ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2019 року Справа № 918/829/18

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Олексюк Г.Є., суддя Петухов М.Г. , суддя Маціщук А.В.

розглянувши у порядку письмового провадження без виклику сторін апеляційну скаргу Острозького комунального підприємства "Теплоенергія" на рішення Господарського суду Рівненської області від 05.02.2019 р. у справі №918/829/18 (суддя Торчинюк В.Г., повний текст рішення складено 11.02.2019 р.)

за позовом публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

до Острозького комунального підприємства "Теплоенергія"

про стягнення в сумі 16 380, 83 грн.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовом до Острозького комунального підприємства "Теплоенергія про стягнення 13 774 грн. 68 коп. пені, 1850,87 грн. інфляційних втрат та 755,27 грн. 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані простроченням строку сплати основного боргу, що виник у зв'язку із неналежним виконанням відповідачем умов укладеного між сторонами договору купівлі-продажу природного газу від 05.12.2014 року № 3116/15-КП-28.

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 05.02.2019 р. у справі №918/829/18 позов задоволено.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції зазначив, що оскільки матеріалами справи підтверджено факт наявності прострочення відповідачем виконання грошового зобов'язання, позивачем правомірно здійснено нарахування пені, інфляційних втрат та 3% річних.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Острозьке комунальне підприємство "Теплоенергія" звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову повністю.

Мотивуючи апеляційну скаргу, скаржник зазначає, що судом першої інстанції неврахований той факт, що в період з 2012 р. по червень 2015 р. на його рахунки був накладений арешт відділом ДВС Острозького РУЮ, що унеможливлювало вільно на власний розсуд розпоряджатися коштами підприємства.

Також скаржник зветає увагу суду, що він не міг самостійно впливати на стан взаєморозрахунків за поставлений газ, що випливає із постанови КМ України №217 від 18.06.2014р. "Про затвердження Порядку розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з постачальником природного газу, на якого покладено спеціальні обов'язки".

Окрм того, скаржник посилається ч. 3 ст. 7 Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" та зазначає, що даною нормою законодавець передбачив можливість звільнення боржника від відповідальності за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання у сфері теплопостачання як у спосіб ненарахування йому неустойки, інфляційних втрат, відсотків річних на початкову заборгованість, так і у спосіб списання цих нарахувань. Право не нараховувати неустойку, інфляційні втрати, відсотки річних не ставиться у залежність від будь-яких інших умов, окрім погашення боржником заборгованості за отриманий природний газ до набрання чинності Законом.

Частина 3 ст. 7 даного Закону є нормою прямої дії, при цьому застосування її приписів не ставиться у залежність від виконання будь-яких інших умов, окрім погашення боржником заборгованості за отриманий природний газ до набранням чинності Законом.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.02.2019 р. для розгляду апеляційної скарги визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Олексюк Г.Є., суддя Гудак А.В., суддя Маціщук А.В.

Листом від 18.02.2019р. №918/829/18/865/19, Північно-західний апеляційний господарський суд витребував матеріали справи №918/829/18 з Господарського суду Рівненської області.

22.02.2019 р. до Північно-західного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №918/829/18.

Розпорядженням керівника апарату суду від 25.02.2019 р. №01-04/61 у зв'язку з непрогнозованою тимчасовою непрацездатність судді-члена колегії Гудак А.В. 25.02.2019 р., відповідно до ст. 32 ГПК України, ст. 155 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", п.п. 18, 20 Розділу VIII Положення про автоматизовану систему документообігу суду та п. 8.2 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Північно-західному апеляційному господарському суді, призначено заміну судді-члена колегії у справі.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.02.2019 р. для розгляду справи визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Олексюк Г.Є., суддя Петухов М.Г., суддя Маціщук А.В.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 26.02.2019р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою; встановлено сторонам строк для подання до суду відзиву на апеляційну скаргу та відповіді на відзив; роз'яснено учасниками справи, що розгляд апеляційної скарги відбудеться в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

Дана ухвала суду направлена на адреси сторін 27.02.2019 р. та отримана позивачем -04.03.2019 р., а відповідачем - 05.03.2019р.

Разом з тим, позивач своїм правом, передбаченим ст. 263 ГПК України не скористався, відзиву на апеляційну скаргу на подав.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до абз. 1 ч. 10 ст. 270 ГПК України, апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За приписами ч. 13 ст. 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. З урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може розглянути такі апеляційні скарги у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи (абз. 2 ч. 10 ст. 270 ГПК України).

Від учасників справи клопотань про розгляд апеляційної скарги у даній справі в судовому засіданні з повідомленням учасників справи не надходило.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про розгляд апеляційної скарги Острозького комунального підприємства "Теплоенергія" на рішення Господарського суду Рівненської області від 05.02.2019 р. у справі №918/829/18 без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

Розглянувши апеляційну скаргу в межах вимог та доводів наведених в ній, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши надану юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення місцевим господарським судом, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 05.12.2014р. між публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (продавець, позивач) та Острозьким комунальним підприємством "Теплоенергія" (покупець, відповідач) укладено договір № 3116/15-КП-28 купівлі-продажу природного газу (а.с. 15-20).

Відповідно до п.п.п 1.1, 1.2, 2.1 договору, продавець зобов'язується передати у власність покупцю у 2015 році природний газ (який використовується покупцем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається підприємствами, організаціями та іншими суб'єктами господарювання (крім бюджетних організацій та установ), обсягом до 99,0 тис. куб. м. з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2015 року, який може змінюватись протягом місяця продажу у встановленому порядку, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити цей природний газ на умовах цього договору.

Не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, покупець зобов'язується надати продавцеві підписані та скріплені печатками покупця та газотранспортного підприємства три примірника акта приймання-передачі газу, у якому зазначаються фактичні обсяги використаного газу, його фактична ціна та вартість. Продавець не пізніше 8-го числа зобов'язується повернути покупцеві та газотранспортному підприємству по одному примірнику оригіналу акта, підписаний уповноваженим представником та скріплений печаткою, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта. Підписані акти є підставою для остаточних розрахунків між сторонами (п. 3.4 договору).

Ціна за 1000 куб.м природного газу становить 5 900 грн. з без урахуванням податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу, крім того: збір у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ - 2%; - податок на додану вартість за ставкою - 20%;

Оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100 % поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу (п. 6.1 договору).

У разі невиконання покупцем умов пункту 6.1 цього договору продавець має право не здійснювати поставку газу покупцю або обмежити поставку пропорційно до кількості невиплачених обсягів з наступною поставкою цих обсягів при умові їх оплати та наявності технічної можливості. У разі невиконання покупцем пункту 6.1 умов цього договору він зобов'язується сплатити продавцю, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу (п. 7.2 договору).

Строк, у межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків річних, встановлюється тривалістю у 5 (п'ять) років (п. 9.3 договору).

Згідно з розділом 11 договору, такий набуває чинності з дати його підписання і скріплення печатками і діє в частині реалізації газу до 31.12.2015р., а в частині проведення розрахунків до повного їх здійснення.

Додатковими угодами №1 від 04.02.2015р., № 2 від 13.03.2015р., № 3 від 30.04.2015р., № 4 від 12.05.2015р., № 5 від 08.06.2015р., № 6 від 17.07.2015р., викладено п. 5.2 статті "Ціна газу" договору в наступних редакціях, згідно яких було змінено ціну, в останній редакції до сплати за 1000 куб.м. природного газу 7 395,50 грн., крім того ПДВ - 20 % - 1 479,10 грн., всього з ПДВ - 8 874, 60 грн.

Додатковою угодою № 7 від 30.07.2015р. сторонами доповнено п. 6.3. договору, зокрема: "За наявності заборгованості у покупця за цим договором продавець зараховує кошти, що надійшли від покупця, як погашення заборгованості за газ, поставлений в минулі періоди по цьому договору, в порядку календарної черговості виникнення заборгованості. Кошти, які надійшли від покупця, будуть зараховані як передоплата за умови відсутності заборгованості за цим договором".

Додатковою угодою №8 від 19.10.2015р. сторони змінили пункти 5.1, 5.2 та п. 3 договору, зокрема, до сплати за 1000 куб.м. природного газу з ПДВ - 8 905, 32 грн., також даною угодою змінили п. 10.3, згідно якої усі зміни і доповнення до цього договору оформляються письмово та підписуються уповноваженими представниками сторін, крім випадку, зазначеного у пункті 10.5 цього договору.

Додатковою угодою № 9 від 22.10.2015р. викладено п. 3.4. в наступній редакції: не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем поставки газу, покупець зобов'язується надати продавцю підписані та скріплені печатками покупця та газорозподільного/газовидобувного/газотранспортного підприємства три примірники акту приймання-передачі газу, в якому зазначаються фактичні обсяги використаного газу, його фактична ціна та вартість. Продавець не пізніше 8-го числа повертає покупцю та газорозподільному/газовидобувному/газотранспортному підприємству по одному примірнику оригіналу акту, підписаного уповноваженим представником та скріпленого печаткою, або надає в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта. Акти є підставою для остаточних розрахунків між сторонами. Також викладено пункт 5.2 у новій редакції, згідно якої до сплати за 1 000 куб.м природного газу з ПДВ - 8 745, 74 грн.

Додатковою угодою №10 від 02.11.2015р. викладено пункт 6.3 в наступній редакції: оплата за газ здійснюється покупцем на поточний рахунок продавця з урахуванням вимог статті 191 Закону України "Про теплопостачання" та зараховується як оплата за газ, поставлений продавцем покупцю в порядку, визначеному нормами чинного законодавства. Сторони погоджуються, що при перерахунку коштів в призначені платежу посилання на номер договору є обов'язковим.

Додатковою угодою №11 від 25.11.2015р. викладено пункт 5.2. договору в наступній редакції, до сплати за 1000 куб.м. природного газу х ПДВ - 8 751,10 грн.

На викоанання умов даного договору, позивач передав, а відповідач прийняв природний газ на загальну суму 258 454, 09 грн., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу, а саме: від 28.02.2015р. на суму 45 628, 41 грн., від 31.03.2015р. на суму 43 317, 18 грн., від 31.10.2015р. на суму 19 654, 03 грн., від 30.11.2015р. на суму 35 778, 84 грн., від 31.12.2015р. на суму 52 322, 81 грн., які підписані представниками сторін без заперечень, підписи яких скріплені печатками сторін договору.

Відповідач розрахувався з позивачем за отриманий газ в повному обсязі, що не заперечується позивачем та підтверджується "операціями за договором" (а.с. 43-44), згідно яких відображено рух коштів по договору.

Однак, у зв'язку з несвоєчасним виконанням відповідачем зобов'язань щодо здійснення оплати за природний газ у строк, визначений договором, позивач, посилаючись на ст. 20, 173-175, 193, 216-218, 230 - 231, 264 - 265 ГК України, ст.ст. 11-16, 258, 509, 526, 530, 549, 610-612, 625, 629, 655, 692, 712 ЦК України, нарахував відповідачу 13 774 грн. 68 коп. пені, 1850,87 грн. інфляційних втрат та 755,27 грн. 3% річних, що стало підставою для звернення до суду з позовною заявою.

Надаючи в процесі апеляційного перегляду оцінку обставинам справи в їх сукупності, колегія суддів зазначає, що згідно ст. 11 ЦК України підставами виникнення прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

За приписами ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 530 ЦК України зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Разом з тим, 30.11.2016 р. набрав чинності Закон України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії".

Відповідно до ст. 1 даного Закону заборгованістю, що підлягає врегулюванню відповідно до цього Закону, зокрема, є кредиторська заборгованість перед постачальником природного газу теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.

Згідно ст. 2 Закону дія останнього поширюється на відносини із врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії.

Частиною 3 ст. 3 Закону передбачено, що для участі у процедурі врегулювання заборгованості теплопостачальні та теплогенеруючі організації, підприємства централізованого водопостачання та водовідведення включаються до реєстру, який веде центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2017р. № 93 затверджено Порядок ведення реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії, та користування зазначеним реєстром (далі - Порядок), який визначає механізм формування, ведення реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії, а також користування його даними.

Так, відповідно до пункту 14 Порядку у реєстрі відображаються дані про підприємства, зокрема, зазначаються дані про обсяг кредиторської заборгованості, що підлягає врегулюванню згідно із Законом; обсяг не відшкодованої станом на 01.01.2016 заборгованості з різниці в тарифах, підтверджений протоколами територіальних комісій з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах; обсяг нарахувань із сплати неустойки (штрафу, пені), інших штрафних, фінансових санкцій, а також інфляційних нарахувань і процентів річних, що підлягають стягненню на підставі рішення суду, на заборгованість за спожитий природний газ, електричну енергію, теплову енергію, централізоване водопостачання і водовідведення, що утворилася в період до 01.07.2016р.

Водночас, ч. 3 ст. 7 Закону, якою врегульовано питання списання неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за енергоносії, централізоване водопостачання та водовідведення, передбачено, що на заборгованість за природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, погашену до набрання чинності цим Законом (тобто до 30.11.2016), неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються, а нараховані підлягають списанню з дня набрання чинності цим Законом.

Таким чином, аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що ч. 3 ст. 7 Закону є нормою прямої дії, при цьому застосування приписів ч. 3 ст. 7 Закону не ставиться у залежність від виконання будь-яких інших умов, окрім погашення боржником заборгованості за отриманий природний газ до набранням чинності Законом. Виконання даної норми не потребує включення підприємства до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості.

Як встановлено апеляційним судом, станом на 15.01.2016р. відповідач повністю здійснив оплату за природний газ згідно договору купівлі-продажу природного газу від 05.12.2014 року №3116/15-КП-28, що підтверджується "операціями за договором" (а.с. 43-44) та поданим до суду позивачем розрухунком сум пені, 3% річних та інфляційних втрат.

Отже, враховуючи те, що заборгованість, на яку позивачем нараховано пеню, 3% річних та інфляційні втрати, погашена відповідачем до набрання чинності даним Законом, тобто до 30.11.2016р., що підтверджується матеріалами справи та не заперечується сторонами, тому суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача нарахованих 13 774 грн. 68 коп. пені, 1850,87 грн. інфляційних втрат та 755,27 грн. 3% річних.

На вказані обставини суд першої інстанції уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про задоволення позову.

Даного правового висновку щодо застосування положень ч. 3 ст. 7 Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" дотримується Верховний Суд у постановах від 29.01.2018р. у справі №904/10745/16, від 07.02.2018р. у справі №927/1152/16, від 14.02.2018р. у справі №908/3211/16, від 22.02.2018р. у справі №922/4355/14. у справі № 904/1619/18 від 20.12.2018р.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального прав.

За таких обставин, апеляційна скарга Острозького комунального підприємства "Теплоенергія" підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду Рівненської області від 05.02.2019 р. у даній справі - скасуванню в зв`язку з неправильним застосуванням норм матеріального права на підставі п. 4 ч.1 ст. 277 ГПК України з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позову повністю.

Судові витрати зі сплати судового збору за розгляд апеляційної скарги покладаються на позивача згідно ст. 129, 282 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 273, 275, 277, 281-284 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Острозького комунального підприємства "Теплоенергія" на рішення Господарського суду Рівненської області від 05.02.2019 р. у справі №918/829/18 - задоволити.

2. Рішення Господарського суду Рівненської області від 05.02.2019 р. у справі №918/829/18 скасувати.

Прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

3. Стягнути з публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01001, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, 6, код 20077720) на користь Острозького комунального підприємства "Теплоенергія" (35800, Рівненська обл., м. Острог, вул. Лесі Українки, буд. 1, код 32522899) 2643 грн. витрат зі сплати судового збору за розгляд апеляційної скарги.

4. Місцевому господарському суду видати судовий наказ.

5. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення до Верховного Суду в порядку та строки, визначені ст. ст. 287-291 ГПК України.

6. Справу повернути до Господарського суду Хмельницької області.

Головуючий суддя Олексюк Г.Є.

Суддя Петухов М.Г.

Суддя Маціщук А.В.