ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

16 квітня 2019 року Справа № 926/2275/17

За скаргою товариства з обмеженою відповідальністю "Соковий завод Сокирянський"

на дії приватного виконавця (вх.№986 від 04.04.2019 року) у справі

за первісним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕЛТС" м. Львів

до товариства з обмеженою відповідальністю "Соковий завод Сокирянський" с. Коболчин Сокирянський район Чернівецька обл.

про витребування майна зі зберігання

та за зустрічним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Соковий завод Сокирянський"

до товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕЛТС"

про стягнення заборгованості 1937861,95 грн.

Cуддя М.І.Ніколаєв

ОСОБА_1Осачук

За участю представників:

від скаржника ОСОБА_2, адвокат (в режимі відеоконференції)

від стягувача не з'явився

приватний виконавець ОСОБА_3

СУТЬ СПОРУ: рішенням Господарського суду Чернівецької області від 08.12.2017 року первісний позов задоволено, витребувано на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕЛТС" зі зберігання сік яблучний концентрований, освітлений, в кількості 113111 кг, загальною вартістю 2270024,33 грн. (без ПДВ), що переданий на зберігання товариству з обмеженою відповідальністю "Соковий завод Сокирянський" та стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Соковий завод Сокирянський" 34050,37 грн. судового збору, зустрічний позов задоволено частково стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕЛТС" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Соковий завод Сокирянський" 480510,47 грн. основного боргу, 184077,66 грн. пені, 94968,74 грн. інфляційних втрат, 20947,17 грн. 3% річних та 11707,56 грн. судового збору. У задоволенні зустрічного позову в частині стягнення 410,40 грн. пені, 470,48 грн. 3 % річних та 1156947,30 грн. витрат на зберігання відмовлено.

Постановою Верховного суду від 04.07.2018 року та постановою Львівського апеляційного господарського суду від 29.03.2018 року рішення Господарського суду Чернівецької області від 07.12.2017 року залишено без змін.

30.08.2018 року на виконання вищевказаного рішення видано накази.

04.04.2019 року товариство з обмеженою відповідальністю "Соковий завод Сокирянський" звернулось до суду із скаргою на дії приватного виконавця щодо виконання рішення Господарського суду Чернівецької області від 07.12.2017 року, в якій просить:

- визнати неправомірною постанову приватного виконавця ОСОБА_3 про стягнення з боржника основної винагороди від 18.03.2019 року за виконавчим провадженням № 58086200;

- скасувати постанову приватного виконавця ОСОБА_4 від 18.03.2019 року про стягнення основної винагороди приватного виконавця за виконавчим провадженням №58086200;

- зобовязати приватного виконавця ОСОБА_4 не пізніше ніж у десятиденний строк з дня одержання копії ухвали повідомити суд та товариство з обмеженою відповідальністю "Соковий завод Сокирянський" про її виконання.

Ухвалою суду від 05.04.2019 року відкрито провадження з розгляду скарги, судове засідання призначене на 16.04.2019 року за участю представників сторін.

Ухвалою суду від 09.04.2019 року задоволено клопотання представника товариства з обмеженою відповідальністю "Соковий завод Сокирянський" про проведення судового засідання 03.04.2019 року в режимі відеоконференції, доручивши її проведення Києво-Святошинському районному суду Київської області.

До початку судового засідання 16.04.2019 року від приватного виконавця надійшла заява про відкладення розгляду скарги у звязку з розглядом Західним апеляційним господарським судом України 17.04.2019 року апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Чернівецької області в частині визнання неправомірною постанови приватного виконавця про стягнення основної винагороди від 15.01.2019 року.

Представник стягувача у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив.

Розглянувши подану скаргу суд дійшов наступних висновків щодо юрисдикції спору в частині оскарження дій приватного виконавця в частині стягнення основної винагороди.

Відповідно до частини першої статті 326 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина перша статті 327 ГПК України).

При цьому гарантією прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні є можливість оскарження дій або бездіяльності державних виконавців.

Відповідно до статті 339 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Частиною першою статті 340 ГПК України визначено, що скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Натомість згідно з правилами адміністративного судочинства щодо особливостей провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця за частиною першою статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду з позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Крім загального порядку оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби, визначеного наведеними нормами процесуального законодавства, відповідні спеціальні норми встановлені Законом України «Про виконавче провадження», згідно із частиною першою статті 74 якого рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

При цьому частиною другою статті 74 зазначеного Закону передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

З наведених норм права вбачається, що крім загального порядку оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби, визначеного нормами процесуального законодавства, Закон України «Про виконавче провадження» встановлює спеціальний порядок судового оскарження рішення, дії чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця щодо стягнення виконавчого збору та/або витрат на проведення виконавчих дій, згідно з яким відповідні спори відносяться до юрисдикції адміністративних судів та підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Даний правовий висновок викладений в Постанові ОСОБА_5 Верховного Суду від 07.02.2019 року у справі №927/767/16.

У свою чергу, в постанові ОСОБА_5 Верховного суду у справі №678/1/16-ц від 06.02.2019 року висловлено позицію, що якщо законом установлено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи ДВС до суду, який ухвалив відповідне рішення, як це передбачено для виконання судових рішень, у такому випадку виключається юрисдикція адміністративних судів у такій категорії справ.

Якщо виконанню підлягає рішення іншого органу (не суду) і відсутній спеціальний закон, що передбачає порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності виконавця та посадових осіб органів ДВС, у такому випадку вони підлягають оскарженню в порядку адміністративного судочинства

ОСОБА_5 Верховного Суду при розгляді справи № 755/10947/17 (постанова від 30.01.2019 року) зазначила, що незалежно від того, чи перераховані усі постанови, у яких викладена правова позиція, від якої відступила ОСОБА_5, суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію ОСОБА_5.

Враховуючи наявність різних правових висновків ОСОБА_5 суд при вирішенні даної скарги застосовує саме останню правову позицію ОСОБА_5 Верховного суду від 07.02.2019 року у справі №926/767/16.

За змістом пункту 1 частини першої статті 175 і пункту 1 частини першої статті 231 ГПК України господарський суд відмовляє у відкритті провадження у справі, а відкрите провадження у справі підлягає закриттю, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства

З урахуванням правового висновку ОСОБА_5 Верховного суду від 07.02.2019 року у справі №927/767/16 та виходячи з того, що товариство з обмеженою відповідальністю "Соковий завод Сокирянський" просить визнати неправомірною постанову приватного виконавця щодо стягнення основної винагороди, для якої Законом України «Про виконавче провадження» встановлено спеціальний порядок судового оскарження до адміністративного суду, провадження з розгляду скарги слід закрити.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 231, ст. ст. 232,233,234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Закрити провадження з розгляду скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Соковий завод Сокирянський" від 29.03.2019 року (вх. №986 від 04.04.2019 року) на дії приватного виконавця щодо виконання рішення Господарського суду Чернівецької області від 07.12.2017 року.

Повний текст ухвали складено та підписано - "19" квітня 2019 року.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та підлягає оскарженню в порядку розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Суддя М.І. Ніколаєв