РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

10.04.2019Справа № 910/639/19
Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О. при секретарі судового засідання Стеренчук М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "МІК" до Міністерства оборони України про внесення змін до договору, за участю представників позивача - Самілика М.В., довіреність №б/н від 04.02.2019 року, відповідача - Кривошеї Д.А., довіреність №220/513/д від 03.12.2018 року,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2019 року позивач звернувся до господарського суду міста Києва з позовом до відповідача про внесення змін до договору про поставку для державних потреб матеріально-технічних засобів речової служби (за кошти Державного бюджету України) №286/3/18/244 від 08.08.2018 року, шляхом викладення його п.1.2. в редакції позивача на підставі п. 4 ч. 4 ст. 36 ЗУ "Про публічні закупівлі" та ст. 652 ЦК України.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 25.01.2019 року відкрито провадження у справі, вирішено розглядати її за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 20.02.2019 року.

01.03.2019 року відповідачем через канцелярію суду надано відзив на позовну заяву, в якому він зазначив про те, що позовні вимоги безпідставні, необгрунтовані та такі, що задоволенню не підлягають, а тому просив суд у задоволенні позовної заяви відмовити повністю.

13.03.2019 року в судовому засіданні оголошено перерву на 27.03.2019 року.

25.03.2019 року позивачем через канцелярію суду надано відповідь на відзив.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 27.03.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 10.04.2019 року.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Предметом позову є позовна вимога про внесення змін до договору про поставку для державних потреб матеріально-технічних засобів речової служби (за кошти Державного бюджету України) №286/3/18/244 від 08.08.2018 року, шляхом викладення п.1.2. в редакції позивача (продовження строку поставки товару за договором) з тих підстав, що неодноразове перенесення Тендерним комітетом відповідача кінцевого терміну подання цінових пропозицій призвело до втрати строку, який міг бути використаний на виробництво та постачання товару за договором. Окрім того, позивач посилається на висновок Торгово-промислової палати, як документальне підтвердження існування об'єктивних обставин для внесення змін до договору в частині продовження строку поставки товару.

Судом встановлено, що 14.06.2018 року на сайті https://prozorro.gov.ua за ідентифікатором закупівлі № UA-2018-06-14-002569-а Міністерством оборони України було розміщено оголошення про проведення відбору учасників на закупівлю індивідуального обмундирування (35810000-5) (Куртка костюму утеплювача вид 2 та вид 3).

08.08.2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "МІК" (далі - постачальник) та Міністерством оборони України (далі - замовник) було укладено договір № 286/3/18/244 про поставку для державних потреб матеріально-технічних засобів речової служби (за кошти Державного бюджету України) (далі - договір), за умовами якого (п. 1.1. договору) постачальник зобов'язується поставити замовнику у 2018 році індивідуальне обмундирування (35810000-5) (лот 5 Військова уніформа 35811300-5 (куртка костюму утеплювача вид 2) (далі - товар).

Згідно п.1.3. договору постачальник самостійно закуповує сировину, матеріали та комплектуючі вироби (далі - матеріали) для виготовлення товару.

Пунктом 8.5. договору сторони погодили, що продовження строку (терміну) виконання зобов'язань (постачання товару, виконання робіт, надання послуг) можливе у випадку істотної зміни обставин, які впливають на можливість виконання своїх обов'язків за договором у разі, якщо вони змінились настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не укладали б договір, або уклали б його на інших умовах.

Відповідно до п. 8.6. договору сторони погодили, що доказом виникнення істотної зміни обставин, які впливають на можливість виконання своїх обов'язків за договором є відповідний документ, виданий Торгово-промисловою палатою України або регіональними торгово-промисловими палатами.

Відповідно до наведеної у договорі специфікації, строк (термін) поставки за першою партією товару - до 30.10.2018 року включно, а за другою партією товару - до 15.11.2018 року включно.

Згідно з висновком Чернігівської регіональної торгово-промислової палати №ЧК 820 від 19.11.2018 pоку порушення строків поставки відбулось внаслідок істотної зміни обставин, а саме у зв'язку з простроченням на 31 календарний день постачання тканини, єдиним виробником якої є компанія США - POLARTEC LLC.

Частинами 1, 2 статті 651 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Статтею 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Вимогами статті 652 цього Кодексу унормовано, що у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. Зміна договору у зв'язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом.

Відповідно до п. 4 ч. 4 ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі" умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції за результатами аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі або ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури. Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов'язань сторонами в повному обсязі, крім продовження строку дії договору та виконання зобов'язань щодо передання товару, виконання робіт, надання послуг у разі виникнення документально підтверджених об'єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі непереборної сили, затримки фінансування витрат замовника, за умови, що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі.

Відповідно до статті 96 ЦК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями, а згідно вимог статтей 525, 526 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно приписів ст. 42 ГК України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Юридична особа здійснює свою господарську діяльність на власний ризик, а тому, укладаючи спірний договір з строком поставки, позивач повинен був оцінити погоджений сторонами строк виконання зобов'язання з поставки товару та відповідно об'єктивно оцінити можливість виконання такого зобов'язання у вказаний строк.

Як вбачається із матеріалів справи, строк (термін) поставки за першою партією товару - до 30.10.2018 року включно, а за другою партією товару - до 15.11.2018 року включно. Проте, Чернігівською регіональною торгово-промисловою палатою було надано висновок лише 19.11.2018 р., тобто після настання строку виконання зобов'язань за договором.

При цьому, саме після того як минув кінцевий термін постачання товару за договором, зазначений висновок Чернігівської регіональної торгово-промислової палати разом із пропозицією про внесення змін до договору були направлені позивачем на адресу відповідача 23.11.2018 р., тобто після спливу строку виконання свого зобов'язання з поставки.

Внесення змін у договір в частині строків поставки товару вже після того, як вони закінчилися, є необґрунтованим.

Позивачем також не надано суду належних і допустимих доказів, на підтвердження наявності одночасно чотирьох умов, визначених в частині 2 статті 652 Цивільного кодексу України, відповідно до яких укладений між сторонами договір може бути змінений за рішенням суду.

Враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку, що вимога позивача про внесення змін в договір про поставку для державних потреб матеріально-технічних засобів речової служби (за кошти Державного бюджету України) №286/3/18/244 від 08.08.2018 року, що укладений між позивачем та відповідачем, шляхом викладення його в редакції, запропонованій позивачем є необґрунтованою.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 21.02.2018 року у справі № 910/14628/17 та від 26.02.2018 року у справі № 910/18272/17.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що права позивача, за захистом яких він звернувся до суду, не порушено відповідачем, а тому в позові про внесення змін до договору про поставку для державних потреб матеріально-технічних засобів речової служби (за кошти Державного бюджету України) №286/3/18/244 від 08.08.2018 року, шляхом викладення його п.1.2. в редакції позивача слід відмовити.

Судовий збір відповідно до вимог ст. 129 ГПК України покладається на позивача.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 232, 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню в порядку та у строк, які визначені розділом IV ГПК України.

Повне рішення складено 22.04.2019р.

Суддя С.О. Чебикіна