РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

11.04.2019Справа № 910/1057/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Кирилюк Т.Ю., при секретарі судового засідання Максимець В.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін матеріали господарської справи

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "АБ Агроінтер"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Сіті-Девелопмент"

про розірвання договорів та стягнення 362 332,25 грн.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АБ Агроінтер" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Сіті-Девелопмент" та товариства з обмеженою відповідальністю "Совки-Інвест" про:

- розірвання попереднього договору купівлі-продажу квартири, укладеного 18.11.2014 позивачем та відповідачем1;

- розірвання договору про забезпечення виконання зобов'язань № СС/Д4/211-355/Н, укладеного 18.11.2014 позивачем та відповідачем1 та стягнення з відповідача1 грошових коштів в розмірі 362 332, 25 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.02.2019 позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю "АБ Агроінтер" залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків та запропоновано визначитися з позовними вимогами до відповідача2.

Через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярію) 15.02.2019 представник позивача подав письмову заяву про усунення недоліків позовної заяви та уточнення позовних вимог. Відповідно до якої просить суд залишити без розгляду позовну заяву до відповідача2 (товариства з обмеженою відповідальністю "Совки-Інвест"), зазначивши, що позовні вимоги стосуються товариства з обмеженою відповідальністю "Сіті-Девелопмент" (відповідач1).

Враховуючи наведене, судом прийнято подану позивачем заяву з урахуванням уточнених позовних вимог.

За змістом статті 250 Господарського процесуального кодексу України питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.02.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/1057/19. Вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

З метою забезпечення правильного і своєчасного вирішення господарського спору, суд ухвалою встановив відповідачу строк для подання відзиву на позов. Однак, відповідач не скористався своїм правом та не подав письмовий відзив на позов.

Відповідач про розгляд справи повідомлений належним чином, оскільки ухвала про відкриття провадження у справі була відправлена за адресою відповідача, вказаною у позовній заяві та яка відповідає місцезнаходженню відповідача відповідно до єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, однак повернута на адресу суду з відміткою пошти про неможливість вручення.

Відповідно до частини сьомої статті 120 Господарського процесуального кодексу України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач про розгляд справи повідомлений належним чином.

Приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, закріплені пунктом 4 частини третьої статті 129 Конституції України, статтями 76 та 79 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд вважає, що ним в межах наданих йому повноважень, сторонам створені усі належні умови для надання доказів у справі та є підстави для розгляду справи за наявними у ній матеріалами, у відповідності до положень статті 165 названого Кодексу.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

Сторонами у справі укладено попередній договір купівлі-продажу квартири, посвідчений 18.11.2014 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ляхар О.М. (реєстровий номер нотаріальної дії 3015).

Відповідно до встановлених пунктами 1.1, 1.2, 1.3.1, та 1.4 цього договору умов, його сторони зобов'язались укласти у другому кварталі 2015 року, але не раніше отримання відповідачем правовстановлюючих документів, договір купівлі-продажу квартири №211 на вісімнадцятому поверсі четвертої секції житлового будинку по вулиці Кіровоградській 70 у місті Києві. Договір купівлі-продажу квартири має бути укладеним протягом 30 днів з моменту отримання позивачем повідомлення відповідача, яке останній мав направити позивачу рекомендованим листом або іншим способом за погодженням сторін у справі.

Таким чином, передумовою укладення основного договору купівлі-продажу об'єкту нерухомості є здійснення відповідачем своїх зобов'язань в частині завершення будівництва, введення в експлуатацію та направлення відповідного повідомлення про готовність до укладення основного договору.

Жодне з цих зобов'язань у встановлений попереднім договором строк відповідач не виконав. Суд погоджується з доводами позовної заяви, що прострочення більш як на чотири роки не є розумним строком виконання зобов'язань за укладеним сторонами у справі договором від 18.11.2014.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено що, коли у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідач прострочив виконання зобов'язання більш як на чотири роки. Відповідно до частини другої статті 220 Господарського кодексу України Позивач набув права відмовитись від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Відповідно до статті 651 Цивільного кодексу України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Виходячи з наведеного, суд задовольняє вимогу позову про розірвання попереднього договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 18.11.2014 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ляхар О.М. (реєстровий номер нотаріальної дії 3015).

У відповідності до визначеної пунктом 1.2 попереднього договору від 18.11.2014 умови, сторонами у справі укладено договір про забезпечення виконання зобов'язань №СС/Д4/211-355/Н від 18.11.2014.

Статтями 546, 547 та 548 Цивільного кодексу України визначено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання. Правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі. Виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Недійсне зобов'язання не підлягає забезпеченню. Недійсність основного зобов'язання (вимоги) спричиняє недійсність правочину щодо його забезпечення, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Недійсність правочину щодо забезпечення виконання зобов'язання не спричиняє недійсність основного зобов'язання.

Зобов'язання забезпечення має додатковий похідний характер від основного зобов'язання, відповідно, припинення останнього повинно мати прямим правовим наслідком одночасне припинення і додаткового похідного зобов'язання.

Виходячи з того, що судом задоволено вимогу позову про розірвання основного зобов'язання, суд задовольняє і вимогу про розірвання договору про забезпечення виконання зобов'язань №СС/Д4/211-355/Н від 18.11.2014.

Перераховані відповідачу за цим договором грошові кошти, які забезпечували виконання зобов'язань позивача щодо укладення договору купівлі-продажу квартири, на підставі статті 1212 Цивільного кодексу України мають бути повернені останньому.

Відповідна позовна вимога про стягнення 362 332,25 грн. грошових коштів забезпечення виконання зобов'язань позивача має отримати примусовий захист.

Виходячи з наведеного, суд задовольняє заявлений позов повністю.

Відповідно до частини четвертої статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 129, 233, 238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов товариства з обмеженою відповідальністю "АБ Агроінтер" до товариства з обмеженою відповідальністю "Сіті-Девелопмент" про розірвання договорів та стягнення 362 332,25 грн. задовольнити повністю.

2. Розірвати попередній договір купівлі-продажу квартири, укладений 18.11.2014 товариством з обмеженою відповідальністю "АБ Агроінтер" (01030, місто Київ, вулиця Богдана Хмельницького, будинок 50Б, літера Г, офіс 36, ідентифікаційний код 38871313) та товариством з обмеженою відповідальністю "Сіті-Девелопмент" (03069, місто Київ, вулиця Кіровоградська, будинок 70, ідентифікаційний код 34817336), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ляхар О.М., зареєстрований в реєстрі за № 3015.

3. Розірвати договір про забезпечення виконання зобов'язань № СС/Д4/211-355/Н, укладений 18.11.2014 товариством з обмеженою відповідальністю "АБ Агроінтер" (01030, місто Київ, вулиця Богдана Хмельницького, будинок 50Б, літера Г, офіс 36, ідентифікаційний код 38871313) та товариством з обмеженою відповідальністю "Сіті-Девелопмент" (03069, місто Київ, вулиця Кіровоградська, будинок 70, ідентифікаційний код 34817336).

4. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Сіті-Девелопмент" (03069, місто Київ, вулиця Кіровоградська, будинок 70, ідентифікаційний код 34817336) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "АБ Агроінтер" (01030, місто Київ, вулиця Богдана Хмельницького, будинок 50Б, літера Г, офіс 36, ідентифікаційний код 38871313) грошові кошти в розмірі 362 332 (триста шістдесят дві тисячі триста тридцять дві) грн. 25 коп. та 9 276 (дев'ять тисяч двісті сімдесят шість) грн. 98 коп. - судового збору.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Т.Ю. Кирилюк