ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження

"25" квітня 2019 р.м. Одеса Справа № 916/2955/18

Господарський суд Одеської області у складі головуючий суддя Невінгловська Ю.М., суддя Гут С.Ф., суддя Цісельський О.В. розглянувши матеріали позовної заяви третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) вх. ГСОО № 1175/19

до відповідачів: 1. Товариства з обмеженою відповідальністю „Перлина Бурнасу" (68162, Одеська обл., Татарбунарський р-н, с. Базар'янка, вул. Шевченка, буд. 37); 2.Приватного підприємства „Квадрис" (68554, Одеська обл., Тарутинський р-н, с. Малоярославець Перший, вул. Прикордонна, буд. 3);

про розірвання договору та визнання договору укладеним

поданої у справі №916/2955/18

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю „Перлина Бурнасу" (68162, Одеська обл., Татарбунарський р-н, с. Базар'янка, вул. Шевченка, буд. 37);

до відповідача: Приватного підприємства „Квадрис" (68554, Одеська обл., Тарутинський р-н, с. Малоярославець Перший, вул. Прикордонна, буд. 3);

про визнання недійсним пунктів договору

ВСТАНОВИВ:

28.12.2018 року позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю „Перлина Бурнасу" звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою (вх. ГСОО №3180/18) до відповідача - Приватного підприємства „Квадрис", в якій просить суд визнати недійсним п.п.9.1.5 п.9.1 розділу 9 „Інші права та обов'язки Сторін" договору суборенди земельної ділянки площею 34 га, кадастровий номер НОМЕР_1, яка знаходиться на території Ярівської сільської ради Тарутинського району Одеської області, зареєстрований 15.07.2015р. у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №10422149, укладеного 09.07.2015р. між ТОВ „Перлина Бурнасу" та ПП „Квадрис"; визнати недійсними положення п.п.9.1.5 п.9.1 розділу 9 „Інші права та обов'язки Сторін" Договору суборенди земельної ділянки площею 25.23 га, кадастровий номер 512478900:01:002:0409, яка знаходиться на території Ярівської сільської ради Тарутинського району Одеської області, зареєстрований 15.07.2015р. у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №10424406, укладеного 09.07.2015р. між ТОВ „Перлина Бурнасу" та ПП „Квадрис"; визнати недійсним п. 6.3 розділу 6 „Права та обов'язки Орендодавця" Договору оренди виноградників №1, укладеного 09.07.2015р. між ТОВ „Перлина Бурнасу" та ПП „Квадрис"; визнати недійсним п.6.3 розділу 6 „Права та обов'язки Орендодавця" Договору оренди виноградників №2, укладеного 09.07.2015р. між ТОВ„Перлина Бурнасу" та ПП „Квадрис", а також стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору у розмірі 7 048,00 грн.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач посилається на несправедливість спірних умов договору. При цьому, правовими підставами для звернення з відповідним позовом позивачем визначено положення ст.ст. 203, 215, 217 Цивільного кодексу України

Ухвалою суду від 02.01.2019 року за даним позовом було відкрито провадження у справі №916/2955/18 за правилами загального позовного провадження із призначенням підготовчого засідання.

22.04.2019 року ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом, як третя особа з самостійними вимогами на предмет спору до відповідачів: ТОВ „Перлина Бурнасу" та ПП „Квадрис", в якій просить суд розірвати з дати його звернення до суду із позовом по цій справі: Договір суборенди земельної ділянки площею 34 га, кадастровий номер НОМЕР_1, яка знаходиться на території Ярівської сільської ради Тарутинського району Одеської області, зареєстрований 15.07,2015 р. у Державному реєстрі речових права на нерухоме майно за № 10422149 від 09.07.2015р, між ТОВ «Перлина Бурнасу» та ПП «Квадрис»; Договір суборенди земельної ділянки площею 25,23 га, кадастровий номер НОМЕР_2, яка знаходиться на території Ярівської сільської ради Тарутинського району Одеської області, зареєстрований 15.07.2015 р. у Державному реєстрі речових права на нерухоме майно за № 10424406 від 09.07.2015р., між ТОВ «Перлина Бурнасу» та ПП «Квадрис»; Договір оренди виноградників № 1 від 09.07.2015 р. між ТОВ «Перлина Бурнасу» та ПП «Квадрис»; Договір оренди виноградників № 2 від 09.07.2015 р. між ТОВ «Перлина Бурнасу» та ПП «Квадрис» та визнати укладеними з дати мого звернення до суду із позовом по цій справі між ним та ПП «Квадрис»: Договору суборенди земельної ділянки площею 34 га, кадастровий номер НОМЕР_1 строком на 7 років з орендною платою 1 110,00 грн. за 1 га; Договору суборенди земельної ділянки площею 25,23 га, кадастровий номер НОМЕР_2 строком на 7 років з орендною платою 1 110,00 грн. за 1 га; Договору оренди виноградників площею.

В обґрунтування своїх вимог, ОСОБА_2 посилається на те, що у 2015 році він мав усну домовленість із керівництвом ПП «Квадрис» щодо оренди відповідних земельних ділянок та виноградників, в зв'язку з чим вважає, що укладені договори суборенди землі та оренди виноградників між Відповідачем 1 та Відповідачем 2, мають бути розірвані в судовому порядку у зв'язку з порушенням моїх законних прав на реалізацію права оренди, домовленість про здійснення якої існувала до моменту їх укладення.

Ухвалою суду від 24.04.2019 року справу №916/2955/18 прийнято до колегіального розгляду у складі: головуючий суддя Невінгловська Ю.М., судді: Гут С.Ф., Цісельський О.В. із призначенням розгляду справи спочатку та проведенням повторного підготовчого засідання.

Отже, розгляд заяви ОСОБА_1 здійснюється колегією Господарського суду Одеської області у складі: головуючий суддя Невінгловська Ю.М., судді: Гут С.Ф., Цісельський О.В.

Розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 суд зазначає таке:

Згідно п.1 ч. 1 ст. 175 Господарського процесуального кодексу України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

У відповідності до ч. 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України визначено, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Зазначене право на звернення до суду може бути реалізоване у визначеному процесуальним законом порядку, оскільки воно зумовлене дотриманням процесуальної форми, передбаченої для цього чинним законодавством, а також встановленими ним передумовами для звернення до суду.

Так, в силу ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до ст. 125 Конституції України, судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Статтею 17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" встановлено, що судоустрій будується за принципами територіальності, спеціалізації та інстанційності. Найвищим судом у системі судоустрою є Верховний Суд. Систему судоустрою складають: 1) місцеві суди; 2) апеляційні суди; 3) Верховний Суд.

Згідно з ч. 3 ст. 22 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають із господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені законом до їх юрисдикції.

При цьому, підвідомчість визначається як коло справ, віднесених до розгляду і вирішення господарських судів у силу прямої вказівки закону. Підвідомчість визначає також властивості (характер) спірних правовідносин, у силу яких їх вирішення віднесене до компетенції господарського суду.

В основу визначення підвідомчості покладено два критерії: суб'єктний склад правовідносин і характер діяльності суб'єктів (характер спірного правовідношення).

Відповідно до першого критерію господарський суд вирішує господарські спори, що виникають між підприємствами, організаціями (юридичними особами), а також громадянами - суб'єктами підприємницької діяльності, а у випадках, передбачених чинним законодавством, може вирішувати спори і розглядати справи за участю державних та інших органів, а також громадян, які не є суб'єктами підприємницької діяльності.

Підвідомчість справ загальним і господарським судам визначається законодавством.

З огляду на викладене, подання позовної заяви за правилами Господарського процесуального кодексу України означає, що позовна заява повинна бути подана за правилами предметної та суб'єктної юрисдикції справ відповідно до ст. 20 Господарського процесуального кодексу України.

За приписами ч. 1 та ч. 2 ст. 49 Господарського процесуального України треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, подавши позов до однієї або декількох сторін. Про прийняття позовної заяви та вступ третьої особи у справу суд постановляє ухвалу.

Згідно з п. п.1, 3, 4 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема:

- справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов'язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці;

- справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов'язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів;

- справи у спорах, що виникають з правочинів щодо акцій, часток, паїв, інших корпоративних прав в юридичній особі, крім правочинів у сімейних та спадкових правовідносинах.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом спору за первісним позовом у даній справі є визнання недійсним пунктів договорів, які укладені між ТОВ «Перлина Бурнасу» та ПП «Квадрис».

Водночас предметом позовних вимог третьої особи з самостійними вимогами є розірвання договорів укладених між ТОВ «Перлина Бурнасу» та ПП «Квадрис», а також визнання укладеними договорів оренди відповідного майна між третьою особою з самостійними вимогами та ПП «Квадрис».

З огляду на встановлені обставини, суд доходить висновку що у даному випадку позов третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору ОСОБА_1 до відповідачів: ТОВ «Перлина Бурнасу» та ПП «Квадрис» про розірвання договорів оренди та визнання договору оренди укладеним має ознаки приватно-правового спору, який підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства.

До позовів третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору у справі, в якій відкрито провадження, застосовуються положення статті 180 цього Кодексу (ч. 5 ст. 49 ГПК України).

Відповідно до приписів ч. 4 ст. 180 Господарського процесуального кодексу України, зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред'явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 162, 164, 172, 173 цього Кодексу.

Згідно ч. 5 ст. 180 Господарського процесуального кодексу України до зустрічної позовної заяви, поданої з порушенням вимог, встановлених частиною четвертою цієї статті, застосовуються положення ст. 174 цього Кодексу.

Наведене свідчить, що позовні заяви третіх осіб із самостійними вимогами на предмет спору мають подаватися із дотриманням загальних правил пред'явлення позову, яким згідно ст.4 Господарського процесуального кодексу України є звернення до суду належної юрисдикції щодо справи.

З огляду на викладені обставини, суд дійшов висновку, що позовна заява ОСОБА_1, як громадянина - фізичної особи, яка не має статусу суб'єкта підприємницької діяльності, не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства, оскільки подана з порушенням правил суб'єктної юрисдикції, що в силу вимог п. 1 ч. 1 ст. 175 Господарського процесуального кодексу України, що є підставою для відмови у відкритті провадження у справі.

Водночас, суд вважає за необхідне роз'яснити ОСОБА_1, що розгляд даної позовної заяви відноситься до юрисдикції загальних судів за правилами Цивільного процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 20, 49, Керуючись п. 1 ч.1 ст.175, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовною заявою третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_1 вх. ГСОО №1175/19

Додаток позовна заява на 3 арк. з доданими док. на 11 арк.

Ухвала набрала законної сили 25.04.2019р. та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її складення.

Головуючий суддя Ю.М. Невінгловська

Суддя С.Ф. Гут

Суддя О.В. Цісельський