ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

02 квітня 2019 року м.Тернопіль Справа №921/506/18
Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Андрусик Н.О.

розглянув справу

за позовом: Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області, м.Тернопіль

до відповідача-1: Державного навчального закладу «Чортківське вище професійне училище», смт.Заводське Чортківського району Тернопільської області

відповідача-2: приватного агропромислового підприємства «БОГДАН», с.Ласківці Теребовлянського району Тернопільської області

про визнання недійсним договору про надання послуг,

за участю представників:

позивача: ОСОБА_1, довіреність № 0-19-0.91-1/62-19 від 03.01.2019;

відповідача-1: ОСОБА_2, адвокат, ордер №058369 від 18.12.2018;

відповідача-2: ОСОБА_3, адвокат, ордер №064139 від 03.01.2019.

В порядку ст.ст.8, 222 Господарського процесуального кодексу України судом здійснювалося повне фіксування судового процесу технічними засобами. Для оригіналу звукозапису надано CD-R диск за серійним №N101VF27D8222883B2.

Позивач - Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області, м.Тернопіль звернувся 05.12.2018 (згідно відтиску штампу вхідної кореспонденції суду за вх.№647) до Господарського суду Тернопільської області з позовом до Державного навчального закладу «Чортківське вище професійне училище», смт.Заводське Чортківського району Тернопільської області та приватного агропромислового підприємства «БОГДАН», с.Ласківці Теребовлянського району Тернопільської області, про визнання недійсним договору про надання послуг від 05.04.2016, як удаваного правочину.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що за умовами оскаржуваного договору навчальним закладом у ПАП «БОГДАН» (виконавця за договором) замовлено послуги на проведення повного комплексу сільськогосподарських робіт з вирощування продукції рослинництва, переробки та реалізації сільськогосподарської продукції на двох земельних ділянках ліцею, загальною площею 108,7663га (площею 46,7663га, кадастровий номер :01:001:0006, що знаходиться на території Вербовецької сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області та площею 62,0000га, кадастровий номер :01:001:0017, що знаходиться на території Могильницької сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області), землекористувачем яких є Училище як правонаступник Буданівського ліцею, якому земельні ділянки передані в постійне користування. Проте, вказані земельні ділянки передані фактично в оренду, про що свідчать умови про платність договору, реальне використання земельних ділянок. Прокурор вказує, що в порушення ст.ст.92, 93, 122, 125, 126 Земельного кодексу України речові права щодо користування вказаними земельними ділянками за Державним навчальним закладом «Чортківське вище професійне училище» в Реєстрі не зареєстровано; земельні ділянки передані в користування ПАП «БОГДАН» без відповідного рішення позивача як розпорядника земель державної форми власності та укладені особою, яка не має права розпоряджатися такими земельними ділянками, в тому числі укладати відповідні правочини.

Ухвалою суду від 07.12.2018 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 03.01.2019, котре неодноразово відкладалося, востаннє на 05.03.2019.

Позивач та його представник підтримав заявлені позовні вимоги з підстав, наведених у позовній заяві, відзиві на пояснення відповідача-1 №9-19-0.91-881/2-19 від 14.02.2019 (вх.№2695 від 15.02.2019), відповіді на відзив на позов №9-19-0.91-1269/2-19 від 28.02.2019 (вх.№3938 від 05.03.2019). Також, посилаючись на рішення суду апеляційної інстанції у справі №921/96/18 додатково зазначив, що спірний договір укладено відповідачами для приховування договору оренди землі, який вони насправді уклали, про що свідчить висновок суду, викладений у постанові Західного апеляційного господарського суду від 29.01.2019 у справі №921/96/18.

Державний навчальний заклад «Чортківське вище професійне училище» позовні вимоги заперечив. Згідно письмових пояснень без номеру від 24.01.2019 (вх.№1489 від 25.01.2019), відзиву на позов №24 від 14.02.2019 вказує, що позивачем не доведено належними доказами факту удаваності спірного правочину, оскільки: спірна земельна ділянка не вибувала із користування відповідача-1, адже не передавалася ПАП «Богдан» за актом прийому-передачі і Чортківське ВПУ продовжувало володіти та користуватися земельними ділянками, а підприємству надано лише право доступу до земельної ділянки для її обробітку; спірний договір не містить істотних умов, притаманних договору оренди, як про це стверджує позивач (відсутній кадастровий номер земельної ділянки, місце її розташування, не встановлено відповідальності за несплату орендних платежів, тощо). Натомість, предмет спірного договору сторонами визначено як ведення товарного сільськогосподарського виробництва з метою проведення виробничого навчання учнів; навчальним закладом сплачувався земельний податок, про що свідчать платіжні доручення. Наводить інші заперечення з посиланням на судову практику у справах №922/3376/16, №918/948/16, де предметом спору були аналогічні вимоги.

Представник відповідача-2 у підготовчому засіданні зазначив, що спірний договір уже був предметом судового розгляду по справі №921/96/18 за позовом ДНЗ «Чортківське вище професійне училище» до ПАП «Богдан» про стягнення заборгованості по договору №1 від 05.04.2016, де господарським судом надано правову оцінку даному правочину. Суд вказав, що даний договір за своєю правовою природою є змішаним договором. Водночас, Західний апеляційний господарський суд у постанові від 29.01.2019 змінив мотивувальну частину рішення, зазначивши, що даний договір є фактично договором оренди землі. Згідно поданої 21.02.2019 заяви без номеру від 21.02.2019 (вх.№3118) відповідачем-2 позовні вимоги визнаються в повній мірі.

Ухвалою суду від 05.03.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу №921/506/18 до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 19.03.2019, в якому оголошувалася перерва до 02.04.2019 в порядку ст.216 ГПК України, по причині неможливості проведення судового засідання в режимі відеоконференції з технічних причин.

В судовому засіданні представники сторін підтримали доводи та заперечення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доводи та заперечення учасників справи, дослідивши представлені докази в сукупності, господарський суд встановив таке.

На підставі наказів Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області №№19-1457/14-15-СГ,19-1458/14-15-СГ від 29.05.2015 «Про затвердження документації із землеустрою та передачу земельної ділянки у постійне користування» Державному навчальному закладу «Буданівський професійний ліцей» для пропаганди передового досвіду ведення сільського господарства надано у постійне користування земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної форми власності, а саме: площею 46,7663га, кадастровий номер :01:001:0006, що знаходиться за межами населеного пункту на території Вербовецької сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області та площею 62,0000га, кадастровий номер :01:001:0017, що знаходиться на території Могильницької сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 27.11.2018. Власником зазначених земельних ділянок є Головне Управління Держземагенства у Тернопільській області.

На підставі наказу Міністерства освіти і науки України №774 від 04.07.2016 «Про реорганізацію державних професійно-технічних закладів Тернопільської області» Державний навчальний заклад «Буданівський професійний ліцей» було реорганізовано шляхом приєднання до Державного навчального закладу «Чортківське вище професійне училище» (ідентифікаційний код 03781666) та визначено, що Чортківське вище професійне училище є правонаступником всього майна, прав та обовязків Буданівського професійного ліцею (п.2 Наказу). Факт правонаступництва підтверджено Статутом Державного навчального закладу «Чортківське вище професійне училище», прийнятим на загальних зборах колективу 08.09.2016 та затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України №1306 від 02.11.2016 (п.1.2 Статуту).

Державну реєстрацію припинення Буданівського професійного ліцею здійснено 15.03.2018, про що в Реєстрі вчинено запис №8000795.

По акту приймання-передачі ДНЗ «Буданівський професійний ліцей» передав ДНЗ «Чортківське ВПУ» основні фонди, у тому числі земельну ділянку, площею 62га, що знаходиться на території с.Могильниця, земельну ділянку, площею 46,7663га, що знаходиться на території с.Вербівці, власником є Головне Управління Держземагентства у Тернопільській області. Акт погоджений 14.12.2014 Управлінням освіти і науки Тернопільської облдержадміністрації, затверджений Міністерством освіти і науки України 16.12.2016.

Припинення права користування земельною ділянкою з підстав припинення підприємства, установи, організації, передбачених ст.141 Земельного кодексу України допускається лише у випадку, коли припинення останніх виключає правонаступництво, що відповідає правовій позиції Верховного Суду України від 21.02.2011 у справі №21-3а11. При перетворенні правонаступник набуває, в тому числі і право постійного користування земельною ділянкою, яке виникло у його попередника згідно із законодавством, чинним на момент виникнення такого права в останнього.

Отже, на момент розгляду спору відповідач-1 є постійним користувачем земельних ділянок, площею 46,7663га, кадастровий номер :01:001:0006 та площею 62,0000га, кадастровий номер :01:001:0017, незважаючи на відсутність оформленого права у встановленому законом порядку (відповідний запис про речове право ВПУ на землекористування в Реєстрі відсутній).

05.04.2016 ДНЗ «Буданівський професійний ліцей» (замовник) та ПАП «Богдан» Теребовлянського району (виконавець) укладено договір №1 про надання послуг (а.с.129).

За умовами п.1.1 договору з метою сприяння навчально-матеріальної та соціально-побутової бази ліцею, покращення професійно-практичної підготовки учнів, ефективнішого використання землі для дослідних цілей, враховуючи взаємність спільних інтересів, сторони домовились щодо проведення повного комплексу робіт з вирощування продукції рослинництва, переробки та реалізації сільськогосподарської продукції.

Відповідно до п.1.2 договору виконавець зобовязується надати замовнику послуги у сфері вирощування продукції рослинництва на землях ліцею, переробки та реалізації сільськогосподарської продукції для досягнення відповідних господарських цілей: підвищення фінансово-господарської діяльності сторін цього договору, виконання навчального плану.

Для досягнення цілей за цим договором сторони зобовязуються обмінюватися наявною інформацією щодо аспектів взаємного інтересу; в міру необхідності проводити спільні консультації та переговори для обговорення напрямів співпраці; виконувати замовлення кожної сторони щодо предмета на пріоритетній та пільговій основі (п.2.1 договору).

За умовами п. 2.2 договору виконавець зобовязується власними силами надати послуги з виконання робіт по вирощуванню сільськогосподарських культур на площі 108,7663га, що належить ліцею, з використанням своїх матеріалів, обладнання та своїми засобами; при виконанні польових робіт надавати учням ліцею під керівництвом майстрів в/н робочі місця на новій імпортній та вітчизняній техніці, яка відсутня в ліцеї. На базі ПАП «Богдан» проводити виробничу практику учнів ліцею та стажування майстрів в/н.

Відповідно до п.2.3 Замовник зобовязується надавати кваліфіковані консультації з ведення с/г виробництва, координувати виконання робіт; при необхідності надати техніку та обслуговуючий персонал для виконання с/г робіт; надавати допомогу в проведенні ремонту сільськогосподарської техніки.

Керівництво діяльністю за цим договором, а також ведення загальних справ доручається виконавцю (п.3.3).

Згідно з п.4.1 договору порядок розрахунків за надання послуг з вирощування сільськогосподарських культур на площі 108,7663га визначаються додатковими угодами, що є невідємними частинами цього договору.

Договір набуває чинності з моменту його підписання і діє по 31.12.2018 (п.6.1 договору).

05.04.2016 відповідачами у справі укладено додаткову угоду №1 до договору, якою встановлено, що розрахунки за надані послуги у 2016 році за договором про надання послуг від 04.05.2016 №1 здійснюються шляхом визначення загальної суми, що надходить від виконавця у розмірі 130694,28грн з розрахунку 1201,60грн за 1га землі, що знаходиться в обробітку виконавця.

04.07.2017 ДНЗ «Буданівський професійний ліцей» (замовник) та ПАП «Богдан» Теребовлянського району (виконавець) укладено додаткову угоду від 04.07.2017 до договору про надання послуг від 05.04.2016. В преамбулі додаткової угоди вказано, що відповідно до наказу Міносвіти України від 04.07.2016 №774 припиняється діяльність ДНЗ «Буданівський ПЛ» шляхом приєднання до ДНЗ «Чортківське ВПУ», який є правонаступником Буданівського професійного ліцею.

Згідно з п.1 додаткової угоди розрахунки за надані послуги у 2017 році за договором про надання послуг здійснюються шляхом визначення загальної суми, що надходить від виконавця, у розмірі 228409,03грн з розрахунку 2100грн за 1 га землі, що знаходиться в обробітку виконавця.

Відповідно до п.2 додаткової угоди, зазначену у п.1 угоди суму 228409,03грн за надані послуги перерахувати правонаступнику ДНЗ «Чортківське ВПУ» ідентифікаційний код 03781666.

Вирощену продукцію зібрати та кошти перерахувати до 30.10.2017 (п. 3 додаткової угоди).

Дані обставини встановлені судом при розгляді іншої господарської справи №921/96/18 за позовом ДНЗ «Чортківське вище професійне училище» до приватного агропромислового підприємства «Богдан», про стягнення 228409,03грн боргу, 26063,66грн пені, 9981,47грн інфляційних втрат, 2743,12грн 3% річних за договором від 05.04.2016 та оскільки стосуються сторін, котрі є учасниками у даній справі, то в силу положень частини 4 ст.75 ГПК України, дані обставини повторному доказуванню не підлягають. Рішення суду від 25.07.2018 у справі №921/96/18 набрало законної сили 29.01.2019.

Даний договір є невиконаним Виконавцем у 2017 році, про що свідчить рішення суду про стягнення коштів в примусовому порядку.

Щодо виконання договору Замовником (ДНЗ «Буданівський професійний ліцей»), слід зазначити, що в матеріалах справи є договір від 21.04.2016, укладений між ДНЗ «Буданівський професійний ліцей» та ПАП «Богдан» про навчально-виробничу практику, відповідно до умов якого та Списку учнів, які направляються для проходження виробничої практики, підприємство зобовязалося прийняти одного учня (тракторист-машиніст, код професії 8331) на період з 25.04.2016 по 23.06.2016 для проходження виробничого навчання та виробничої практики, а після закінчення практики - надати характеристику учню. Актом від 21.04.2016 сторонами підтверджено готовність ПАП «Богдан» прийняти одного випускника на практику. Втім, належних доказів, які б підтверджували факт проходження даним учнем виробничої практики на базі ПАП «Богдан» сторонами не подано (як-от: щоденника виробничої практики, відомість проходження, виплати заробітної плати, характеристики тощо). Отже, даний договір зі сторони Замовника виконаний не був.

Долучені відповідачем-1 до матеріалів справи ОСОБА_4 від 30.04.2015, 31.05.2015, 30.06.2015, 30.09.2015, 31.10.2015 при ухваленні рішення судом до уваги не беруться, оскільки складені на виконання іншого правочину, а саме договору про спільну діяльність №28 від 05.04.2011.

Також суд не приймає до уваги платіжні доручення №131 та №130 щодо сплати ДНЗ «Чортківське ВПУ» земельного податку 26.02.2018 в сумі 5710,46грн та 8326,16грн, виходячи з того, що дані докази свідчать про сплату податку у 2018 році, тобто в той час, коли договір про надання послуг припинився, адже 01.11.2017 Училище укладено новий договір про спільну діяльність з ПСП «Аметист» на спірні земельні ділянки (спір розглядається в господарському суді, справа №921/476/18). Крім того, сплата земельного податку не підтверджує факту використання земельних ділянок ВПУ безпосередньо закладом.

27.07.2017 на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області №244-ДК від 19.07.2017 «Про здійснення державного контролю за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності», державним інспектором з питань дотримання земельного законодавства ОСОБА_5 за участю старшого лейтенанта поліції Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4, в межах позапланової перевірки дотримання вимог земельного законодавства на території Теребовлянської міської ради за межами населених пунктів сіл Вербівці та Могильниця, здійснено обстеження земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної форми власності, загальною площею 108,7663га, котру надано у постійне користування ДНЗ «Буданівський професійний ліцей» для пропаганди передового досвіду ведення сільського господарства, на предмет дотримання вимог земельного законодавства при використанні вказаної земельної ділянки.

За результатами обстеження (акт №244/0/92-17ДК/181/АО/01/-17 від 27.07.2017) державним інспектором встановлено факт використання земельних ділянок, загальною площею 108,7663га, (до складу якої входять земельні ділянки, площею 46,7663га (кадастровий номер :01:001:0006) та площею 62,0000га (кадастровий номер :01:001:0017)) не за цільовим призначенням, оскільки земля використовується для ведення товарного сільського виробництва на підставі договору №1 від 05.04.2016, укладеного навчальним закладом та ПАП «БОГДАН», що суперечить земельному законодавству. Акт складено за участю старшого лейтенанта поліції ДОП Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 Згідно виданого державним інспектором припису зобовязано усунути виявлені порушення у тридцятиденний термін (припис направлено ДНЗ «Буданівський професійний ліцей» державним інспектором для виконання навчальному закладу). Однак, доказів усунення виявлених порушень та звільнення земельних ділянок приватним агропідприємством «БОГДАН» учасниками справи не надано.

Наявність факту укладення договору №1 від 05.04.2016 про надання послуг без погодження власника (держави в особі Управління Держгеокадастру), за умовами якого Ліцей фактично розпорядився земельними ділянками сільськогосподарського призначення державної форми власності, передавши останні, загальною площею 108,7663га у фактичне користування ПАП «БОГДАН», позивач звернувся за судовим захистом шляхом подання позову про визнання недійсним договору про надання послуг №1 від 05.04.2016, зазначивши, що такий укладено сторонами з метою приховання договору оренди землі.

Суд також враховує, що рішенням Господарського суду Тернопільської області від 25.07.2018 у справі №921/96/18, зміненим постановою Західного апеляційного господарського суду від 29.01.2019 в частині визначення правової природи спірного договору про надання послуг, частково задоволено позовні вимоги ДНЗ «Чортківське вище професійне училище». Стягнуто з ПАП «Богдан» на користь позивача 228409,03грн боргу, 9978,22грн інфляційних втрат, 2628,27грн 3% річних та 4007,96грн судового збору на підставі додаткової угоди від 04.07.2017 до договору від 05.04.2016 №1. В частині стягнення 26063,66грн пені, 3,25грн інфляційних втрат та 114,85грн 3% річних відмовлено в позові.

Змінюючи мотивувальну частину рішення місцевого господарського суду від 25.07.2018, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про неповне зясування місцевим господарським судом обставин, що мають значення для справи, про не застосування норми закону, яка підлягала застосуванню (ст.235 ЦК України) та невірний висновок місцевого суду, що укладений сторонами договір №1 про надання послуг від 05.04.2016 є змішаним договором, в той час як цей договір є удаваним правочином, укладеним сторонами з метою приховування договору оренди землі, який вони насправді вчинили.

01.04.2019 Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду відкрито касаційне провадження в порядку письмового провадження у справі №921/96/18 за касаційною скаргою ДНЗ «Чортківське вище професійне училище», поданою на постанову Західного апеляційного господарського суду від 29.01.2019. Оскільки касаційне провадження у справі №921/96/18 не завершено, відповідач-1 просив, з урахуванням цієї обставини, зупинити розгляд справи . Втім, дане клопотання судом відхилено, зважаючи на положення частини 3 ст. 195 ГПК України, п. 1-3 ч. 1 ст. 227, п.1 ч. 1 ст. 228 ГПК України, якими не передбачено можливості зупинення провадження судом на стадії розгляду справи по суті (ухвала від 02.04.2019).

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в сукупності, господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, виходячи з такого.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обовязків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства (ст.ст.626, 627 ЦК України).

Відповідно до ст. 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 203 ЦК України встановлені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Зокрема, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним (ч.5 ст.203 Цивільного кодексу України).

Загальні підстави недійсності правочину встановлені ст.215 Цивільного кодексу України. Так, згідно з ч.1 ст.215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частиною 3 ст.215 Цивільного кодексу України визначено, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Отже, вирішуючи спори про визнання правочинів недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів недійсними на момент їх вчинення і настання відповідних наслідків.

Звертаючись із позовом до суду, позивач в обґрунтування своїх позовних вимог вказує, що договір від 05.04.2016, укладений між Буданівським професійним ліцеєм та приватним агропромисловим підприємством «Богдан», є прихованим договором оренди землі, його зміст суперечить вимогам Цивільного кодексу України, Земельного кодексу України, Закону України «Про оренду землі», укладений особою без наявності повноважень на розпорядження земельними ділянками, за відсутності погоджень Управління як власника земельних ділянок та не спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, а тому підлягає визнанню недійсним.

Відповідач-1 в свою чергу стверджує, що укладений між навчальним закладом та ПАП «Богдан» договір не суперечить вимогам земельного законодавства; даний договір не містить всіх істотних умов, притаманних договору оренди землі; позивачем не доведено наявність факту передачі земельної ділянки в користування ПАП, оскільки акт приймання-передачі сторонами не складався, а земельні ділянки не вибули з користування навчального закладу.

Відповідно до ст.235 Цивільного кодексу України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

Встановивши у розгляді справи, що певний правочин вчинено з метою приховати інший правочин (удаваний правочин), господарський суд на підставі частини другої статті 235 Цивільного кодексу України має виходити з того, що сторонами вчинено саме той правочин, який вони мали на увазі, і розглянути справу по суті із застосуванням правил, що регулюють цей останній правочин. Якщо він суперечить закону, господарський суд має прийняти рішення про визнання його недійсним із застосуванням, за необхідності, відповідних правових наслідків (п.3.11 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №11 від 29.05.2013 «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними»).

Як вбачається з матеріалів справи, 05 квітня 2016 року між Буданівським професійним ліцеєм та приватним агропромисловим підприємством «Богдан» було укладено договір про надання послуг, згідно п.1.1 якого сторони з метою сприяння розвитку навчально-матеріальної та соціально-побутової бази ліцею, покращення професійно-практичної підготовки учнів, ефективнішого використання землі для дослідних і навчальних цілей, враховуючи взаємність спільних інтересів, домовились щодо проведення повного комплексу робіт з вирощування продукції рослинництва, переробки та реалізації сільськогосподарської продукції.

За умовами п.2.2 договору виконавець (відповідач-2) зобовязався власними силами надати послуги з виконання робіт по вирощуванню сільськогосподарських культур на площі 108,7663га, що належить ліцею, з використанням своїх матеріалів, обладнання та своїми засобами; при виконанні польових робіт надавати учням ліцею під керівництвом майстрів виробничого навчання робочі місця на новій імпортній та вітчизняній техніці, яка відсутня в ліцеї. На базі ПАП «Богдан» проводити виробничу практику учнів ліцею та стажування майстрів виробничого навчання.

Відповідно до п.2.3 Замовник (відповідач-1) зобовязався надавати кваліфіковані консультації з ведення с/г виробництва, координувати виконання робіт; при необхідності надати техніку та обслуговуючий персонал для виконання сільськогосподарських робіт; надавати допомогу в проведенні ремонту сільськогосподарської техніки.

Відповідач-2 зобов'язався провести розрахунок за надання послуг із відповідачем-1 до 30.12.2016 (за надані послуги в 2016 році), з розрахунку 1201грн за 1 га земельної ділянки та до 30.10.2017 (за надані послуги в 2017 році), з розрахунку 2100грн за 1 га земельної ділянки.

За договором надання послуг одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ст. 901 Цивільного кодексу України).

Із змісту укладеного між сторонами договору від 05.04.2016 слідує, що відповідач-2 здійснює вирощування сільськогосподарських культур та при цьому сплачує відповідачу-1 кошти. Вказане суперечить вимогам ст.901 Цивільного кодексу України, яка передбачає що за виконані роботи, надані послуги кошти сплачує замовник. Крім того, договір від 05.04.2016 не містить обов'язку відповідача-1 оплачувати послуги по організації виробничого навчання учнів з професії «тракторист-машиніст», за стажування майстрів виробничого навчання та за надання робочих місць, що за умовами п.2.2.2 договору надавались відповідачем-2. Також умови договору не передбачають передачу результату роботи Замовнику. Це додатково підтверджується відсутністю доказів передачі результатів виконаних робіт по вирощуванню сільськогосподарських культур, доказів проходження навчання, підвищення кваліфікації майстрами виробничого навчання, а також практики учнями навчального закладу; доказів надання навчальним закладом консультацій з ведення сільськогосподарського виробництва, координування виконання робіт агропромисловим підприємством, надання техніки для обслуговуючого персоналу чи для виконання сільськогосподарських робіт, допомоги при ремонті сільськогосподарської техніки, що обумовлено сторонами у п.п.2.3.1-2.3.3 спірного договору.

В той же час, за нормою ст.13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

За умовами п.п.1.1, 2.2.1, 4.1 оспорюваного договору сторони з метою забезпечення ефективного та раціонального використання земельної ділянки сільськогосподарського призначення, загальною площею 108,7663га, що належить Буданівському професійному ліцею, домовились об'єднати зусилля з метою проведення повного комплексу робіт з вирощування продукції рослинництва, переробки та реалізації сільськогосподарської продукції, проведення спільних консультацій та переговорів для обговорення напрямів співпраці, ефективного використання землі для дослідних і навчальних цілей. Відповідач-2 здійснює обробіток земельних площ власною сільськогосподарською технікою та здійснює із відповідачем-1 розрахунки після закінчення польових робіт. Умовами договору від 05.04.2016 не передбачено передачі вирощеного урожаю навчальному закладу, оплати навчальним закладом результатів робіт.

В ході розгляду спору сторонами підтверджено, що вся вирощена продукція на земельних ділянках, загальною площею 108,7663га, залишалася у ПАП «БОГДАН».

Також, умовами договору від 05.04.2016 сторонами визначено гарантований дохід навчального закладу і його розмір поставлено не в залежність від результату роботи, а від площі земельних ділянок, які обробляються агропідприємством, адже згідно п.п.4.1 договору, п.п.1-3 додаткових угод до договору від 05.04.2016, 04.07.2017 ПАП «БОГДАН» зобовязався власними силами виконати роботи по вирощуванню сільськогосподарських культур на площі 108,7663га, що належить ліцею, з використанням своїх матеріалів, обладнання та своїми засобами зібрати вирощену продукцію та сплатити навчальному закладу у 2016 році - 130694,28грн (1201,60грн за 1га землі), у 2017 році - 228409,03грн (2100грн за 1га землі).

Таким чином, зі змісту прав і обов'язків сторін оспорюваного договору про надання послуг від 05.04.2016 вбачається, що приватне агропідприємство на підставі договору фактично отримало право користування земельними ділянками для вирощування сільськогосподарських культур та збирання врожаю на платній основі. Тому положення оспорюваного договору повинні відповідати законодавству, що регулює правовідносини у сфері оренди землі.

Тобто правочин, який вчинено сторонами при укладенні договору №1 від 05.04.2016 спрямовано на приховання іншого правочину - договору оренди земельної ділянки, який сторони насправді вчинили, а тому спірний договір є удаваним правочином згідно з частиною 1 статті 235 Цивільного кодексу України.

Таким чином, до спірного правочину слід застосувати правила, передбачені для договору оренди землі.

Відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про оренду землі» та іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 6 Закону України «Про оренду землі» унормовано, що орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Згідно з ч.1 ст.78 Земельного кодексу України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.

Частиною 1 ст.92 Земельного кодексу України визначено, що право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

За приписами ст.4 Закону України «Про оренду землі» орендодавцями земельних ділянок є громадяни та юридичні особи, у власності яких перебувають земельні ділянки, або уповноважені ними особи.

Орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у державній власності, є органи виконавчої влади, які відповідно до закону передають земельні ділянки у власність або користування.

Згідно ч.4 ст.122 Земельного кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Відповідно до підпункту 31 пункту 4 «Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 січня 2015 №5, Держгеокадастр, відповідно до покладених на нього завдань, розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в межах, визначених Земельним кодексом України, безпосередньо або через визначені в установленому порядку його територіальні органи.

Відповідно до ч. 2 ст.16 Закону України «Про оренду землі» укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування - орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому Земельним кодексом України, або за результатами аукціону.

Статтею 124 Земельного кодексу України визначено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме п.1.1. Статуту Чортківського ВПУ (правонаступника сторони замовника за спірним договором), дане вище професійне училище підпорядковується Міністерству освіти і науки України, та здійснює первинну професійну підготовку робітників високого рівня кваліфікації з технологічно складних, наукоємних професій.

Згідно ч.2 ст.63 Закону України «Про освіту» земельні ділянки державних навчальних закладів, установ та організацій системи освіти передаються їм у постійне користування відповідно до вимог Земельного кодексу України.

Відповідно до ч.7 ст.8 Закону України «Про професійно-технічну освіту» до повноважень міністерств та інших органів виконавчої влади, яким підпорядковані професійно-технічні навчальні заклади, відноситься розпорядження державним майном, що перебуває у користуванні підпорядкованих професійно-технічних навчальних закладів.

Таким чином, законодавством не передбачено право постійного користувача розпоряджатися земельною ділянкою шляхом передачі її іншим особам у платне користування без відповідного рішення власника земельної ділянки.

З наведеного слідує, що навчальний заклад не вправі виступати орендодавцем земельних ділянок державної форми власності, які йому надані на праві постійного користування, за яким надається право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку (ч.1 ст.92 ЦК України).

Утім, не маючи необхідного обсягу цивільної дієздатності щодо розпорядження земельною ділянкою, всупереч вимог Земельного кодексу України, навчальний заклад фактично розпорядився земельними ділянками, загальною площею 108,7663га, надавши їх ПАП «БОГДАН» для вирощування сільськогосподарських культур на умовах договору про надання послуг від 05.04.2016.

Отже, сторонами не було дотримано встановленого нормами земельного законодавства порядку передачі в оренду спірних земельних ділянок (площею 46,7663га, кадастровий номер :01:001:0006, що знаходиться на території Вербовецької сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області та площею 62,0000га, кадастровий номер :01:001:0017, що знаходиться на території Могильницької сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області).

Щодо заперечень відповідача-1 про відсутність в оспорюваному договорі всіх істотних умов, притаманних договору оренди землі, то суд відзначає таке.

В силу приписів ст.15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови. У разі, якщо договором оренди землі передбачено здійснення заходів, спрямованих на охорону та поліпшення об'єкта оренди, до договору додається угода щодо відшкодування орендарю витрат на такі заходи.

Зі змісту наведених правових норм вбачається, що договір оренди передбачає перехід предмета оренди в користування орендаря, у якого виникає зустрічне зобов'язання сплачувати орендну плату за користування ним.

З долученого до матеріалів справи ОСОБА_4 перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 27.07.2017 достеменно слідує, що в порушення принципу використання земельних ділянок за цільовим призначенням (пропаганда передового досвіду ведення сільського господарства) за спірним правочином господарську діяльність на спірній земельній ділянці ПАП «БОГДАН» здійснює самостійно, без участі навчального закладу. Договір про надання послуг з боку навчального закладу не виконувався в частині проходження практики учнів на базі агропідприємства, надання консультацій з ведення сільськогосподарського виробництва, координування робіт підприємства, наданні техніки та обслуговуючого персоналу для виконання сільськогосподарських робіт, допомоги по ремонту сільгосптехніки.

Матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про вчинення дій, спрямованих на сприяння розвитку навчально-матеріальної та соціально-побутової бази ліцею, покращення професійно-практичної підготовки учнів, виконання навчального плану, ефективного використання землі для дослідницьких та навчальних цілей. Натомість, умовами договору (з урахуванням додаткових угод від 05.04.2016 та 04.07.2017) визначено використання ПАП «БОГДАН» земельних ділянок Ліцею, загальною площею 108,7663га, для вирощування продукції рослинництва (сільськогосподарських культур), тобто ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а також розмір та строк внесення агропідприємством коштів на користь навчального закладу.

Отже, спірний договір містить умови зокрема, щодо обєкта - земельна ділянка, площею 108,7663 га, що належить ліцею; строк дії договору - до 31.12.2018; розмір плати за користування земельною ділянкою - 130694,28грн з розрахунку 1201,60грн за 1га землі за 2016 рік, строк сплати - у 2016 році, 228409, 03грн з розрахунку 2100грн за 1га землі за 2017 рік, строк оплати - 30.10.2017; містить дані про отримувача коштів, його назву, місцезнаходження, банківські реквізити. Відтак, дані обставини надають безсумнівні підстави констатувати, що договір № 1 від 05.04.2016, названий сторонами договором про надання послуг, фактично є договором оренди землі, на підставі якого між сторонами виникли орендні правовідносини.

Відповідно до положень ч.1 ст.207 ГК України господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади, визнано судом недійсним повністю або в частині.

Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та, в разі задоволення позовних вимог, зазначати в судовому рішенні в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин (п.2.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 №11 «Про деякі питання практики визнання правочинів (господарських договорів) недійсними»).

Встановлені судом обставини відсутності у відповідача-1 повноважень щодо передачі земельної ділянки в користування іншій особі, відсутність відповідних рішень уповноважених органів виконавчої влади, прийнятих у встановленому Земельним кодексом України порядку, рішень органу управління державним майном свідчить про невідповідність укладеного 05.04.2016 договору про надання послуг вимогам закону, зокрема ст.ст.92, 93, 116, 124, 126, 134 Земельного кодексу України, не спрямований на настання обумовлених ним наслідків, та як наслідок, свідчить про наявність підстав для визнання цього договору недійсним на майбутнє з огляду на правову природу орендних відносин на підставі ч.ч.1, 2 ст.203, ст.ст.215 ЦК України як такого, що суперечить закону.

За таких обставин, суд доходить висновку про обґрунтованість та законність вимог Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області щодо визнання недійсним договору про надання послуг від 05.04.2016, укладеного між ДНЗ «Буданівський професійний ліцей», правонаступником прав та обовязків якого є ДНЗ «Чортківське вище професійне училище» та ПАП «Богдан».

Заперечення щодо відсутності акту приймання-передачі земельних ділянок та доказів того, що такі передані відповідачу-2, не впливають на встановлення факту існування в дійсності правовідносин з оренди землі в сукупності з іншими обставинами.

Інші доводи відповідача-1 не спростовують висновків суду, встановлених на підставі наявних у справі доказів щодо обставин справи, законності укладення спірного правочину.

Враховуючи положення ч.1 ст.9 Конституції України, п.4 ст.11 ГПК України суди при розгляді справ застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Суду у справі «Трофимчук проти України» №4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобовязує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен з доводів сторін.

Судові витрати, в силу ст.129 ГПК України, покладаються судом порівну на ДНЗ «Чортківське вище професійне училище» та ПАП «БОГДАН».

У судовому засіданні 02.04.2019 оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду відповідно до ст.240 ГПК України.

Керуючись ст.ст.4, 11, 42, 46, 47, 73, 74, 76-79, 91, 123, 129, 197, 219, 220, 222, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Визнати недійсним договір №1 про надання послуг від 05.04.2016, укладений між Державним навчальним закладом «Буданівський професійний ліцей» (вул.Грушевського, 11, с.Буданів Теребовлянського району Тернопільської області, ідентифікаційний код 36974775) та приватним агропромисловим підприємством «БОГДАН» (с.Ласківці Теребовлянського району Тернопільської області, ідентифікаційний код 31422409).

3. Стягнути з Державного навчального закладу «Чортківське вище професійне училище» (вул.Паркова, 12, смт.Заводське Чортківського району Тернопільської області, ідентифікаційний код 03781666) на користь Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області (вул.Грушевського, 8, м.Тернопіль, ідентифікаційний код 39766192) - 881 (вісімсот вісімдесят одну) грн 00коп. в повернення сплаченого судового збору.

4. Стягнути з приватного агропромислового підприємства «БОГДАН» (с.Ласківці Теребовлянського району Тернопільської області, ідентифікаційний код 31422409) на користь Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області (вул.Грушевського, 8, м.Тернопіль, ідентифікаційний код 39766192) - 881 (вісімсот вісімдесят одну) грн 00коп. в повернення сплаченого судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку, встановленому ст.241 ГПК України.

Судове рішення складено та підписано 15.04.2019.

Суддя Н.О. Андрусик