровану адресу проживання. Також інформація, яка стосується призначених слухань, була своєчасною та адекватно доступною через інтернет-сторінку (веб-сайт) суду. Таким чином суд демонстрував достатню старанність, щоб дозволити заявнику, який повинен був знати про правила, що застосовуються до надіслання судових повідомлень, що стосуються підприємців, визначитися з провадженням проти нього, а саме стосовно процедури оскарження у справі.

Так, відповідачем у справі є Трошина О.В., як суб'єкт підприємницької діяльності, яка здійснює підприємницьку діяльність, на власний ризик діяльність з метою одержання прибутку, без створення юридичної особи, і зареєстрована як підприємець у встановленому законом порядку.

Таким чином, зазначаючи у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців адресу: 23133, Вінницька обл., Жмеринський р-н, с. Біликівці, вул. Долина, 20, мала усвідомлювати, що на вказану адресу може надходити кореспонденція пов'язана із її підприємницькою діяльністю та у випадку зміни такої адреси, внести до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, в установленому порядку, відомості про зміну місця реєстрації.

Як встановлено судом апеляційної інстанції та вбачається з матеріалів справи, судом першої інстанції відповідні ухвали суду неодноразово направлялися рекомендованим листом із зворотнім повідомленням на адресу ФОП Трошиної О.В. 23133, Вінницька обл., Жмеринський р-н, с. Біликівці, вул. Долина, 20, та яка зазначена Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та договорі поставки товару №01/05/2015 від 01.05.2015 р., який підписаний представниками сторін та скріплений їх печатками, проте поштова кореспонденція повернулася на адресу суду з позначкою "за зазначеною адресою не проживає".

Разом з тим, згідно зі ст.2 Закону України "Про доступ до судових рішень" визначено, що рішення суду проголошується прилюдно, крім випадків, коли розгляд справи проводився у закритому судовому засіданні. Кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання. Судові рішення також можуть публікуватися в друкованих виданнях із додержанням вимог цього Закону. Якщо судовий розгляд відбувався у закритому судовому засіданні, судове рішення оприлюднюється з виключенням інформації, яка за рішенням суду щодо розгляду справи у закритому судовому засіданні підлягає захисту від розголошення.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст.3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень (далі - Реєстр) - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень. Суд загальної юрисдикції вносить до Реєстру всі судові рішення і окремі думки суддів, викладені у письмовій формі, не пізніше наступного дня після їх ухвалення або виготовлення повного тексту. Доступ до окремих думок суддів через Реєстр забезпечується у тому самому порядку, що й до судового рішення, стосовно якого викладено окрему думку.

Згідно із ч.ч. 1,3 ст.4 Закону України "Про доступ до судових рішень" судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України. Для реалізації права доступу до судових рішень, внесених до Реєстру, користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин."

Ч.3 ст.6 Закону України "Про доступ до судових рішень" передбачено, що суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.

Рішення господарського суду Вінницької області від 12.04.2016 було оприлюднено у Єдиному державному реєстрі судових рішень 21.04.2016 (http://reyestr.court.gov.ua/Review/57224036), а тому апелянт або його представник міг ознайомитися з текстом оскаржуваного рішення раніше, ніж 14.02.2019 року.

Таким чином, несвоєчасне оскарження рішення місцевого господарського суду зумовлене, з огляду на доводи, наведені апелянтом, є не об'єктивними обставинами, а обставинами суб'єктивного характеру.

Відповідно до практики Суду держава, яка створює суди апеляційної чи касаційної інстанцій, має забезпечити, щоб особи, які відповідають перед законом, мали можливість користуватись всіма фундаментальними гарантіями ст. 6 Конвенції в провадженнях у цих судах (див. рішення у справі "Делкурт проти Бельгії", від 17 січня 1970 року, пункт 25, Серія А N 11; п. 27 рішення Суду у справі "Пелевін проти України", no. 24402/02, від 20.05.2010 року). Однак, при цьому, Суд зазначає, що право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби (див. пункти 22 - 23 рішення у справі "Мельник проти України" від 28.03.2006 року, пункти 37-38 рішення у справі "Мушта проти України" від 18.11.2010 року).

При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов'язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

За наведеного суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції було дотримано всіх необхідних вимог щодо повідомлення відповідача Фізичної особи - підприємця Трошину О.В. про вчинення відповідних процесуальних дій та винесення рішення, однак остання, незважаючи на те, що не була позбавлена об'єктивної можливості дізнатися про рух справи користуючись засобами поштового зв'язку, відкритим безоплатним цілодобовим доступом до Єдиного державного реєстру судових рішень тощо, наданими процесуальними правами своєчасно не скористалася, причини щодо наведення об'єктивної неможливості отримувати поштову кореспонденцію за адресою зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців: 23133, Вінницька обл., Жмеринський р-н, с. Біликівці, вул. Долина, 20, суду апеляційної інстанції не надала. Причини пропуску строку на апеляційне оскарження цього рішення, наведені ФОП Трошиною О.В. у клопотанні про поновлення строку, у тому числі і оприлюднення повного тексту оскаржуваного рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень 21.04.2016, не є тією виключною обставиною, що може бути підставою для поновлення цього строку, оскільки можливість подання апеляційної скарги на оскаржуване рішення з моменту, коли особа дізналася про його наявність, залежала лише від волевиявлення самого скаржника, тобто мала суб'єктивний характер.

Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що фактично норма про можливість поновлення процесуальних строків є, по суті, пільгою, яка може застосовуватися як виняток із загального правила, оскільки в іншому випадку нівелюється суть чіткого встановлення законодавцем кожного з процесуальних строків.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 261 ГПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Таким чином, враховуючи викладене, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду дійшла висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ФОП Трошиної О.В. на рішення господарського суду Вінницької області від 12.04.2016 р. у справі № 902/18/16.

При цьому, судом апеляційної інстанції була врахована практика Верховного Суду у справах №910/9836/18 від 12.03.2019р., №5/452/06 від 09.10.2019р..

Керуючись ст. ст. 119, 234, 235, 258, 260, 261 Господарського процесуального кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи - підприємця Трошиної Олени Володимирівни на рішення господарського суду Вінницької області від 12.04.2016 р. у справі № 902/18/16.

2. Надіслати скаржнику матеріали апеляційної скарги разом з доданими до неї документами.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку встановленому ГПК України.

Головуючий суддя Миханюк М.В.

Суддя Коломис В.В.

Суддя Дужич С.П.

віддрук прим.:

1. ФОП Бобаль Андріані Юріївні, 89636, Закарпатська обл., Мукачівський р-н, с.Коноплівці, вул.М. Гайнаса, буд.14

2. ФОП Трошиній Олені Володимирівні, адреса для листування: 21050, м. Вінниця, вул. Архітектора Артинова, 5/1