РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

22.04.2019Справа № 910/16061/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Грєхової О.А., за участю секретаря судового засідання Коверги П.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали господарської справи

за позовом Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Малин-Еліт"

до Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю "Малин Енергоінвест" та Малинська міська рада Житомирської області

про зобов'язання вчинити дії.

Представники учасників справи:

від позивача: Бас А.М., ордер серія ЖТ № 37681;

від відповідача: Лисенко В.О., довіреність № 14-207 від 26.10.2018;

від третьої особи 1: не з'явився;

від третьої особи 2: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Малин-Еліт» звернулось до Господарського суду міста Києва із позовними вимогами до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» про зобов'язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовані ухиленням відповідачем від укладення Договору на постачання природного газу на основі примірного договору, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2016 № 357, згідно вимог Положення про покладення спеціальних обов'язків на суб'єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 867 від 19.10.2018.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.12.2018 судом залишено позовну заяву без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків та встановлено спосіб їх усунення.

17.12.2018 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва надійшли заяви позивача про усунення недоліків, відповідно до якої, позивачем усунуто недоліки, зазначені в ухвалі Господарського суду міста Києва від 04.12.2018.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.12.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, залучено до участі у справі Товариство з обмеженою відповідальністю «Малин Енергоінвест» та Малинську міську раду Житомирської області в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, підготовче засідання призначено на 18.01.2019.

02.01.2019 представником позивача подано письмові пояснення.

08.01.2019 представником третьої особи - 1 подано письмові пояснення.

11.01.2019 представником відповідача подано заяву про продовження процесуального строку для подання відзиву на позовну заяву.

У судове засідання 18.01.2019 представник відповідача з'явився, інші учасники судового процесу не з'явились.

Проте, після відкриття провадження у справі судом встановлено, що всупереч ст. 162 ГПК України, позивачем не викладено змісту позовних вимог, а саме умов Договору, який позивач просить укласти.

У зв'язку з викладеним, ухвалою Господарського суду м. Києва від 18.01.2019 позовну заяву залишено без руху.

28.01.2019 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва надійшла заява позивача про усунення недоліків, відповідно до якої, позивачем усунуто недоліки, зазначені в ухвалі Господарського суду міста Києва від 18.01.2019.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.01.2019 постановлено продовжити розгляд справи № 910/16061/18, підготовче засідання призначено на 18.02.19, продовжено відповідачу строк для подання відзиву до 12.02.2019

13.02.2019 представником відповідача подано відзив на позовну заяву.

У судове засідання 18.02.2019 представники сторін з'явились, представники третіх осіб не з'явились.

За результатами судового засідання, судом постановлено ухвалу про відкладення підготовчого судового засідання на 11.03.2019, яку занесено до протоколу судового засідання.

04.03.2019 представником позивача подано відповідь на відзив та відповідь на пояснення третьої особи.

11.03.2019 представником відповідача подано заперечення на відповідь на відзив.

У судове засідання 11.03.2019 представники сторін з'явились, представники третіх осіб не з'явились.

За результатами судового засідання, судом постановлено ухвалу про відкладення підготовчого судового засідання на 18.03.2019, яку занесено до протоколу судового засідання.

15.03.2019 представником позивача подано клопотання про долучення заяви свідка та призначення справи до судового розгляду по суті.

У судове засідання 18.03.2019 представник відповідача з'явився, інші учасники судового процесу не з'явились.

За результатами судового засідання, судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 08.04.2019.

У судове засідання 08.04.2019 представники сторін з'явились, представники третіх осіб не з'явились.

У судовому засіданні 08.04.2019 судом розпочато розгляд справи по суті.

За результатами судового засідання судом відкладено розгляд справи на 22.04.2019, про що постановлено протокольну ухвалу.

У судове засідання 22.04.2019 представники сторін з'явились, представник третіх осіб не з'явились, про час, дату та місце судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомлення про вручення поштових відправлень № 473 та № 465.

Згідно з ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Зважаючи на викладене, оскільки неявка третіх осіб не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, враховуючи належне повідомлення всіх учасників справи про дату, час та місце судового засідання, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників третіх осіб.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечив у повному обсязі.

На виконання вимог ст. 223 Господарського процесуального кодексу України складено протоколи судових засідань, які долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 219 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

У судовому засіданні 22.04.2019 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Малинської міської ради Житомирської області (далі - третя особа 2) «Про передачу основних засобів ОСББ «Малин-Еліт» № 114 від 31.08.2018 вирішено:

- передати з балансу Товариства з обмеженою відповідальністю «Малин Енергоінвест» (далі - третя особа 1) на баланс Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Малин-Еліт» (далі - позивач) основні засоби балансовою вартістю 1079,7 тис.грн., без передачі власних боргів ТОВ «Малин Енергоінвест», згідно додатку 1;

- ТОВ «Малин Енергоінвест» та ОСББ «Малин-Еліт» здійснити у відповідності до діючого законодавства приймання-передачу основних засобів та технічної документації у термін 10 робочих днів здати прийняття цього рішення;

- для передачі основних засобів комісії з питань економічного розвитку, підприємництва, сфери обслуговування, житлово-комунального господарства та комунальної власності створити комісію з обов'язковим включенням до її складу заступника міського голови, відповідального за питання житлово-комунального господарства, представників органу управління комунальним майном;

- контроль за виконанням цього рішення покласти на комісію з питань економічного розвитку, підприємництва, сфери обслуговування, житлово-комунального господарства та комунальної власності Малинської міської ради;

- відповідальність за початок опалювального сезону в мікрорайоні вул. Приходька покласти на голову правління ОСББ «Малин Еліт» ОСОБА_4, членів правління та представника ОСББ Семенюка В.Г. з наступним ознайомленням під розпис відповідальних осіб.

Додатком до означеного рішення викладено перелік основних засобів, які підлягають передачі на баланс ОСББ «Малин-Еліт».

Рішенням Малинської міської ради Житомирської області «Про Погодження ТОВ «Малин Енергоінвест» Договорів реструктуризації заборгованості за спожитий природний газ з ПАТ НАК «Нафтогаз України» та надання місцевої гарантії щодо їх виконання шляхом укладення договорів місцевих гарантій» № 131 від 28.09.2018 вирішено:

- погодити договори реструктуризації заборгованості за спожитий природний газ між ПАТ НАК «Нафтогаз України» та ТОВ «Малин Енегоінвест» за договорами купівлі-продажу природного газу на загальну суму 2 108 522,16 грн., в тому числі:

1) купівлі-продажу (постачання) природного газу № 1002/15-БО-10 від 24.11.2014 на суму 349 627,76 грн.;

2) договором купівлі-продажу (постачання) природного газу № 4097/16-БО-10 від 15.12.2015 на суму 1 758 894,40 грн., що укладені відповідно до вимог Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та тепло генеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії» від 03.11.2016 та надати гарантію для забезпечення виконання укладених договорів про реструктуризацію заборгованості за спожитий природний газ, використаний станом на 01.07.2016 для виробництва теплової енергії, послуг з опалення та постачання гарячої води (без урахування суми неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за спожитий природний газ), що не погашена станом на 31.12.2016 шляхом розстрочення на шістдесят календарних місяців;

- виступити гарантом виконання ТОВ «Малин Енергоінвест» зобов'язань перед ПАТ НАК «Нафтогаз України» на суму заборгованості 2 108 522,16 грн., що підлягає реструктуризації, шляхом укладення договорів про надання місцевих гарантій з ПАТ НАК «Нафтогаз України».

Гарантія надається на суму реструктуризованої заборгованості, крім суми заборгованості з різниці в тарифах, погашення якої проводиться за рахунок видатків державного бюджету;

- уповноважити першого заступника міського голови ОСОБА_6:

1) погодити договори реструктуризації заборгованості за спожитий природний газ між ТОВ «Малин Енергоінвест» та ПАТ НАК «Нафтогаз України» від імені Малинської міської ради;

2) підписати договори про надання місцевої гарантії між ПАТ НАК «Нафтогаз України», Малинською міською радою та ТОВ «Малин Енергоінвест», які укладаються окремо до кожного договору про реструктуризацію заборгованості за спожитий природний газ;

- установити, що відповідальність гаранта перед кредитором обмежується сумою заборгованості. Надання майнового або іншого забезпечення виконання зобов'язань за надання місцевої гарантії не здійснюється;

- фінансовому управлінню Малинської міської ради протягом строку дії договорів реструктуризації заборгованості передбачити у видатках міського бюджету кошти для забезпечення виконання гарантійних зобов'язань протягом строку дії договорів реструктуризації заборгованості.

02 жовтня 2018 року складено Акт приймання-передачі основних засобів, які передаються з балансу ТОВ «Малин Енергоінвест» на баланс ОСББ «Малин-Еліт» через орган управління ЖКГ Виконкому Малинської міської ради.

10.10.2018 позивач звернувся до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» із Заявою про укладення договору на постачання природного газу для позивача.

Також, 18.10.2018 Малинська міська рада Житомирської області звернулась до відповідача із Листом щодо передачі котельні, у якому просило з метою своєчасного початку опалювального сезону укласти Договір на постачання природного газу з ОСББ «Малин-Еліт» відповідно до вимог Постанови КМУ № 187 від 22.03.2017.

Листом № 26-6856/1.2-18 від 30.10.2018 відповідач зазначив, що питання оформлення договорів постачання природного газу може бути розглянуто після належного виконання статті 22 Закону України «Про теплопостачання».

Як зазначає позивач, оскільки дії відповідача щодо відмови в укладенні договору не узгоджуються з приписами законодавства, які регулюють спірні відносини, позивач з огляду на приписи ч. 1 ст. 178, я. 6 ст. 179 ГК України, абз. 3 пункту 11 Положення про покладення спеціальних обов'язків на суб'єктів ринку природного для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу, позивач просить укласти Договір на постачання природного газу на основі Примірного договору, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2016 № 357 та згідно вимог Положення про покладення спеціальних обов'язків на суб'єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересі у процесі функціонування ринку природного газу, затвердженого постановою КМУ № 867 від 19.10.2018 у редакції, викладені позивачем.

Відповідач в свою чергу, заперечуючи проти позову, зазначає, що відсутні норми закону, які б вказували на обов'язковість укладення Договору на постачання природного газу між сторонами, оскільки ст. 3 Закону України «Про ринок природного газу» визначає, що ринок природного газу функціонує на засадах вільної добросовісної конкуренції, крім діяльності суб'єктів природних монополій, та за принципами вільного вибору постачальника природного газу, що узгоджується із діями самого позивача, а саме укладення Договору на постачання природного газу з іншим постачальником, про що позивачем зазначено у позовній заяві.

Також, відповідач зазначає, що постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження Положення про покладення спеціальних обов'язків на суб'єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу» № 867 від 19.10.2018 та Розпорядження Кабінету Міністрів України «Деякі питання опалювального сезону 2018/2019 року» від 03.10.2018 № 717-р не містять безумовного обов'язку для позивача щодо укладення Договору природного газу виключно з відповідачем.

Відповідач зазначає, що пунктом 3 Положення № 867 від 19.10.2018 передбачено обов'язок відповідача постачати природний газ на умовах та у порядку, що визначені цим положенням, виробникам теплової енергії - об'єднанням співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельним кооперативам та суб'єктам господарювання, що використовують природний газ з метою гарячого водопостачання і опалення приміщень, які належать їм на праві власності або іншому речовому праві, однак, як вбачається з пояснень третьої особи 1, позивач отримав котельню, яка опалює 5 п'ятиповерхових будинків в тому числі і площі комерційного призначення.

Як зазначає відповідач, обґрунтовуючи у позовній заяві власну правову позицію позивач посилається на Положення № 867 вказуючи, що даним нормативним актом визначено обов'язок відповідача укласти з позивачем Договір на постачання природного газу, але при цьому позивач не наводить конкретної норми вказаного нормативного акту, яка б прямо зобов'язувала відповідача укласти такий Договір.

Також, відповідач зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази того, що позивач є суб'єктом господарювання, що здійснює виробництво теплової енергії для надання послуг з постачання теплової енергії та гарячої води населенню та/або виробництва теплової енергії для релігійних організацій, а також має відповідну ліцензію, а відтак, правовідносини між сторонами не підпадають під дію Розпорядження № 717-р.

Відповідач зазначає, що в порушенням Правил постачання природного газу, 10.10.2018 позивач звернувся до відповідача із заявою про укладення Договору постачання природного газу, яка не містила відомостей щодо персонального ЕІС-коду позивача та очікуваних об'ємів (обсягів) споживання природного газу на період дії Договору.

Як зазначає відповідач, позивач, який отримав котельню по вул. Приходька в м. Малині, є правонаступником за борговими зобов'язаннями ТОВ «Малин Енергоінвест» з оплати природного газу, як енергоносія, спожитого для виробництва теплової енергії, в силу ст. 22 Закону України «Про теплопостачання», а відтак, укладення договору постачання природного газу з позивачем можливе за належного виконання статті 22 Закону України «Про теплопостачання».

Відповідач зазначає, що позивачем порушено порядок врегулювання переддоговірного спору, оскільки аналізуючи заяву позивача, а також відсутність факту надсилання позивачем на адресу відповідача проекту договору, який би містив всі істотні умови Договору, можна дійти висновку про те, що позивачем взагалі не було надіслано на адресу відповідача належної оферти щодо укладення договору постачання природного газу, чим порушено ст. 641 ЦК України та ст. 181 ГК України.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов'язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною першою статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Окрім цього, Договір - це категорія цивільного права, яка визначається як домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. До зобов'язань, що виникають з договорів, застосовуються загальні положення про зобов'язання, якщо інше не випливає із закону або самого договору. Як і будь-який правочин, він є вольовим актом, оскільки виражає спільну волю сторін, що втілюється у договорі. Змістом договору є, власне, ті умови, на яких сторони погоджуються виконувати договір, і вони мають дотримуватися взятих на себе зобов'язань.

За загальним правилом правочини між юридичними особами належить вчиняти у письмовій формі (ст. 208 ЦК України).

При цьому, відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За приписами ч. 1 ст. 181 Господарського кодексу України допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Договір, відповідно до ст. 638 ЦК України, є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Закон України «Про ринок природного газу» визначає правові засади функціонування ринку природного газу України, заснованого на принципах вільної конкуренції, належного захисту прав споживачів та безпеки постачання природного газу, а також здатного до інтеграції з ринками природного газу держав - сторін Енергетичного Співтовариства, у тому числі шляхом створення регіональних ринків природного газу.

Статтею 12 розділу 2 Закону «України «Про ринок природного газу» визначено, що постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов'язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов'язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із встановленими стандартами та нормативно-правовими актами.

Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку.

Постачання природного газу постачальником "останньої надії" здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором. Договір на постачання природного газу постачальником "останньої надії" є публічним.

Постачання природного газу здійснюється за цінами, що вільно встановлюються між постачальником та споживачем, крім випадків, передбачених цим Законом.

Права та обов'язки постачальників і споживачів визначаються цим Законом, Цивільним і Господарським кодексами України, правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу.

Правила постачання природного газу затверджуються Регулятором після консультацій із Секретаріатом Енергетичного Співтовариства і є обов'язковими для виконання всіма постачальниками та споживачами.

Договір постачання повинен містити такі істотні умови:

1) обов'язок постачальника забезпечити споживача всією необхідною інформацією про загальні умови постачання (у тому числі ціни), права та обов'язки постачальника та споживача, зазначення актів законодавства, якими регулюються відносини між постачальником і споживачем, наявні способи досудового вирішення спорів з таким постачальником шляхом її розміщення на офіційному веб-сайті постачальника;

2) обов'язок постачальника забезпечити споживача інформацією про обсяги та інші показники споживання природного газу таким споживачем на безоплатній основі;

3) обов'язок постачальника повідомити споживачу про намір внесення змін до договору постачання природного газу в частині умов постачання до початку дії таких змін та гарантування права споживача на дострокове розірвання договору постачання, якщо нові умови постачання є для нього неприйнятними;

4) обов'язок постачальника забезпечити споживачу вибір способу оплати з метою уникнення дискримінації;

5) обов'язок постачальника забезпечити споживача прозорими, простими та доступними способами досудового вирішення спорів з таким постачальником;

6) порядок відшкодування та визначення розміру збитків, завданих внаслідок порушення договору постачання.

Постачальники зобов'язані створювати страховий запас природного газу в розмірі не більше 10 відсотків запланованого місячного обсягу постачання природного газу споживачам на наступний місяць. Розмір страхового запасу встановлюється щорічно Кабінетом Міністрів України на однаковому рівні для всіх постачальників.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг «Про затвердження Правил постачання природного газу» N 1418 від 11 серпня 2016 року, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 р. за N 1382/27827, було затверджено Правила постачання природного газу (далі - правила).

Ці Правила розроблені на виконання пункту 17 частини третьої статті 4 Закону України "Про ринок природного газу" та регулюють відносини, які виникають між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи/газотранспортної системи (далі - Оператори ГРМ/ГТС).

Дія цих Правил поширюється на постачальників, споживачів природного газу - фізичних осіб (побутових споживачів), фізичних осіб - підприємців, юридичних осіб та Операторів ГРМ/ГТС.

Так розділом II Правил визначено порядок постачання природного газу споживачам, що не є побутовими.

Згідно з п. 2-4 розділу II Правил, постачання природного газу споживачу здійснюється за договором постачання природного газу, який укладається відповідно до вимог цього розділу, за яким постачальник зобов'язаний поставити споживачу природний газ у необхідних для споживача об'ємах (обсягах), а споживач зобов'язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором.

Укладення договору постачання природного газу здійснюється з урахуванням таких вимог:

споживач має право укласти договір постачання природного газу з будь-яким постачальником за умови відсутності простроченої заборгованості за поставлений природний газ перед діючим постачальником;

договір постачання природного газу не укладається в разі закупівлі природного газу постачальником на власні потреби з власного підтвердженого обсягу природного газу;

договір постачання природного газу укладається на весь очікуваний обсяг споживання природного газу, необхідний споживачу, або по його точці комерційного обліку, якій присвоєно окремий EIC-код, та на строк, який кратний величині розрахункового періоду, визначеного в договорі постачання природного газу.

Для укладення договору постачання природного газу споживач має надати постачальнику такі документи:

заяву про укладення договору, в якій зазначити свій персональний EIC-код та очікувані об'єми (обсяги) споживання природного газу на період дії договору;

належним чином завірену копію документа, яким визначено право власності чи користування на об'єкт споживача;

копії документів на право укладання договору, які посвідчують статус юридичної особи чи фізичної особи - підприємця та уповноваженої особи на підписання договору, та копію документа про взяття на облік у контролюючих органах;

довідку (акт звірки розрахунків) про відсутність простроченої заборгованості споживача за поставлений газ перед діючим постачальником за поставлений природний газ, підписану діючим постачальником (за його наявності).

Відповідно до п. 5 розділу II Правил, Договір постачання природного газу повинен містити такі умови, що є істотними та обов'язковими для цього виду договору:

1) місце і дата укладення договору, а також найменування/прізвища, імена, по батькові постачальника і споживача та їх EIC-коди як суб'єктів ринку природного газу;

2) предмет договору, відповідно до якого постачальник зобов'язується поставити споживачу природний газ в необхідних для нього об'ємах (обсягах);

3) EIC-код точки/точок комерційного обліку споживача, по яких буде здійснюватися постачання природного газу постачальником (за необхідності, якщо по інших точках комерційного обліку постачання газу здійснює інший постачальник);

4) найменування Оператора ГРМ/ГТС, з яким споживач уклав договір розподілу/транспортування природного газу;

5) річні, місячні та добові планові об'єми (обсяги) постачання/споживання природного газу за договором, у тому числі в розрізі точок комерційного обліку (за необхідності);

6) порядок перегляду та коригування договірних планових об'ємів (обсягів) постачання/споживання природного газу, у тому числі протягом розрахункового періоду;

7) режими постачання та споживання природного газу протягом відповідного періоду;

8) ціна постачання природного газу за договором;

9) порядок та строки проведення розрахунків за поставлений природний газ;

10) порядок звіряння фактичного об'єму (обсягу) спожитого природного газу на певну дату чи протягом відповідного періоду;

11) відповідальність сторін за невиконання умов договору та підстави її застосування, у тому числі в разі перевищення споживачем підтверджених обсягів природного газу за відповідний період, а також механізми компенсації і повернення, які застосовуються, якщо рівні якості послуг постачальника за договором не виконуються, зокрема за неточності в рахунку чи його затримці (норма вноситься в договір за згодою сторін);

12) перелік випадків, коли постачання природного газу може бути обмежено/припинено споживачу, та порядок обмеження/припинення, а по споживачу, що не є захищеним відповідно до Правил про безпеку постачання природного газу, затверджених центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики в нафтогазовій галузі, додаткові вимоги, визначені в зазначених Правилах;

13) порядок зміни постачальника;

14) строк дії договору та умови і порядок його продовження, припинення чи розірвання, у тому числі інформація щодо можливості його одностороннього розірвання;

15) місцезнаходження/місце проживання, банківські реквізити сторін;

16) інформація, що стосується прав споживачів, у тому числі щодо розгляду скарг (вирішення спорів) постачальником, і засоби спілкування та/або публічного оголошення інформації, що подається постачальником згідно з цими Правилами;

17) порядок вирішення спорів відповідно до пункту 9 розділу VI цих Правил;

18) право споживача на отримання інформації, визначеної Законом України "Про особливості доступу до інформації у сферах постачання електричної енергії, природного газу, теплопостачання, централізованого постачання гарячої води, централізованого питного водопостачання та водовідведення".

Усі умови поставки природного газу за договором мають бути справедливими та добре відомими заздалегідь. У будь-якому випадку вся відповідна інформація має бути надана споживачеві до укладення договору.

10.10.2018 позивач звернувся до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» із Заявою про укладення договору на постачання природного газу для позивача.

Листом № 26-6856/1.2-18 від 30.10.2018 відповідач зазначив, що питання оформлення договорів постачання природного газу може бути розглянуто після належного виконання статті 22 Закону України «Про теплопостачання».

Як вбачається з матеріалів справи, Рішенням Малинської міської ради Житомирської області (далі - третя особа 2) «Про передачу основних засобів ОСББ «Малин-Еліт» № 114 від 31.08.2018 вирішено:

- передати з балансу Товариства з обмеженою відповідальністю «Малин Енергоінвест» на баланс Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Малин-Еліт» основні засоби балансовою вартістю 1079,7 тис.грн., без передачі власних боргів ТОВ «Малин Енергоінвест», згідно додатку 1;

- ТОВ «Малин Енергоінвест» та ОСББ «Малин-Еліт» здійснити у відповідності до діючого законодавства приймання-передачу основних засобів та технічної документації у термін 10 робочих днів здати прийняття цього рішення;

- для передачі основних засобів комісії з питань економічного розвитку, підприємництва, сфери обслуговування, житлово-комунального господарства та комунальної власності створити комісію з обов'язковим включенням до її складу заступника міського голови, відповідального за питання житлово-комунального господарства, представників органу управління комунальним майном;

- контроль за виконанням цього рішення покласти на комісію з питань економічного розвитку, підприємництва, сфери обслуговування, житлово-комунального господарства та комунальної власності Малинської міської ради;

- відповідальність за початок опалювального сезону в мікрорайоні вул. Приходька покласти на голову правління ОСББ «Малин Еліт» ОСОБА_4, членів правління та представника ОСББ Семенюка В.Г. з наступним ознайомленням під розпис відповідальних осіб.

Додатком до означеного рішення викладено перелік основних засобів, які підлягають передачі на баланс ОСББ «Малин-Еліт».

02 жовтня 2018 року складено Акт приймання-передачі основних засобів, які передаються з балансу ТОВ «Малин Енергоінвест» на баланс ОСББ «Малин-Еліт» через орган управління ЖКГ Виконкому Малинської міської ради.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України "Про теплопостачання" у разі якщо суб'єкту господарювання надано в користування (оренду, концесію, управління тощо) цілісний майновий комплекс (індивідуально визначене майно) з вироблення теплової енергії, такий суб'єкт стає правонаступником за борговими зобов'язаннями з оплати спожитих енергоносіїв та послуг з їх транспортування і постачання, що виникли у суб'єкта господарювання, який раніше використовував зазначене майно (володів або користувався ним).

Отже, наведеною нормою визначено випадок правонаступництва за борговими зобов'язаннями між суб'єктом господарювання, який раніше використовував ЦМК з вироблення теплової енергії, та новим суб'єктом господарювання, який одержав таке майно в користування.

Нормативно-правовим актом, який визначає основні засади господарювання в Україні і регулює господарські відносини, що виникають у процесі організації та здійснення господарської діяльності між суб'єктами господарювання, а також між цими суб'єктами та іншими учасниками відносин у сфері господарювання, є Господарський кодекс України.

Стаття 55 Господарського кодексу України відносить до суб'єктів господарювання осіб, які здійснюють господарську діяльність.

Стаття 3 Господарського кодексу України визначає господарську діяльність як діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямовану на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. При цьому зазначається, що діяльність негосподарюючих суб'єктів, спрямована на створення і підтримання необхідних матеріально-технічних умов їх функціонування, що здійснюється за участі або без участі суб'єктів господарювання, є господарчим забезпеченням діяльності негосподарюючих суб'єктів.

Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об'єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов'язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначено Законом України "Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку".

За приписами статті 4 Закону України "Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку" об'єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов'язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Об'єднання створюється як непідприємницьке товариство для здійснення функцій, визначених законом. Порядок надходження і використання коштів об'єднання визначається цим Законом та іншими законами України. Основна діяльність об'єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обгрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов'язань, пов'язаних з діяльністю об'єднання. Об'єднання є неприбутковою організацією і не має на меті одержання прибутку для його розподілу між співвласниками.

Отже, позивач не здійснює господарської діяльності у розумінні норм законодавства, оскільки його діяльність спрямована на створення і підтримання необхідних матеріально-технічних умов його функціонування, що здійснюється за участі або без участі суб'єктів господарювання, а відтак, ця діяльність є господарчим забезпеченням діяльності негосподарюючого суб'єкта.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України у постанові від 01.04.2015 у справі №3-28гс15 та постанові Верховного Суду від 02.05.2018 у справі № 910/11650/17.

При цьому, рішенням Малинської міської ради Житомирської області «Про Погодження ТОВ «Малин Енергоінвест» Договорів реструктуризації заборгованості за спожитий природний газ з ПАТ НАК «Нафтогаз України» та надання місцевої гарантії щодо їх виконання шляхом укладення договорів місцевих гарантій» № 131 від 28.09.2018 вирішено:

- погодити договори реструктуризації заборгованості за спожитий природний газ між ПАТ НАК «Нафтогаз України» та ТОВ «Малин Енегоінвест» за договорами купівлі-продажу природного газу на загальну суму 2 108 522,16 грн., в тому числі:

1) купівлі-продажу (постачання) природного газу № 1002/15-БО-10 від 24.11.2014 на суму 349 627,76 грн.;

2) договором купівлі-продажу (постачання) природного газу № 4097/16-БО-10 від 15.12.2015 на суму 1 758 894,40 грн., що укладені відповідно до вимог Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та тепло генеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії» від 03.11.2016 та надати гарантію для забезпечення виконання укладених договорів про реструктуризацію заборгованості за спожитий природний газ, використаний станом на 01.07.2016 для виробництва теплової енергії, послуг з опалення та постачання гарячої води (без урахування суми неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за спожитий природний газ), що не погашена станом на 31.12.2016 шляхом розстрочення на шістдесят календарних місяців;

- виступити гарантом виконання ТОВ «Малин Енергоінвест» зобов'язань перед ПАТ НАК «Нафтогаз України» на суму заборгованості 2 108 522,16 грн., що підлягає реструктуризації, шляхом укладення договорів про надання місцевих гарантій з ПАТ НАК «Нафтогаз України».

Гарантія надається на суму реструктуризованої заборгованості, крім суми заборгованості з різниці в тарифах, погашення якої проводиться за рахунок видатків державного бюджету;

- уповноважити першого заступника міського голови ОСОБА_6:

1) погодити договори реструктуризації заборгованості за спожитий природний газ між ТОВ «Малин Енергоінвест» та ПАТ НАК «Нафтогаз України» від імені Малинської міської ради;

2) підписати договори про надання місцевої гарантії між ПАТ НАК «Нафтогаз України», Малинською міською радою та ТОВ «Малин Енергоінвест», які укладаються окремо до кожного договору про реструктуризацію заборгованості за спожитий природний газ;

- установити, що відповідальність гаранта перед кредитором обмежується сумою заборгованості. Надання майнового або іншого забезпечення виконання зобов'язань за надання місцевої гарантії не здійснюється;

- фінансовому управлінню Малинської міської ради протягом строку дії договорів реструктуризації заборгованості передбачити у видатках міського бюджету кошти для забезпечення виконання гарантійних зобов'язань протягом строку дії договорів реструктуризації заборгованості.

За наведених обставин, посилання відповідача на приписи ст. 22 Закону України «Про теплопостачання», як на відмову від укладення Договору, судом відхиляються, з огляду на вищевикладене.

Разом з тим, як вбачається з Рішення Малинської міської ради Житомирської області «Про передачу основних засобів ОСББ «Малин-Еліт» № 114 від 31.08.2018, на позивача покладено відповідальність за початок опалювального сезону в мікрорайоні вул. Приходька.

Однак, Законом України «Про теплопостачання» визначено, що виробництво теплової енергії - господарська діяльність, пов'язана з перетворенням енергетичних ресурсів будь-якого походження, у тому числі альтернативних джерел енергії, на теплову енергію за допомогою технічних засобів з метою її продажу на підставі договору, в свою чергу, постачання теплової енергії (теплопостачання) - господарська діяльність, пов'язана з наданням теплової енергії (теплоносія) споживачам за допомогою технічних засобів транспортування та розподілом теплової енергії на підставі договору.

Згідно з п. 29 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» ліцензуванню підлягають такі види господарської діяльності, виробництво теплової енергії, транспортування теплової енергії магістральними і місцевими (розподільчими) тепловими мережами та постачання теплової енергії, крім виробництва, транспортування та постачання теплової енергії за нерегульованим тарифом.

Однак, оскільки позивачем здійснюється опалення мікрорайону у м. Малині, така діяльність потребує отримання ліцензії, однак, доказів отримання ліцензії з метою виробництва теплової енергії позивачем не надано.

Водночас, постановою Кабінету Міністрів України N 867 від 19 жовтня 2018 року затверджено Положення про покладення спеціальних обов'язків на суб'єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу, яке визначає обсяг та умови виконання спеціальних обов'язків, що покладаються на суб'єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (далі - спеціальні обов'язки), зокрема для забезпечення стабільності, належної якості та доступності природного газу, підтримання належного рівня безпеки його постачання споживачам без загрози першочерговій цілі створення повноцінного ринку природного газу, заснованого на засадах вільної конкуренції з дотриманням принципів пропорційності, прозорості та недискримінації.

Це Положення:

застосовується у прозорий і недискримінаційний спосіб та не обмежує права суб'єктів господарювання, що створені відповідно до законодавства інших держав - сторін Енергетичного Співтовариства, зокрема право на здійснення постачання природного газу споживачам за умови дотримання вимог законодавства;

не позбавляє побутових споживачів, релігійні організації та виробників теплової енергії права обирати постачальника природного газу і права придбавати природний газ за цінами, що вільно встановлюються сторонами договору постачання природного газу згідно із Законом України "Про ринок природного газу";

не позбавляє постачальників природного газу, зокрема із спеціальними обов'язками, права вільно обирати оптового продавця природного газу для потреб їх господарської діяльності.

Як на обов'язок з укладення Договору відповідача з позивачем, позивач посилається на п. 3 означеного Положення.

Пунктом 3 Положення визначено, що цим Положенням покладаються такі спеціальні обов'язки на ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (далі - НАК "Нафтогаз України"):

продавати природний газ постачальникам природного газу для потреб побутових споживачів, релігійних організацій (крім обсягів, що використовуються для провадження їх виробничо-комерційної діяльності) та державного підприємства України "Міжнародний дитячий центр "Артек" на умовах та у порядку, що визначені цим Положенням;

постачати природний газ побутовим споживачам, релігійним організаціям (крім обсягів, що використовуються для провадження їх виробничо-комерційної діяльності) та державному підприємству України "Міжнародний дитячий центр "Артек", постачання яким у відповідному періоді (місяці постачання) не здійснює інший постачальник (у тому числі інший постачальник із спеціальними обов'язками відповідно до цього Положення), на умовах та у порядку, що визначені цим Положенням;

- постачати природний газ на умовах та у порядку, що визначені цим Положенням, виробникам теплової енергії, а саме:

- виробникам теплової енергії, які здійснюють виробництво теплової енергії для всіх категорій споживачів (фізичні або юридичні особи, які використовують теплову енергію на підставі договору);

- виробникам теплової енергії, які фінансуються за рахунок державного чи місцевого бюджету, що використовують природний газ з метою гарячого водопостачання і опалення приміщень житлового фонду та гуртожитків, які належать їм на праві власності або іншому речовому праві;

- виробникам теплової енергії, які фінансуються за рахунок державного чи місцевого бюджету, що використовують природний газ з метою опалення службових та виробничих приміщень, які належать їм на праві власності або іншому речовому праві;

- виробникам теплової енергії - об'єднанням співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельним кооперативам та суб'єктам господарювання, що використовують природний газ з метою гарячого водопостачання і опалення приміщень, які належать їм на праві власності або іншому речовому праві;

- виробникам теплової енергії, що використовують природний газ для виробництва електричної енергії;

- виробникам теплової енергії, управління майном яких здійснюється суб'єктами господарювання, які залучені Національним агентством з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, відповідно до статті 21 Закону України "Про Національне агентство з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів", для всіх категорій використання природного газу.

Однак, у даному випадку, позивач не є виробником теплової енергії, оскільки у нього відсутня відповідна ліцензія, і позивач просить укласти Договір не з метою опалення службових та виробничих приміщень, які належать йому на праві власності або іншому речовому праві, а з метою опалення мікрорайону у м. Малин.

Таким чином, означене Положення не містить обов'язку для відповідача на укладення Договору з позивачем.

З огляду на викладене, судом також відхиляються посилання позивача на п. 8 розділу ІІ Правил постачання природного газу, яким визначено, що постачальники із спеціальними обов'язками, на яких в установленому порядку покладений обов'язок постачати природний газ певній категорії споживачів, у тому числі в певних обсягах, не мають права відмовити таким споживачам, об'єкти яких знаходяться на закріпленій території цих постачальників, в укладанні договору постачання природного газу (з урахуванням певних обсягів та цін, якщо вони будуть встановлені для постачальника) за умови дотримання цими споживачами вимог цих Правил та чинного законодавства України.

Відтак, суд відзначає, що позивачем не наведено норм законодавства, які б передбачали саме обов'язок Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" укладати зі позивачем договори постачання природного газу, а відтак - у даному випадку суд виходить із закріпленого в законі принципу вільного волевиявлення сторін на укладення договору та визначення його умов, та з урахуванням наявності у позивача правовідносин щодо постачання природного газу з іншим постачальником, відсутності ліцензії на виробництво теплової енергії, яке позивач здійснює для мікрорайону.

При цьому, оцінюючи доводи учасників справи під час розгляду справи, суд як джерелом права керується також практикою Європейського суду з прав людини. Так, Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, з покладенням судового збору на позивача в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 24.04.2019.

Суддя О.А. Грєхова