ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" квітня 2019 р. Справа№ 910/15785/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Козир Т.П.

суддів: Тищенко А.І.

Коробенка Г.П.

розглянувши у порядку письмового провадження, без виклику учасників справи, апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Укрнафта"

на рішення Господарського суду міста Києва від 31.01.2019 (повний текст складено 31.01.2019)

у справі №910/15785/18 (суддя Кирилюк Т.Ю.)

за позовом публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Надра України"

до публічного акціонерного товариства "Укрнафта"

про стягнення 115 794,52 грн.,

УСТАНОВИВ:

У листопаді 2018 року публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Надра України" (далі - позивач) звернулось у Господарський суд міста Києва з позовом до публічного акціонерного товариства "Укрнафта" (далі - відповідач), у якому просило суд стягнути з відповідача 115 794, 52 грн., у тому числі 22 673,99 грн. - 3 % річних та 93120,53 грн. інфляційних втрат коштів.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не виконав свої зобов'язання за рядом договорів, які були укладені між сторонами, у зв'язку із чим рішеннями Господарського суду міста Києва у справах №910/8251/15-г, №910/6954/15-г, №910/2017/15-г, №910/1269/15-г, №910/16503/15, №910/8252/15-г була стягнута відповідна заборгованість, рішення перебували на примусовому виконанні і повністю виконані лише 22.11.2016, у зв'язку із чим позивачем нараховані 3% річних та інфляційні втрати коштів за період з 23.11.2015 по 22.11.2016.

Заперечуючи проти позову, відповідач посилався на те, що стягнення грошових коштів проведене 11.11.2016 та саме ця дата є моментом виконання зобов'язань ПАТ "Укрнафта".

Рішенням Господарського суду міста Києва від 31 січня 2019 року позов задоволено частково.

З публічного акціонерного товариства "Укрнафта" стягнуто на користь публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Надра України" - 19 998 грн. 12 коп. - 3 % річних та 80 611 грн. 48 коп. втрати коштів від інфляції.

В іншій частині в позові відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, публічне акціонерне товариство "Укрнафта" звернулось з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом неповно з'ясовано обставини, які мають суттєве значення для справи, порушено норми матеріального та процесуального права, оскільки судом не надано оцінки меморіальному ордеру від 11.11.2016 та платіжним вимогам від 31.10.2016, а моментом виконання рішення є стягнення грошових коштів з рахунку боржника, а не надходження коштів на рахунок стягувача, тому розрахунок повинен проводиться до моменту фактичного виконання рішення - стягнення коштів з рахунку відповідача, тобто, до 11.11.2016.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28 лютого 2019 відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу - до 18 березня 2019 року, сторонам роз'яснено, що апеляційна скарга буде розглянута у письмовому провадженні, без виклику учасників справи.

18 березня 2019 року позивач подав відзив на апеляційну скаргу, у якому заперечує проти її задоволення, посилаючись на те, що моментом виконання грошового зобов'язання є дата зарахування коштів на рахунок кредитора або видачі їх йому готівкою, а датою зарахування коштів позивачу є 23.11.2016.

Частиною 2 ст. 270 ГПК України встановлено, що розгляд справ у суді апеляційної інстанції починається з відкриття першого судового засідання або через п'ятнадцять днів з дня відкриття апеляційного провадження, якщо справа розглядається без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 273 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції розглядається протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

Враховуючи, що апеляційне провадження у даній справі було відкрито 28 лютого 2019 року, апеляційна скарга має бути розглянута у строк по 30 квітня 2019 року.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши апеляційну скаргу, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Господарського суду міста Києва від 25.05.2015 у справі №910/8251/15-г стягнуто з публічного акціонерного товариства "Укрнафта" на користь публічного акціонерного товариства "Національної акціонерної компанії "Надра України" заборгованість у сумі 92 708 грн. 87 коп., 11 556 грн. 86 коп. - пені, 10 959 грн. 33 коп. - інфляційні втрати, 960 грн. 11 коп. - 3 % річних.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 14.04.2015 у справі №910/6954/15-г стягнуто з публічного акціонерного товариства "Укрнафта" на користь публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія "Надра України" 97 527 грн. 00 коп. - заборгованості, 10 714 грн. 61 коп. - пені, 11 528 грн. 89 коп. - інфляційні втрати, 937 грн. 86 коп. - 3 % річних.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 02.04.2015 у справі №910/2017/15-г стягнуто з публічного акціонерного товариства "Укрнафта" на користь публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія "Надра України" 139 692 грн. 55 коп. - основного боргу, 1 438 грн. 83 коп. - інфляційні втрати, 700 грн. 37 коп. - 3% річних, 6 536 грн. 85 коп. - пені.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.03.2015 у справі №910/1269/15-г стягнуто з публічного акціонерного товариства "Укрнафта" на користь публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія "Надра України" 157 763 грн. 50 коп. - основного боргу, 7 382 грн. 47 коп. - пені, 790 грн. 98 коп. - 3% річних, 4 732 грн. 91 коп. - інфляційні втрати.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.09.2015 у справі №910/16503/15 стягнуто з публічного акціонерного товариства "Укрнафта" на користь публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія "Надра України" 86 684 грн. 16 коп. - основного боргу, 18 500 грн. 54 коп. - пені, 1 481 грн. 04 коп. - 3 % річних, 38 445 грн. 28 коп. - інфляційні втрати.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 05.05.2015 у справі №910/8252/15-г стягнуто з публічного акціонерного товариства "Укрнафта" на користь публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія "Надра України" 92 708 грн. 87 коп. - основного боргу, 10 959 грн. 33 коп. - інфляційні втрати, 929 грн. 63 коп. - 3 % річних, 11 272 грн. 38 коп. - пені.

При розгляді зазначених справ Господарським судом міста Києва було встановлено, що відповідач не виконав свої зобов'язання щодо своєчасного та у повному обсязі розрахунку за надані послуги та виконані роботи, у зв'язку з чим заборгованість за договором №7/2987-10-115М/13 від 19.12.2013 про проведення моніторингу та наукового супроводження надрокористування перед позивачем склала 92 708, 87 грн., за договором №7/2994-Р-99М/13 від 19.12.2013 заборгованість склала 97 527, 00 грн., за договором № 7/2995-Р-90М/13 від 19.12.2013 заборгованість склала 136 692, 55 грн., за договором №7/2992-Р-96М/13 від 19.12.2013 заборгованість склала 157 763, 50 грн., за договором № 7/2965-Р-129М/13 від 19.12.2013 заборгованість склала 86684,16грн., за договором № 7/2946-Р-142М/13 від 19.12.2013 заборгованість склала 92 708, 87 грн.

Вказані рішення набрали законної сили, а тому, відповідно до ст. 75 ГПК України, не потребують доказуванню факти надання позивачем послуг за договорами №7/2987-10-115М/13 від 19.12.2013 на суму 92 708, 87 грн., №7/2994-Р-99М/13 від 19.12.2013 на суму 97 527, 00 грн., №7/2995-Р-90М/13 від 19.12.2013 на суму 136 692, 55 грн., №7/2992-Р-96М/13 від 19.12.2013 на суму 157 763, 50 грн., № 7/2965-Р-129М/13 від 19.12.2013 на суму 86 684,16 грн., №7/2946-Р-142М/13 від 19.12.2013 на суму 92 708, 87 грн.

На примусове виконання зазначених рішень були видані відповідні накази, які пред'явлені для примусового виконання до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві.

Згідно виписки по особовому рахунку позивача від Шевченківського РВ ДВС 23.11.2016 надійшли грошові кошти, стягнуті з відповідача при виконанні зазначених рішень.

У зв'язку із викладеними обставинами позивачем нараховані 3% річних та інфляційні втрати коштів за період з 23.11.2015 по 22.11.2016.

Заперечуючи проти позову, відповідач зазначив, що моментом фактичного виконання рішення є дата списання (надходження) коштів з рахунку ПАТ "Укрнафта" на рахунок виконавчої служби - 11.11.2016, на підтвердження чого надав копії меморіального ордеру № 227/12 від 11.11.2016 на суму 5 449 542, 31 грн., платіжної вимоги № 227/12 від 31.10.2016 на суму 8597427, 34 грн., платіжного доручення № 7842564/12 від 26.10.2017 на суму 1256187, 20 грн., платіжної вимоги №7842564/12 від 30.10.2017 на суму 1256187,20 грн., платіжного доручення № 7842564/12 від 06.02.2018 на суму 1255887,17 грн.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції прийшов до висновку, що відповідач прострочив виконання грошового зобов'язання, а тому на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити три проценти річних від простроченої суми та інфляційні втрати коштів за весь період прострочення, однак при цьому позивач здійснив нарахування на всю стягнуту за рішеннями суму, а не лише на суму основного боргу.

Північний апеляційний господарський суд погоджується із цим висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Права та обов'язки між сторонами виникли на підставі Договорів №7/2987-10-115М/13 від 19.12.2013, № 7/2994-Р-99М/13 від 19.12.2013, №7/2995-Р-90М/13 від 19.12.2013, №7/2992-Р-96М/13 від 19.12.2013, №7/2965-Р-129М/13 від 19.12.2013 та №7/2946-Р-142М/13 від 19.12.2013, який за правовою природою є господарськими договорами про надання послуг.

Згідно з частиною 1 статті 598 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Ці підстави визначені Главою 50 названого Кодексу, зокрема визначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України).

Належним є виконання зобов'язання, яке прийняте кредитором і в результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання.

Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'іязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Беручи до уваги те, що наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційних нарахувань та трьох процентів річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника, ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника.

Отже, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє правовідносин сторін договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України.

Така правова позиція висвітлена Верховним Судом України у постановах від 20 грудня 2010 року у справі №3-57гс10, від 4 липня 2011 року у справі №3-65гс11, від 12 вересня 2011 року у справі №3-73гс11, від 24 жовтня 2011 року у справі №3-89гс11, від 14 листопада 2011 року у справі №3-116гс11, від 23 січня 2012 року у справі №3-142гс11, та Верховним Судом у постановах від 29 січня 2019 року у справі №910/11249/17, від 28 жовтня 2018 року у справі №913/70/18 тощо і апеляційний господарський суд не вбачає підстав для відступлення від цієї правової позиції.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується копією банківської виписки, позивач грошові кошти відповідно до рішень господарського суду міста Києва отримав 23.11.2016.

Відповідно до пункту 30.1 статті 30 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" переказ вважається завершеним з моменту зарахування суми переказу на рахунок отримувача або її видачі йому в готівковій формі.

Моментом виконання грошового зобов'язання є дата зарахування коштів на рахунок кредитора або видачі їх йому готівкою, а згідно з пунктом 8.1 статті 8 цього Закону банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження.

Отже, враховуючи наведені норми чинного законодавства, місцевий господарський суд юридично правильно відхилив доводи відповідача про те, що моментом фактичного виконання рішення є списання (надходження) коштів з рахунку ПАТ "Укрнафта" на рахунок виконавчої служби .

Таким чином, відповідач зобов'язаний сплатити нараховані на суму боргу 3% річних та інфляційні втрати за весь час прострочення, тобто, по день надходження коштів на рахунок належного кредитора, оскільки в такому випадку зобов'язання за договорами, відповідно до ст. 599 ЦК України, припинилося внаслідок його виконання.

При перевірці розрахунку заявлених до стягнення сум місцевим господарським судом було встановлено, що розрахунок позивачем здійснено методологічно не правильно, оскільки нарахування повинно здійснюватися лише на суму основного боргу, який було вирішено стягнути зазначеними рішеннями Господарського суду міста Києва.

Здійснивши власний розрахунок, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 19998,12 грн. - 3 % річних та 80 611,48 грн. інфляційних втрат коштів період з 22.11.2015 по 22.11.2016, а тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

За таких обставин доводи апелянта по суті його скарги в межах заявлених вимог свого підтвердження не знайшли, оскільки не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставами для скасування рішення господарського суду першої інстанції.

Суд першої інстанції повно встановив суттєві для справи обставини, дослідив та правильно оцінив надані сторонами докази, вірно кваліфікував спірні правовідносини та правильно застосував до них належні норми матеріального і процесуального права, а тому рішення Господарського суду міста Києва законне та обґрунтоване, отже, підстави для його скасування відсутні.

Оскільки цією постановою суд апеляційної інстанції не змінює рішення та не ухвалює нового, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється.

Керуючись ст. ст. 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Укрнафта" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 31 січня 2019 року - без змін.

2. Справу №910/15785/18 повернути до Господарського суду міста Києва.

3. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 22.04.2019.

Головуючий суддя Т.П. Козир

Судді А.І. Тищенко

Г.П. Коробенко