ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2019 року

м. Київ

Справа № 910/6105/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Пількова К. М. - головуючого, Дроботової Т.Б., Чумака Ю. Я.,

розглянув у письмовому провадженні касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства акціонерного банку "Укргазбанк"

на рішення Господарського суду міста Києва (суддя О.Г. Удалова) від 04.09.2018

та постанову Північного апеляційного господарського суду (головуючий - М.А.Дідиченко, судді А.І. Тищенко, Ю.Л. Власов) від 05.12.2018

за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерного банку "Євробанк"

до Публічного акціонерного товариства акціонерного банку "Укргазбанк"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача -Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

про стягнення 684 000 грн 00 коп.

1. Короткий зміст позовних вимог

1.1 16.05.2018 Публічне акціонерне товариство акціонерний банк "Євробанк" (далі - Позивач) подав позовну заяву про стягнення з Публічного акціонерного товариства акціонерного банку "Укргазбанк" (далі - Відповідач) грошової суми у вигляді банківського вкладу у розмірі 684 000 грн. 00 коп.

1.2 Позовна заява мотивована невиконанням Відповідачем вимоги Позивача в листі від 20.04.2018 № 04/637 повернути вклад в сумі 684 000 грн. 00 коп. за договором про міжбанківський депозит № 02/VЄВБ від 19.06.2015, укладеним між сторонами (Позивачем як вкладником, Відповідачем як банком) для забезпечення розрахунків вкладника (Позивача) з міжнародною платіжною системою Visa International Service Association (далі - Договір міжбанківського депозиту), за умовами якого Позивач переказав Відповідачу спірну суму, як мінімальне гарантійне покриття для забезпечення розрахунків вкладника (Позивача) з міжнародною платіжною системою Visa International Service Association, тоді як за змістом Договору міжбанківського депозиту він є договором банківського вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу).

2. Короткий зміст рішень судів першої і апеляційної інстанцій

2.1 04.09.2018 Господарський суд міста Києва прийняв рішення (залишене без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 05.12.2018): позов задовольнити повністю, стягнути з Відповідача на користь Позивача 684 000 грн 00 коп. боргу.

2.2 Рішення судів мотивовані відсутністю підстав для утримання Відповідачем спірної суми коштів за Договором міжбанківського депозиту з огляду на укладення цього договору у зв'язку та на виконання укладених між сторонами договору доручення від 19.06.2015 № 01/V/ЄВБ від 19.06.2015 про виконання Відповідачем як повіреним від імені та за рахунок Позивача як довірителя всіх необхідних дій із супроводження міграції довірителя (Позивача) у міжнародній платіжній системі Visa і подальшої участі довірителя (Позивача) як асоційованого учасника тощо (далі - Договір доручення) та договору про встановлення кореспондентських відносин від 16.06.2015 № 03/V/ЄВБ про відкриття Відповідачем Позивачу кореспондентських рахунків, у гривнях, доларах США та у Євро з наданням комплексу послуг, пов'язаних з розрахунком обслуговуванням оплат клірингових вимог VISA з операцій переказу коштів та розрахункового обслуговування всіх інших оплат, пов'язаних з виконанням всіх інших зобов'язань довірителя (Позивача) як асоційованого учасника Visa (далі - Договір про встановлення кореспондентських відносин) Ці договори припинилися через відкликання у Позивача банківської ліцензії, запровадження стосовно Позивача процедури ліквідації, через що у Відповідача виник обов'язок з повернення суми депозиту Позивачу відповідно до умов в пунктах 3.2, 3.9 Договору міжбанківського депозиту, а також враховуючи приписи Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" про порядок та черговість задоволення вимог кредиторів банку, що ліквідується. При цьому суди виходили з того, що Договір доручення припинився через припинення членства Позивача як асоційованого учасника Visa, а Договір про встановлення кореспондентських відносин - через закриття кореспондентських рахунків, які були відкриті на підставі Договору доручення. Суди відхилили аргументи Відповідача про те, що строк залучення суми депозиту не сплив через невиконання Позивачем взятих на себе зобов'язань за Договором доручення, з огляду на те, що наявна у Позивача перед Відповідачем заборгованість за Договором доручення акцептована Позивачем, однак за обставин запровадження щодо Позивача тимчасової адміністрації та подальшої ліквідації не може бути задоволена в іншому порядку, ніж це передбачено нормами Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" - в порядку визначеної законом черговості, що не позбавляє, в свою чергу, Позивача права на повернення всієї суми депозиту за Договором міжбанківського депозиту.

3. Встановлені судами обставини

3.1 19.06.2015 між Відповідачем як повіреним та Позивачем як довірителем укладено Договір доручення.

Відповідно до пункту 1.1. Договору доручення, повірений, який є Принципіальним Учасником міжнародної платіжної системи Visa International (далі - Visa), приймає на себе зобов'язання особисто виконувати від імені та за рахунок довірителя всі необхідні дії з супроводження міграції довірителя у міжнародній платіжній системі Visa і подальшої участі довірителя у Visa як асоційованого учасника (Associated Member); від імені та за рахунок довірителя виконувати розрахунки в іноземній та національній валюті з Visa на підставі клірингових вимог Visa за операціями переказу коштів, виконаного з використанням БПК Третіх банків в мережі довірителя, та здійснювати від імені та за рахунок довірителя всі інші розрахунки, пов'язані з виконанням всіх інших зобов'язань довірителя як асоційованого учасника Visa, згідно з угодами про членство та ліцензування торгових марок у Visa між Visa та повіреним в межах чинного законодавства України.

Згідно з підпунктами 3.2.2 і 3.2.3 пункту 3.2 Договору доручення Позивач як довіритель взяв на себе зобов'язання щодо забезпечення виконання зобов'язань з відшкодування Відповідачу витрат, понесених ним відповідно до підпункту 3.1.4 пункту 3.1 Договору доручення, шляхом передачі в заставу майнових прав вимоги за депозитним договором, та відповідно до депозитного договору розмістити мінімальне гарантійне покриття на вкладному (депозитному) рахунку в розмірі та в терміни, що визначаються депозитним договором.

Розділом 9 Договору доручення передбачено, що договір доручення розривається, зокрема, у випадку припинення членства у Visa однієї зі сторін.

3.2 На виконання умов Договору доручення 16.06.2015 між Позивачем та Відповідачем укладено Договір про встановлення кореспондентських відносин, відповідно до умов якого Відповідач відкриває Позивачу кореспондентські рахунки у гривнях № НОМЕР_1, у доларах США № НОМЕР_1, у євро № НОМЕР_1 та надає комплекс послуг, пов'язаних з розрахунковим обслуговуванням оплат клірингових вимог Visa з операцій переказу коштів, виконаних з використанням банківських платіжних карток міжнародної платіжної системи Visa International Service Association, а також розрахункового обслуговування всіх інших оплат, пов'язаних з виконанням всіх інших зобов'язань довірителя як асоційованого учасника Visa, згідно з умовами Договору доручення.

Відповідно до пункту 10.2 Договору про встановлення кореспондентських відносин, договір розривається у разі закриття Позивачем кореспондентських рахунків та розірвання Договору доручення.

3.3 19.06.2015 між Позивачем як вкладником та Відповідачем як банком укладено Договір міжбанківського депозиту з додатковими договорами до нього, відповідно до пункту 1.1 якого Позивач розміщує у Відповідача на умовах договору грошові кошти в доларах США у розмірі, що розраховується банком згідно з підпунктом 3.2. Договору доручення, які є мінімальним гарантійним покриттям вкладника для забезпечення розрахунків з міжнародною платіжною системою Visa International Service Association через Відповідача.

Вкладник розміщує в банку (Відповідач) грошові кошти в національній валюті України у розмірі, що розраховується банком (Відповідачем) згідно з підпунктом 3.2.5 Договору доручення, які є поточним гарантійним покриттям Позивача для забезпечення розрахунків з Visa через Відповідача (пункт 1.2 Договору міжбанківського депозиту).

Відповідно до п. 1.3 Договору міжбанківського депозиту грошові кошти, розмір яких зазначено у пунктах 1.1 і 1.2 Договору міжбанківського депозиту, визначаються як депозит для цілей Договору міжбанківського депозиту, договору про заставу майнових прав від 19.06.2015 № 04/V/ЄВБ, договору про відступлення права вимоги від 19.06.2015 № 05/V/ЄВБ, Договору про встановлення кореспондентських відносин, Договору доручення, а саме договорів, пов'язаних з цим договором.

3.4 За фактом внесення додаткових коштів Позивачем між ним та Відповідачем укладалися додаткові договори до Договору міжбанківського депозиту з метою фіксації конкретної суми депозиту для зазначених цілей (зокрема, визначення суми депозиту, що перебуває під заставою).

Відповідно до пункту 3 додаткового договору № 4 від 18.05.2016, загальний розмір депозиту після поповнення гарантійного покриття складає 684 000,00 грн. та 20 000,00 дол. США.

Згідно з пунктом 3.2 Договору міжбанківського депозиту Відповідач приймає депозит на строк розміщення депозиту з дати фактичного його надходження в повній сумі на вкладний (депозитний) рахунок згідно з пунктом 3.1 договору по дату повного та належного виконання сторонами своїх зобов'язань згідно з умовами Договору доручення та Договору про встановлення кореспондентських відносин, та будь-яких доповнень до них, укладених сторонами, включаючи строк виконання зобов'язань, що мають бути виконані сторонами у випадку припинення дії вказаних договорів.

Договір набуває чинності з дати підписання його сторонами і діє до закінчення строку розміщення депозиту, встановленого в п. 3.2 договору (пункт 6.1 Договору міжбанківського депозиту).

3.5 16.06.2015 між Позивачем як заставодавцем та Відповідачем як заставодержателем укладено договір № 04/V/ЄВБ про заставу майнових прав (далі - Договір застави майнових прав), пунктом 1.1 якого встановлено, що цей договір забезпечує вимоги заставодержателя, що випливають з Договору доручення, Договору про встановлення кореспондентських відносин, укладених сторонами, за умовами яких Позивач зобов'язаний перед Відповідачем належним чином виконувати зобов'язання щодо проведення розрахунків відповідно до пунктів 2.10, 3.2.4 - 3.2.5, 3.3.4 - 3.3.5, 3.3.7 - 3.3.8, пункту 7.7 Договору доручення та/або відповідно до підпунктів 5.3.1 - 5.3.3, 5.3.6, 5.3.8-5.3.9 пункту 5 Договору про встановлення кореспондентських відносин.

Пунктом 1.2 договору застави майнових прав передбачено, що Позивач передав в заставу Відповідачу право вимоги грошових коштів в межах суми депозиту, розміщеного у Відповідача, відповідно до пунктів 1.1., 1.2. Договору про міжбанківський депозит, та процентів на депозит, що будуть нараховані на суму депозиту. Право застави не поширюється на проценти на депозит, що були виплачені Позивачу до дати звернення стягнення на предмет застави.

Заставна вартість предмету застави за цим договором складає суми мінімального гарантійного покриття та гарантійного покриття розміщених згідно з Договором про міжбанківський депозит на вкладному рахунку, з урахуванням всіх подальших змін і доповнень до нього (пункт 1.4 Договору застави майнових прав).

3.6 Також між сторонами укладено договір відступлення права вимоги № 05/V/ЄВБ від 19.06.2015 (далі - Договір відступлення), відповідно до пункту 1.1 якого, з метою реалізації права вимоги, що є предметом застави згідно з договором про заставу майнових прав, Позивач відступає Відповідачу на умовах договору відступлення свої права, набуті згідно з Договором міжбанківського депозиту. Під правом вимоги сторони розуміють вимогу на виплату Відповідачем Позивачу суми депозиту або його частини згідно з умовами депозитного договору.

Відповідач набуває право вимоги за вказаним договором у випадку невиконання або неналежного виконання Позивачем умов щодо п.п. 2.10, 3.2.4 - 3.2.5, 3.3.4 - 3.3.5, 3.3.7- 3.3.8., 7.7 Договору доручення та/або п.п. 5.3.1 - 5.3.3, 5.3.6, 5.3.8 - 5.3.9, пункту 5 Договору про встановлення кореспондентських відносин.

3.7 На підставі рішення Правління Національного банку України від 17.06.2016 № 73-рш "Про віднесення ПАТ КБ "ЄВРОБАНК" до категорії неплатоспроможних" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 17.06.2016 № 1041 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ КБ "ЄВРОБАНК" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку".

Згідно з цим рішенням розпочато процедуру виведення Позивача з ринку шляхом запровадженням в ньому тимчасової адміністрації на один місяць з 17.06.2016 до 16.07.2016 включно.

Відповідно до рішення Правління Національного банку України від 16.08.2016 № 215-рш "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ КБ "ЄВРОБАНК" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 16.08.2016 №1523 "Про початок процедури ліквідації ПАТ КБ "ЄВРОБАНК" та делегування повноважень ліквідатора банку".

Згідно з цим рішенням розпочато процедуру ліквідації Позивача з 17.08.2016 до 16.08.2018 включно, призначено уповноважену особу Фонду гарантування та делеговано всі повноваження ліквідатора Позивача, визначені, зокрема статтями 37, 38, 47-52, 521, 53 Закону "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", в тому числі з підписання всіх договорів, пов'язаних з реалізацією активів банку у порядку, визначеному Законом, окрім повноважень в частині організації реалізації активів банку, провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту управління активами Кононцю Вадиму Валерійовичу.

Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 2218 від 31.05.2017 про зміну уповноваженої особи Фонду, якій делеговано повноваження ліквідатора Позивача - ОСОБА_5 з 06 червня 2017.

Виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення від 23.07.2018 року № 2054 про продовження строків здійснення процедури ліквідації Позивача строком на один рік з 17.08.2018 до 16.08.2019 включно.

3.8 14.09.2016 Відповідач звернувся до Позивача із заявою (вих. № 117/41803/2016 від 14.09.2016) про визнання кредиторських вимог в сумі 324,97 Євро та 290 262 грн. 02 коп., що виникли за Договором доручення.

Заявлені Позивачем кредиторські вимоги визнані в сумі 299 460 грн 12 коп. та включені до реєстру акцептованих вимог кредиторів, який затверджено виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб рішенням від 24.07.2016, до 8 черги.

Рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про включення вимог Відповідача до 8 черги задоволення вимог кредиторів Відповідачем не оскаржувалось.

3.9 Позивач звернувся до Відповідача з листом від 20.04.2018 вих. № 04/638, в якому просив повернути грошові кошти у розмірі 684 000 грн 00 коп., які знаходяться у Відповідача на підставі Договору про міжбанківський депозит.

4. Короткий зміст вимог касаційної скарги

4.1 10.12.2018 Відповідач подав касаційну скаргу, у якій просить скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 05.12.2018 і рішення Господарського суду міста Києва від 04.09.2018 та повністю відмовити в задоволенні вимог Позивача.

5. Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

5.1 Суди дійшли помилкового висновку про існування підстав для повернення Відповідачем Позивачу вкладу за Договором про міжбанківський депозит, оскільки у справі відсутні докази розірвання Договору міжбанківського депозиту у судовому порядку, Позивач не виконав свої зобов'язання за Договором доручення, через що за цим договором за Позивачем обліковується заборгованість перед Відповідачем, а тому термін повернення депозиту у розумінні пункту 3.2 Договору міжбанківського депозиту не настав, незважаючи на те, чи припинив дію Договір доручення.

5.2 Неврахування судами правовідносин сторін за укладеними між ними договорами застави та відступлення права вимоги, за умовами яких Відповідач, у разі невиконання Позивачем умов Договору доручення та Договору про встановлення кореспондентських відносин набуває право вимоги грошових коштів в межах суми депозиту за Договором міжбанківського депозиту, призведе до порушення прав Відповідача як заставодержателя на позачергове задоволення його акцептованих вимог, тоді як майно банку, що є предметом застави, включається до складу ліквідаційної маси, але використовується виключно для позачергового задоволення вимог заставодержателя.

5.3 Визначення в резолютивній частині судового рішення про стягнення з Відповідача спірної суми як боргу - без зазначення реквізитів Договору міжбанківського депозиту та банківського рахунку, з якого Відповідач має повернути Позивачу депозит у спірній сумі, призведе до подвійного стягнення цієї суми з Відповідача, оскільки дозволяє державному виконавцю стягнути належні Відповідачу кошти на спірну суму з будь-якого рахунку Відповідача, тоді як спірна сума коштів як депозит так і залишиться на вкладному (депозитному) рахунку, визначеному пунктом 3.1 Договору міжбанківського депозиту, оскільки Відповідач позбавлений права здійснювати будь-які операції з цими коштами в силу договірних відносин та Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб.

5.4 Зарахування спірної суми як зустрічних однорідних вимог із вимогами щодо заборгованості Позивача перед Відповідачем за Договором доручення дозволяється в силу приписів абзацу 4 пункту 8 частини 2 статті 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", а тому задоволення вимог Відповідача до Позивача за Договором доручення шляхом зарахування однорідних зустрічних вимог не порушує черговості задоволення вимог до Позивача як банку, що ліквідується.

5.5 Ухвалюючи рішення про повернення Позивачу всієї суми депозиту, суд порушив умови Договору міжбанківського депозиту та право Відповідача на відшкодування витрат з проведення розрахунків з Visa.

5.6 Суд першої інстанції зробив висновки у справі на підставі залученої як доказ у справі довідки від 30.08.2018, виданої Позивачем, про припинення станом на 13.09.2016 членства Позивача як асоційованого учасника Visa, що була надана у справу в день ухвалення рішення у справі, тобто з порушення норм процесуального права, не перевіривши обґрунтування неможливості подання цього доказу у строк, визначений частиною 2 статті 80 ГПК України.

6. Позиція Відповідача, викладена у відзиві на касаційну скаргу

6.1 Враховуючи, що Договір доручення та Договір про встановлення кореспондентських відносин є припиненими, а Позивач звертався до Відповідача з вимогою про повернення депозиту Позивачу відповідно до умов пунктів 3.2, 3.9 Договору міжбанківського депозиту, є всі підстави для обов'язку Відповідача повернути Позивачу всю суму депозиту.

6.2 Через припинення Договору доручення та Договору про встановлення кореспондентських відносин, на виконання та у зв'язку із укладенням яких був укладений Договір міжбанківського депозиту, а також вимоги Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" щодо порядку та черговості задоволення вимог кредиторів банку, що ліквідується, відсутні підстави для утримання Відповідачем грошових коштів у спірній сумі за Договором міжбанківського депозиту.

7. Касаційне провадження

7.1 Суд не бере до уваги доводи у письмових поясненнях на касаційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на касаційну скаргу з огляду на подання Фондом гарантування вкладів фізичних осіб письмових пояснень на касаційну скаргу 07.03.2019, тобто з пропуском встановленого судом в ухвалі від 18.02.2019 строку для подання відзиву на касаційну скаргу - до 05.03.2019, без клопотання про поновлення строку для вчинення цієї процесуальної дії.

8. Позиція Верховного Суду та висновки щодо застосування норм права

8.1 Частиною 1 статті 651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 2 статті 653 цього кодексу визначено, що у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються.

8.2 Враховуючи встановлені судами обставини щодо підстав для розірвання Договору доручення - у випадку припинення членства у Visa однієї зі сторін, розділ 9 (пункт 3.1), підстав для розірвання Договору про встановлення кореспондентських відносин - у разі закриття Позивачем кореспондентських рахунків та розірвання Договору доручення, пункт 10.2 (пункт 3.2), а також встановлені судами в оскаржуваних рішеннях обставини щодо припинення членства Позивача у Visa, закриття кореспондентських рахунків за Договором про встановлення кореспондентських відносин, Суд погоджується із висновками судів попередніх інстанцій про розірвання вказаних угод з підстав, визначених цими угодами відповідно до частини 1 статті 651 ЦК України, та припинення, у розумінні частини 2 статті 653 ЦК України, у сторін Договору про встановлення кореспондентських відносин та Договору доручення зобов'язань відповідно до умов цих договорів.

8.3 У зв'язку із викладеним Суд відхиляє аргументи скаржника (пункти 5.1, 5.5) про відсутність підстав для повернення Відповідачем Позивачу вкладу за Договором міжбанківського депозиту та існування підстав для утримання спірної суми депозиту, у тому числі через відсутність судового рішення про розірвання Договору міжбанківського депозиту. Суд також не погоджується з аргументами про порушення судом через ухвалення оскаржуваних рішень умови Договору міжбанківського депозиту та права Відповідача на відшкодування витрат з проведення розрахунків з Visa:

- з огляду на встановлені судами обставини щодо визначеної в Договорі міжбанківського депозиту мети його укладення, умов і мети розміщення депозиту за його умовами (пункт 1.1 Договору) - на виконання та задля забезпечення розрахунків Позивача як вкладника з міжнародною платіжною системою Visa International Service Association, які (розрахунки) здійснюються шляхом виконання зобов'язань сторонами за Договором доручення та Договором про встановлення кореспондентських відносин, які припинені;

- з огляду на визначені в пунктах 3.2, 3.9, 6.1 Договору міжбанківського депозиту умови, строк і порядок розміщення депозиту, за змістом яких строк розміщення депозиту встановлено до дати повного та належного виконання сторонами своїх зобов'язань за Договором доручення та Договором про встановлення кореспондентських відносин, а неможливість подальшого виконання зобов'язань за цими договорами у розумінні пункту 3.9 та 6.1 Договору міжбанківського депозиту є закінченням строку розміщення депозиту та свідчить про відсутність підстав для утримання суми депозиту за Договором міжбанківського депозиту.

Отже Суд погоджується із правильними висновками судів, що з моменту розірвання Договору доручення та Договору про встановлення кореспондентських відносин відсутні підстави для утримання Відповідачем депозиту за цим договором, з аналогічними аргументами Позивача про що (пункт 6.2) Суд також погоджується.

8.4 Поряд з наведеним Суд враховує встановлені судами обставини щодо акцептування Позивачем у ліквідаційній процедурі вимог Відповідача за Договором доручення в сумі 299 460 грн 12 коп. із включенням до реєстру акцептованих вимог кредиторів із 8 чергою задоволення, які (вимоги) не можуть бути задоволені в іншому порядку, ніж це передбачено нормами Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" - в порядку визначеної законом черговості, що узгоджується із висновками в пункті 8.3 та свідчить про відсутність перешкод у праві Позивача на повернення суми депозиту за Договором міжбанківського депозиту.

8.5 Суд відхиляє аргументи скаржника (5.2) про неврахування судами попередніх інстанцій правовідносин сторін за укладеними між ними договорами застави та відступлення права вимоги, що призведе до порушення прав Відповідача як заставодержателя на позачергове задоволення його акцептованих вимог, та виходить при цьому також з такого.

8.6 Відповідно до частини третьої статті 51 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд затверджує способи, порядок, склад та умови відчуження майна банку, включеного до ліквідаційної маси (тобто визначає дії, наслідком яких буде перехід права власності на майно, у тому числі кошти, неплатоспроможного банку до третіх осіб, зокрема, заставодержателів).

Вказані норми застосовуються і щодо майна банку, що є предметом застави, яке включається до складу ліквідаційної маси, але використовується виключно для позачергового задоволення вимог заставодержателя.

Тобто право заставодержателя на звернення стягнення на заставлене майно у порядку, встановленому законодавством або договором застави, та задоволення своїх вимог за рахунок заставленого майна виникає у заставодержателя після затвердження виконавчою дирекцією Фонду результатів інвентаризації майна банку та формування ліквідаційної маси та здійснюється за ціною, визначеною суб'єктом оціночної діяльності, який визначений Фондом.

Реалізація заставодержателем свого права на звернення стягнення на заставлене майно у порядку, встановленому законодавством або договором застави, в позасудовому порядку, здійснюється за рішенням виконавчої дирекції Фонду про затвердження способу, порядку, складу та умов відчуження майна банку.

Отже будь-які дії направлені на відчуження коштів Позивача, у тому числі шляхом звернення стягнення, здійснені без дотримання вказаних вимог Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", є порушенням норм чинного законодавства України.

Суд звертається до правової позиції, викладеної Верховним Судом в постанові від 12.12.2018 у справі № 910/12364/17.

8.7 Відповідно до частини третьої статті 52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" майно банку, що є предметом застави, включається до складу ліквідаційної маси, але використовується виключно для позачергового задоволення вимог заставодержателя. Заставодержатель має право звернути стягнення на заставлене майно у порядку, встановленому законодавством або договором застави, та отримати задоволення своїх вимог за рахунок заставленого майна за ціною, визначеною суб'єктом оціночної діяльності, який визначений Фондом.

Отже у разі відступлення права вимоги без врахування вимог законодавства, відбудеться протиправна передача грошових коштів кредитору у більшому обсязі, ніж визнано реєстром акцептованих вимог, а це порушить черговість задоволення вимог та призведе до збитків Позивача через неправомірне виведення із ліквідаційної маси коштів, які підлягають включенню до неї.

Суд звертається до правової позиції, викладеної Верховним Судом в постанові від 12.12.2018 у справі № 910/12364/17.

8.8 За наведених підстав Суд також відхиляє аргументи скаржника (пункт 5.4) про можливість здійснення зустрічного зарахування як однорідних вимог Відповідача до Позивача за Договором доручення і вимог у цій справі за Договором міжбанківського депозиту, а також вважає за необхідне додати, що вимоги про зарахування вимог Відповідача до Позивача за Договором доручення в порядку зустрічного зарахування як однорідних вимог із вимогами у цій справі не були заявлені у цій справі та не були предметом розгляду, а тому вказані аргументи скаржника наведені всупереч межам розгляду справи судом касаційної інстанції, визначеним частиною 3 статті 300 ГПК України, згідно з якою у суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

8.9 Суд відхиляє аргументи скаржника (пункт 5.6) щодо взяття судами до уваги під час ухвалення оскаржуваних рішень доказу (довідки від 30.08.2018, виданої Позивачем, - про припинення станом на 13.09.2016 членства Позивача як асоційованого учасника Visa), поданого з порушенням встановленого частиною 2 статті 80 ГПК України строку без перевірки судом обґрунтувань Позивача щодо неможливості подати цей доказ у визначений законом строк.

Між тим, обставина припинення членства Позивача як асоційованого учасника Visa, як встановлено апеляційним судом, не заперечувалась сторонами у справі; оскаржуючи судові рішення у цій справі, скаржник також не заперечив та не спростував обставин припинення членства Позивача як асоційованого учасника Visa.

8.10 З урахуванням викладеного висновки судів першої та апеляційної інстанцій в оскаржуваних судових рішеннях про задоволення вимог про стягнення спірної суми банківського вкладу зроблені відповідно до норм законодавства, а також відповідно до встановлених на підставі доказів у справі обставин справи. У зв'язку з викладеним та з урахуванням положень пункту 1 частини 1 статті 308 та статті 309 ГПК України оскаржувані рішення суду першої інстанції та постанова апеляційного суду підлягають залишенню без змін.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства акціонерного банку "Укргазбанк" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 04.09.2018 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 05.12.2018 у справі № 910/6105/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя К. М. Пільков

Судді Т.Б. Дроботова

Ю. Я. Чумак