РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

19.04.2019Справа № 910/2361/19
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРАНОС ПРОДУКТ»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Метексім Трейд»

про стягнення 18282,77 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

Без виклику представників сторін (судове засідання не проводилось).

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано указану позовну заяву про повернення суми передплати у зв'язку з не поставкою Відповідачем передплаченого товару.

Відповідач не скористався наданим йому законом правом подати письмові заперечення проти позову (відзив), або будь-які інші письмові заперечення чи пояснення по справі та/або заяви процесуального характеру.

До матеріалів справи (до позовної заяви) залучені докази виконання Позивачем вимог ст. 172 ГПК України - надіслання Відповідачу копії позовної заяви та копій доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Судом також були вчинені всі належні дії для повідомлення Відповідача про відкриття судом провадження у справі - відповідна ухвала суду надсилалася на адресу місцезнаходження Відповідача, яка вказана у позові та у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Вказана ухвала надсилалася рекомендованим листом, але була повернута до суду з відміткою, що Відповідач за вказаною у ЄДР адресою не значиться.

Інших адрес Відповідач суду не повідомляв та у ЄДР інші адреси відсутні, тому суд позбавлений можливості направити ухвалу на інші адреси.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що неотримання листа з ухвалою суду Відповідачем та повернення її до суду є наслідками діяння (бездіяльності) самого Відповідача щодо її належного отримання, тобто його власною волею, оскільки самим Відповідачем надаються до ЄДР відомості, щодо офіційної адреси його місцезнаходження.

Відтак, Відповідач вважається повідомленим про відкриття провадження у справі належним чином, оскільки судом було виконано всі покладені на нього обов'язки, а Відповідач, натомість проявив процесуальну бездіяльність.

За відсутності відзиву суд вирішує справу за наявними матеріалами на підставі ч. 9 ст. 165 ГПК України та ч. 2 ст. 178 ГПК України. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

На підставі рахунку-фактури № СФ-0000182 від 17.04.2018 Позивач, як покупець, перерахував Відповідачу, як постачальнику, оплату за замовлений та вказаний у рахунку товар (будматеріали) в сумі 18282,77 грн., що підтверджується проведеним банком платіжним дорученням № 210 від 20.04.2018.

Вищеописаний рахунок містить номенклатуру (асортимент) товару, його кількість та ціну, а вказане платіжне доручення містить вказівки на оплату згідно рахунку.

Отже, у відповідності з ч. 1 ст. 181 та ч. 2 ст. 265 ГК України, враховуючи пояснення представника Позивача, що договір поставки (купівлі-продажу) у формі єдиного документу між сторонами не укладався, судом встановлено, що між сторонами був укладений договір поставки у спрощений спосіб та у письмовій формі (рахунок та його оплата) шляхом надання пропозиції продажу товару та зустрічного прийняти пропозиції.

Тобто, судом з вищенаведеного встановлено укладення між сторонами договору поставки, який містить всі істотні умови господарського договору відповідно до ст. 180 ГК України - предмет (асортимент та кількість товару), ціну (вартість товару) та строк (договір безстроковий), та який Позивачем було виконано (оплачено), а Відповідачем виконання прийнято без зауважень (матеріали справи не містять доказів повернення оплати). Відсутність будь-якої з істотних чи усіх істотних умов договору Відповідачем перед судом не доведена.

Строки поставки сторонами у рахунку були погоджені, а саме, 30 днів з моменту передплати, на що посилається Позивач та відмітка про що зроблена на кожному з вказаних вище рахунків; Відповідач наведених Позивачем строків поставки не спростував та інших строків поставки перед судом не довів.

Відповідно до ст. 662 ЦК України, продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу (ст. 663 ЦК України)

За приписами ст. 693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Товар, передплачений Позивачем ще 20.08.2018, Відповідачем поставлено не було, у тому числі і станом на час вирішення даного судового спору (квітень 2019 року).

Враховуючи не поставку товару, Позивач на підставі наведених норм претензією від 22.12.2018 вимагав у Відповідача поставити товар, а у випадку його не поставки - повернути передплату.

Але Відповідачем не було виконано вимоги Позивача ані щодо поставки товару, ані щодо повернення передплати; матеріали справи не містять доказів протилежного.

При цьому, будь-яке неотримання Відповідачем вимоги Позивача, як підстава не поставки товару, або не повернення передплати, судом відхиляється, оскільки вимога була надіслана за адресою офіційного місцезнаходження Відповідача згідно з ЄДР, тобто за належною адресою, відомості про яку Відповідач сам надає до ЄДР.

Відповідачем не доведено перед судом наявність у нього на даний час правових підстав утримувати 18282,77 грн. передплати за непоставлений товар, тому вказані кошти підлягають поверненню Позивачу за ст.ст. 530, 693, 1212 ЦК України, як такі, правова підстава для утримування яких відпала (товар у погоджений строк після отримання передплати не поставлено, вимогу про повернення передплати товару не виконано).

Відповідач не скористався наданим йому правом на судовий захист, обставин, на які посилається Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог не спростував.

З огляду на всі встановлені судом вищенаведені обставини, позовна вимога про стягнення з Відповідача 18282,77 грн. заборгованості (передплати за непоставлений товар) є законною та обґрунтованою, тому підлягає задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати, у які Позивачем включено лише витрати по оплаті судового збору, відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на Відповідача.

Керуючись ст.ст. 79, 86, 129, ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178, ст.ст. 232, 233, 236, 237, 238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Метексім Трейд» (м. Київ, вул. Шота Руставелі, 44, офіс 78; ідентифікаційний код 41233996) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранос Продукт» (смт. Кегичівка, Кегичівського району, Харківської області, вул. Калинова, 49, «В»; ідентифікаційний код 40543515) 18282 (вісімнадцять тисяч двісті вісімдесят дві) грн. 77 коп. заборгованості, а також 1921 (одну тисячу дев'ятсот двадцять одну) грн. судового збору.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України, і може бути оскаржено в порядку та строк встановлені статтями 254, 256, 257 ГПК України.

Суддя Р.Б. Сташків