УХВАЛА

19 квітня 2019 року Справа № 9/5014/969/2012 (5/65/2011)

м. Харків Провадження №17/913/958/15

Господарський суд Луганської області у складі судді Фонової О.С., розглянувши матеріали скарги Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об'єднання АЗОТ» № б/н та без дати на постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сидоренко Р.Г. від 19.03.2019 ВП № 58667668 з примусового виконання ухвали Господарського суду Луганської області від 19.11.2015 у справі № 9/5014/969/2012 (5/65/2011) за позовом Дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», м. Київ

до Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об'єднання АЗОТ», м. Сєвєродонецьк Луганської області

про стягнення 394066751,36 грн,

орган виконання судового рішення - Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, м. Київ,

без виклику представників сторін.

Обставини справи: вирішення питання прийняття до розгляду скарги Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об'єднання АЗОТ» № б/н та без дати на постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сидоренко Р.Г. від 19.03.2019 ВП № 58667668 з примусового виконання ухвали Господарського суду Луганської області від 19.11.2015 у справі № 9/5014/969/2012 (5/65/2011).

Дослідивши матеріали скарги та додані до неї документи, суд

в с т а н о в и в:

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 19.11.2016 затверджено мирову угоду у справі №9/5014/969/2012 (5/65/2011) від 16.09.2015, укладену між Дочірньою компанією «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» (далі - позивач, стягувач) та Приватним акціонерним товариством «Сєвєродонецьке об'єднання АЗОТ» (далі - відповідач, боржник), згідно з якою, зокрема, боржник зобов'язався сплатити на користь стягувача заборгованість в сумі 313023445,02 грн, в тому числі: суму основного боргу в розмірі 313023445,02 грн та 73080,00 грн - витрат по сплаті судового збору рівними частинами щомісячно впродовж 23 місяців по 13045688,54 грн, а в двадцять четвертому місяці - 13045688,60 грн, починаючи з місяця, що слідує за місяцем, в якому завершиться антитерористична операція, що проводиться у зв'язку з подіями в окремих районах Донецької та Луганської областей.

При цьому місяцем, в якому завершиться антитерористична операція, вважається місяць, в якому набере чинності нормативно-правовий акт про завершення антитерористичної операції.

19.04.2019 до відділу документального забезпечення суду від Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об'єднання АЗОТ» надійшла скарга на постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сидоренко Р.Г. від 19.03.2019 з виконавчого провадження ВП № 58667668, згідно з якою просить визнати неправомірними дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сидоренко Р.Г. щодо відкриття виконавчого провадження ВП №58667668 та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №58667668 від 19.03.2019.

Розглянувши матеріали скарги та додані до неї документи, суд враховує таке.

У ст. 339 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Згідно зі ст. 340 ГПК України, скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції. Про подання скарги суд повідомляє відповідний орган державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного дня після її надходження до суду.

Відповідно до ст. 341 ГПК України, скаргу може бути подано до суду:

а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права;

б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Відповідно до ст. 116 ГПК України, перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Строк, обчислюваний роками, закінчується у відповідні місяць і число останнього року строку.

Строк, обчислюваний місяцями, закінчується у відповідне число останнього місяця строку. Якщо закінчення строку, обчислюваного місяцями, припадає на такий місяць, що відповідного числа не має, строк закінчується в останній день цього місяця.

Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Перебіг строку, закінчення якого пов'язане з подією, яка повинна неминуче настати, закінчується наступного дня після настання події.

Останній день строку триває до 24 години, але коли в цей строк слід було вчинити процесуальну дію тільки в суді, де робочий час закінчується раніше, строк закінчується в момент закінчення цього часу.

Строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв'язку.

Судом встановлено, що оскаржувана постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №58667668 винесена 19.03.2019.

Зі скаргою на постанову головного державного виконавця боржник звернувся 19.04.2019, тобто з пропуском строку (по 29.03.2019 включно), встановленого ст.341 ГПК України.

Суд звертає увагу, що під час оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС або приватного виконавця, на виконанні яких перебуває виконавчий документ господарського суду, слід дотримуватися відповідних положень ГПК України, вміщених у розділі VI «Судовий контроль за виконанням судових рішень», зокрема щодо права на звернення зі скаргою у строк десять календарних днів, визначений пунктом «а» частини першої статті 341 цього Кодексу.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2019 у справі №920/149/18.

Статтею 113 Господарського процесуального кодексу України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Частинами 1-7 ст.119 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк. Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов'язку вчинити відповідну процесуальну дію. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу. Про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.

Суд звертає увагу скаржника, що за текстом його скарги заявлено клопотання про визнання поважними причини пропуску строку на подання скарги на постанову про відкриття виконавчого провадження. Проте, до прохальної частини скарги вказане клопотання не винесене.

Крім того, обґрунтовуючи причини пропуску строку на подання скарги боржник зазначив, що він до теперішнього часу не отримав постанову від 19.03.2019 про відкриття виконавчого провадження ВП №58667668, а про відкриття виконавчого провадження №58667668 дізнався коли 09.04.2019 представника відповідача було ознайомлено з цим виконавчим провадженням. Однак, ким було ознайомлено та якого представника відповідача, за яких обставин, скаржником не вказано, як і не надано доказів на підтвердження цих фактів.

У ч.4 ч.3 ст.2 ГПК України визначено, що основними засадами (принципами) господарського судочинства є, зокрема змагальність сторін.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст.13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з ч.ч.1, 3 ст.75 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Частиною 1 ст.77 ГПК України встановлено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже, боржником не надав належних доказів того, що він саме 09.04.2019 дізнався про відкриття виконавчого провадження та що саме від 09.04.2019 слід відраховувати строк на оскарження постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку щодо відмови у задоволенні клопотання Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об'єднання АЗОТ» про відновлення строку на подання скарги.

У ст.118 ГПК України визначено, що право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

За таких обставин, скарга Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об'єднання АЗОТ» № б/н та без дати на постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сидоренко Р.Г. від 19.03.2019 ВП № 58667668 з примусового виконання ухвали Господарського суду Луганської області від 19.11.2015 у справі № 9/5014/969/2012 (5/65/2011) залишається судом без розгляду.

Вказане не перешкоджає повторному зверненню з аналогічним клопотанням з наданням належних доказів на його підтвердження.

Керуючись ст.ст.13, 75, 77, 113, 118, 119, 234, 235, 339, 340, 341 Господарського процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

1. Відмовити у задоволенні клопотання Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об'єднання АЗОТ» про поновлення процесуального строку для звернення до суду із скаргою на дії органу державної виконавчої служби, що викладене у скарзі Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об'єднання АЗОТ» № б/н та без дати на постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сидоренко Р.Г. від 19.03.2019 ВП № 58667668 з примусового виконання ухвали Господарського суду Луганської області від 19.11.2015 у справі № 9/5014/969/2012 (5/65/2011).

2. Залишити без розгляду скаргу Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об'єднання АЗОТ» № б/н та без дати на постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сидоренко Р.Г. від 19.03.2019 ВП № 58667668 з примусового виконання ухвали Господарського суду Луганської області від 19.11.2015 у справі № 9/5014/969/2012 (5/65/2011).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання 22.04.2019 у відповідності до ст.235 ГПК України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у строки, передбачені ст.256 ГПК України та порядку, визначеному п.17.5 Перехідних положень ГПК України.

Суддя О.С. Фонова