ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

11 квітня 2019 року Справа № 915/944/19

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Ткаченко О.В., розглянувши матеріали

за заявою:Товариства з обмеженою відповідальністю «Фанчі-Інвест»,

(56653, Миколаївська область, Новоодеський район, с.Себине, вул. Гетьманцева,1,

адреса для листування: 54001, м.Миколаїв, вул. Шнеєрсона, 12/39),

інші особи, які можуть отримати

статус учасника справи (відповідача):Фермерське господарство «Юлія»

(зареєстроване за адресою:56537, Миколаївська обл., Вознесенський район, с.Актове,

фактичне місцезнаходження: 56537, Миколаївська обл., Вознесенський район, с.Актове, вул. Молодіжна,4,

адреса для листування: 56537, Миколаївська обл., Вознесенський район, с.Актове, вул. Молодіжна, 7

)

про: забезпечення позову, -

встановив:

11.04.2019р. за вх. №5831/19 Товариство з обмеженою відповідальністю «Фанчі-Інвест» звернулось до господарського суду із заявою про вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви, в якій просить суд: 1) заборонити здійснення будь-яких реєстраційних дій (виникнення, зміни, припинення) інших речових прав (право оренди, емфітевзис) щодо земельних ділянок з кадастровими номерами згідно з переліком, інше речове право (оренда) на які зареєстроване за субєктом: Фермерське господарство «Юлія» (), яке є правонаступником Селянського фермерського господарства «Юлія» (); та 2) заборонити Фермерському господарству «Юлія» (), яке є правонаступником Селянського фермерського господарства «Юлія» () здійснювати будь-які дії, спрямовані на дострокове припинення права користування земельними ділянками товарного сільськогосподарського призначення з кадастровими номерами згідно з переліком.

В обґрунтування заяви ТОВ «Фанчі-Інвест» посилається на те, що між ним та фермерським господарством «Юлія» існують договірні відносини з договору купівлі-продажу на умовах комерційного кредитування №22-11/2016 від 22.11.2016р., відповідно до умов якого товариство «Фанчі-Інвест» перерахувало фермерському господарству кошти в сумі 5 980 000,0 грн., а останнє зобовязалось передати у власність насіння соняшнику кондитерського (сорт «Лакомка») врожаю 2017 року/соняшник врожаю 2017 року. В забезпечення виконання зобовязання за даним договором між сторонами був укладений договір застави, за умовами якого фермерське господарство передало, а товариство «Фанчі-Інвест» прийняло у заставу таке майно: майбутній врожай соняшнику, який буде вирощено та зібрано заставодавцем у 2018 році у кількості 994,6 тонн на площі земельної ділянки 499,8 га, з врожайністю 19,9 ц/га за ціною 10 000, 00 грн./т, загальною вартістю 9 946020, 00 грн., з наступних полів: поле № 1, площею 90 га; поле № 5, площею 16 га; поле № 6 , площею 74,6 га; поле № 8, площею 117 га; поле № 12, площею 71 га; поле № 13, площею 78 га; поле № 16, площею 28, 2 га; поле № 20, площею 25 га, надалі за текстом цього договору предмет застави. За таких обставин, заявник зазначає, що сторонами договору узгоджено поставку врожаю саме 2018 року та фактично продовжено строк виконання фермерським господарством свого обовязку щодо поставки товару до 01.10.2018р. Однак, фермерське господарство свої зобовязання за договором виконало неналежним чином та не в повному обсязі: а) здійснивши часткове повернення оплати за договором на суму 850000,0 грн., та б) поставивши товариству «Фанчі-Інвест» лише 204,769 тони насіння соняшнику замість розрахованих ТОВ «Фанчі-Інвест» 979,102 тонн. В подальшому, заявник повідомив фермерське господарство про відмову у прийнятті попередньої оплати в рахунок виконання зобовязання та у звязку з ухиленням останнього від переговорів та погодження питання перерахування коштів, самостійно на власний розсуд здійснив зарахування суми повернутої попередньої оплати в рахунок погашення попередньої оплати на загальну суму 1200000,0 грн. вказані кошти також були частково повернуті фермерським господарством у розмірі 850000,0 грн. (залишок коштів, які залишились у ФГ «Юлія» після вказаного зарахування/повернення з суми 1200000,0 грн. складає 350000,0 грн. З огляду на невиконання фермерським господарством своїх зобовязань за договором щодо поставки насіння соняшнику, товариством «Фанчі-Інвест» готується подання позовної заяви про стягнення з ФГ «Юлія» нарахованої відповідно до умов п.7.6 договору №22-11/2016 від 22.11.2016р. пені за період з 02.10.2018р. по 11.10.2018р. в сумі 2 335 775,5 грн. за порушення зобовязання господарством строків відвантаження товару покупцю згідно вимог п. 4.5 цього ж договору. Окрім цього заявник вже звернувся до Господарського суду Миколаївської області із позовами про стягнення з ФГ «Юлія» насіння соняшнику у кількості 980,255 тонн вартістю 9856464,02 грн. (справа №915/1330/18) та про стягнення пені в сумі 2956939,21 грн. за період з 12.10.2018р. по 21.10.2018р. (справа №915/1865/18). В межах даних справ також були вжиті заходи до забезпечення позову ТОВ «Фанчі-Інвест»: ухвалою суду від 28.12.2018р. у справі №915/1865/18 було заборонено здійснювати будь-яких реєстраційних дій (виникнення, зміни, припинення) щодо 39 земельних ділянок, які знаходились у оренді фермерського господарства та ухвалою суду від 12.12.2018р. у справі №915/1330/18 було заборонено фермерському господарству здійснювати будь-які реєстраційні дії (зміна, припинення) речового права, яке зареєстровано за ФГ «Юлія» щодо 76 земельних ділянок, однак фермерське господарство оскаржило ухвали суду у даних справах в апеляційному порядку та постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 11.03.2019р. було скасовано ухвалу місцевого господарського суду від 12.12.2018р. у справі №915/1330/18. Вказана постанова мотивована невідповідністю предмету позову (стягнення насіння соняшнику врожаю 2018 року) обраному способу забезпечення позову (заборона відповідачу достроково розривати договори оренди земельних ділянок. Питання щодо результатів перегляду ухвали суду від 28.12.2018р. у справі №915/1865/18 судом апеляційної інстанції наразі не вирішено, розгляд скарги триває. При цьому, заявник зазначає, що у фермерського господарства на праві користування (оренди) знаходяться ще 76 земельних ділянок (предмет даної заяви) та впродовж жовтня по листопад 2018 року вживаються активні дії з розірвання існуючих договорів оренди та, фактично, зменшення своїх активів, що в подальшому, призведе до неможливості виконання рішення суду у даній справі та задоволення вимог ТОВ «Фанчі-Інвест», оскільки усе інше наявне майно ФГ «Юлія» знаходиться у заставі у товариства «Фанчі-Інвест» та його недостатньо для повного задоволення вимог заявника. При цьому, речові права (оренда) на спірні земельні ділянки, в тому числі і ті, відносно яких ФГ «Юлія» вже розірвало договори оренди також є активом підприємства та внесені до статутного капіталу господарства. Заявник зазначає, що карти полів ФГ «Юлія» з посівами соняшнику під врожай 2018 року та згідно з даними офіційного сайту Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру «Публічна кадастрова карта» вбачається, що під посівами соняшнику ФГ «Юлія» у 2018 році знаходилось 76 ділянок (перелік яких вказано заявником) та земельні ділянки з кадастровими номерами :25:000:0022; :25:000:0015; :27:000:0059; :25:000:0011; :25:000:0056; :26:000:0037; :25:000:0056; :27:000:0056; :25:000:0027; :27:000:0072; :27:000:0073; :25:000:0023; :27:000:0054; :25:000:0046; :25:000:0084; :25:000:0007; :27:000:0089; :27:000:0005; :25:000:0049; :27:000:0055; :27:000:0088 які на момент огляду перебували в оренді ФГ «Юлія», однак договори оренди яких, в період з 25.10.2018р. по 22.11.2018р., були достроково розірвані, та укладені нові договори оренди з ПП «Безвезюк». Заявник зазначає, що з Інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку та Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкту нерухомого майна, жодних даних щодо обміну земельними ділянками між ФГ «Юлія» та іншими землекористувачами регіону не зареєстровано. Відтак єдиним користувачем земельних ділянок, перелік яких вказано у Висновку звіту про вартість майна корпоративних прав на ФГ «Юлія» є саме це господарство. Заявник, вивчивши загальнодоступні відомості щодо практики сівозміни південного регіону України та припускаючи на підставі зібраної інформації, що ФГ «Юлія» після збору врожаю соняшнику у 2018 році здійснило посіви озимих культур на цих земельних ділянках, та за неможливості отримання офіційної інформації щодо посівів від органів статистики в силу приписів ст. 21 Закону України «Про державну статистику», направило фермерському господарству вимогу щодо проведення спільної перевірки та огляд стану полів, які у 2018 році були засіяні соняшником. ФГ «Юлія» листи заявника не отримало (повернуті органами поштового звязку за закінченням терміну зберігання), тому заявник 27.03.2019р. здійснив таку перевірку та огляд за участю фахівця-агронома, який здійснював попередній огляд полів разом з головою ФГ «Юлія». За результатом огляду було встановлено що всі поля, які були під посівами соняшнику засіяні озимими культурами, а саме поля №№12,13,20,1 та 17 засіяні озимою пшеницею, поля №5 та 6 засіяні озимим ячменем і лише поле №8 ярим ячменем, про що було складено акт №1 від 27.03.2019р. та розпорядження щодо стану огляду полів від 27.03.2019р. На підтвердження цього заявник також надав суду фотографії із зазначенням відомостей геолокації з привязкою до місцевості. Враховуючи строки посіву озимих культур (сіються восени) заявник зазначає, що поля відповідача №20,17,1,13,8,12,5,6 були засіяні ФГ «Юлія», тому саме це фермерське господарство є власником того врожаю озимих культур, які посіяні на спірних полях, і, відповідно, за рахунок цього врожаю можливо задовольнити вимоги ТОВ «Фанчі-Інвест» у даній справі у випадку задоволення судом його позовних вимог. Подальше ж відчуження фермерським господарством своїх речових прав на земельні ділянки (в тому числі із майбутнім врожаєм) є доведенням господарства до стану неплатоспроможності та в подальшому унеможливить виконання рішення суду у даній справі, що свідчить про ухилення ФГ «Юлія» від виконання взятих на себе зобовязань.

Цього ж дня за вх. №5837/19 заявник надав суду додаткові докази на підтвердження факту наявності на полях посівів USB флеш накопичувач з фотографіями полів, скріплені електронним цифровим підписом та відомості щодо наявності у особи, яка проводила огляд полів (фахівця-агронома) відповідної освіти.

Дослідивши заяву позивача про вжиття заходів забезпечення позову та надані суду докази, суд приходить до висновку, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Підставою для вжиття заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення про те, що невжиття заходів до забезпечення позову у подальшому утруднить або зробить неможливим виконання рішення господарського суду у разі задоволення заявлених вимог. Відтак, забезпечення позову у господарському процесі застосовується з метою забезпечення реального виконання судового рішення у справі.

Частиною 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії, а також іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених ви оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Згідно ч.4 ст.137 ГПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Суд, вирішуючи питання про наявність/відсутність підстав для забезпечення позову надав оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття запропонованих ним заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог позивача щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011р. №16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову", у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Як вбачається із наданої заяви, 22 листопада 2016 року за №22-11/2016 між фермерським товариством «Юлія», як продавцем, товариством з обмеженою відповідальністю «Фанчі-Інвест», як покупцем, був укладений договір купівлі-продажу на умовах комерційного кредитування відповідно до умов якого продавець зобовязався передати у власність покупця, а покупець прийняти і оплатити товар (насіння соняшнику кондитерського сорт «Лакомка» врожаю 2017 року) на умовах, передбачених даним договором (п.1.1 договору).

В подальшому, 18.06.2018р. за реєстр. №303 товариство «Фанчі-Інвест», як заставодержатель, та фермерське господарство «Юлія», як заставодавець, уклали договір застави майбутнього врожаю, за умовами якого заставодавець з метою забезпечення в повному обсязі виконання своїх зобовязань перед заставодержателем, зокрема, за договором купівлі-продажу на умовах комерційного кредитування №22-11/2016 від 22.11.2016р. та сплати відповідних до кредитного договору відсотків за користування кредитом, сплати пені, штрафів, інших платежів, передбачених кредитними договорами, передав в заставу заставодержателю, а заставодержатель прийняв таке майно: майбутній врожай соняшнику, який буде вирощено та зібрано заставодавцем у 2018 році у кількості 994,6 тонн на площі земельної ділянки 499,8 га, з врожайністю 19,9 ц/га за ціною 10000, 00 грн./т, загальною вартістю 9946020, 00 грн., з наступних полів: поле № 1, площею 90 га; поле № 5, площею 16 га; поле №6, площею 74,6 га; поле № 8, площею 117 га; поле № 12, площею 71 га; поле № 13, площею 78 га; поле № 16, площею 28, 2 га; поле № 20, площею 25 га.

Предмет застави учасниками договору оцінений у 9946020,00 грн. (п.1.2 договору застави).

Пунктом 7.7 договору його учасники узгодили, що продавець погоджується, що у разі невиконання своїх обовязків по вищенаведених зобовязаннях перед покупцем продавець відповідає всім своїм майном щодо покриття всіх збитків перед покупцем з урахуванням штрафних санкцій.

Додатково, 04.12.2017р. за реєстр. №1081 між засновником ТОВ «Фанчі-Інвест» ОСОБА_1 та засновником ФГ «Юлія» ОСОБА_2 був укладений договір застави частки у статутному капіталі, з умов якого вбачається, що вартість предмета застави становить 16573981,0 грн., що відповідає «Висновку звіту про вартість майна корпоративних прав на Фермерське господарство «Юлія», складеного Товариством з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_3З.О.» 30.11.2017 року (п. 1.4 Договору).

Копія вказаного звіту про вартість майна корпоративних прав надана заявником суду, та з неї вбачається, що: 1) в розділі «необоротні активи» зазначено, що на дату оцінки за підприємством рахується 145 договорів оренди земельних ділянок на загальну площу 915, 69 гектарів із детальним переліком кадастрових номерів орендованих земельних ділянок; 2) вартість нематеріальних активів - права оренди земельних ділянок, становить 5364902,00 грн.

Заявник посилається на те, що ФГ «Юлія» не виконало в обумовлені сторонами строки свої договірні зобовязання щодо поставки насіння соняшнику у кількості 980,255 тон ринковою вартістю 9856464,02 грн., у звязку з чим товариством «Фанчі-Інвест» на підставі умов п.7.6 договору комерційного кредитування від 22.11.2016р. №22-11/2016 нарахована пеня за період з 02.10.2018р. по 11.10.2018р. в сумі 2335775,5 грн.

Саме з вказаними позовними вимогами заявник має намір звернутись до суду.

Судом встановлено, що вказана сума пені нарахована за інший період порушення зобовязання за договором комерційного кредитування від 22.11.2016р. №22-11/2016, отже предмет спору у даній заяві інший, ніж у справі №915/1865/18.

Заявник посилаючись на викладені обставини та приписи діючого законодавства, зазначає, що він справедливо очікує на можливість задоволення своїх позовних вимог за рахунок іншого майна ФГ «Юлія», в тому числі й прав оренди земельних ділянок та майбутнього врожаю, зібраного з них боржником, на яке можливо звернути стягнення.

Відповідно до приписів ст. 190 Цивільного кодексу України майном як особливим об'єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки. Майнові права є неспоживною річчю. Майнові права визнаються речовими правами.

Враховуючи вищевикладене, право оренди земельних ділянок є майновим правом, а відтак є майном, за рахунок якого можуть бути задоволено вимоги позивача. При цьому, як зазначає заявник, все інше майно ФГ «Юлія», за рахунок якого можливо було б задовольнити позовні вимоги знаходиться у заставі (відповідно до умов договору застави від 28.12.2017р. реєстр. №1205, укладеного між ФГ «Юлія» та ТОВ «Фанчі-Інвест»).

Також слід зазначити, що відповідно до п. 4.1 Статуту ФГ «Юлія» метою діяльності господарства є виробництво сільськогосподарської продукції, її переробка і реалізація, надання сільськогосподарських послуг та здійснення інших видів господарської діяльності для отримання прибутку.

Заявник у даній заяві зазначає, що ф/г «Юлія» у період жовтень-листопад 2018 року достроково розірвало договори оренди земельних ділянок із 21 власником земельних ділянок, які одразу перереєстрували договори оренди з іншою юридичною особою Приватним підприємством «Безвезюк» та станом на дату звернення до суду з цією заявою за даними, розміщеними на офіційному сайті Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру за ФГ «Юлія» на правах оренди обліковуються лише 115 земельних ділянок.

На підтвердження вказаних обставин Товариством з обмеженою відповідальністю «Фанчі-Інвест» надана Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкту нерухомого майна від 26.11.2018р. та Інформація Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 10.04.2019р.

Наразі відповідно до ухвали суду від 28.12.2018р. у справі №915/1865/18 вжито заходи до забезпечення позову шляхом заборони здійснення будь-яких реєстраційних дій (виникнення, зміни, припинення) інших речових прав (право оренди, емфітевзис) щодо 39 земельних ділянок, які знаходяться у користуванні ФГ «Юлія» на праві оренди, а також заборонено останньому здійснювати будь-які дії, спрямовані на дострокове припинення права користування вищевказаними земельними ділянками.

З огляду на скасування Південно-західним апеляційним господарським судом ухвали суду від 12.12.2018р. у справі №915/1330/18, у фермерського господарства наявні 76 земельних ділянок, щодо яких не вжито заходи обтяження, та договори оренди яких воно може достроково розірвати.

Судом прийнято до уваги обставини, встановлені в ході розгляду справ №915/1330/18 та №915/1865/18.

Відповідно до приписів ст. 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до п. б ч. 1 с. 95 Земельного кодексу України землекористувачі, якщо інше не передбачено законом або договором, мають право власності на посіви і насадження сільськогосподарських та інших культур, на вироблену продукцію.

Вищевказана норма кореспондується з приписами частини 2 статті 189 Цивільного кодексу України, відповідно до якої продукція, плоди та доходи належать власникові речі, якщо інше не встановлено договором або законом, та приписами ч. 1 ст. 775 того ж Кодексу, якою передбачено, що наймачеві належить право власності на плоди, продукцію, доходи, одержані ним у результаті користування річчю, переданою у найм.

Заявником також проведено огляд полів та за допомогою фахівця-агронома встановлено, що поля, відносно яких фермерське господарство достроково розірвало договори оренди є засіяними озимими культурами, що підтверджується наданими заявником актом від 27.03.2019р. №1, розпорядженням щодо огляду стану полів від 27.03.2019р. та зробленими заявником в процесі огляду фотографіями, роздруківки яких додані до заяви разом із заявою про вжиття заходів забезпечення позову та оригінали яких надані на USB-флеш накопичувачі та скріплені електронним цифровим підписом представника ТОВ «Фанчі-Інвест» - адвоката ОСОБА_4 Копію договору про надання правової допомоги, ордеру, свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю ОСОБА_4 також надані суду.

Тобто, на момент дострокового розірвання фермерським господарством «Юлія» договорів оренди за даними земельними ділянками, вони були засіяні та, відповідно, фермерське господарство «Юлія» позбувшись права користування даними земельними ділянками, позбулось і майбутнього врожаю.

Вказані обставини у їх сукупності свідчать про наміри ФГ «Юлія» уникнути відповідальності за невиконання умов договорів, ухилитись від їх виконання та нанести збитки позивачу таким ухиленням.

При цьому про систематичність ухилення від виконання взятих на себе зобовязань свідчить той факт, що станом на дату першого звернення позивача до суду із заявою про вжиття заходів забезпечення позову (справа №915/1330/18) відповідачем було розірвано 15 договорів оренди, а на момент другого звернення (справа №915/1865/18) достроково розірвано вже був 21 договір оренди та у користуванні ФГ «Юлія» залишились лише 116 земельних ділянок. Наразі, як вже зазначалось, за ФГ «Юлія» обліковується лише 115 земельних ділянок, що свідчить про планомірне цілеспрямоване зменшення ФГ «Юлія» площі посівів, та, власне, розміру своїх активів.

Відповідно до п. 4.1 Статуту ФГ «Юлія» метою діяльності господарства в виробництво сільськогосподарської продукції, її переробка і реалізація, надання сільськогосподарських послуг та здійснення інших видів господарської діяльності для отримання прибутку.

Відтак дострокове розірвання договорів оренди земельних ділянок призведе до зменшення площі оброблюваних відповідачем земель, що в свою чергу, з огляду на відсутність у останнього власних земель та зважаючи на неможливість, за специфікою створення, зайняття іншими видами господарської діяльності, призведе до зменшення (або фактичної відсутності) врожаю, і відповідно прибутку, та спричинить настання незворотних наслідків та збитків господарства, та буде не сприяти виконанню рішення суду, а навпаки, унеможливить його.

Крім того, слід зазначити, що заходи забезпечення позову у вигляді заборони здійснення будь-яких реєстраційних дій щодо земельних ділянок орендованих ФГ «Юлія» та заборони Відповідачу здійснювати будь-які дії, спрямовані на дострокове припинення права користування земельними ділянками, які належать йому на підставі договорів оренди жодним чином не порушить Конституційні права фізичних осіб - власників орендованих відповідачем земельних ділянок, на володіння, користування та розпорядження своїми земельними ділянками, оскільки шляхом укладення договорів оренди вони вже фактично скористались своїм правом на розпорядження земельними ділянками та отримують за це орендну плату.

Приписами частини 4 ст. 41 Конституції України зазначено, що право приватної власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений нього. Водночас у ч. 3 ст. 13 підкреслено, що власність зобовязує і що вона не повинна використовуватись на шкоду людині та суспільству.

Крім того, відповідно до ч. 7 ст. 41 Конституції України використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію й природні якості землі.

Отже, субєктивне право треба розглядати як встановлений законом рівень не тільки можливої, а й обовязкової поведінки власника.

Таким чином, певні обмеження здійснення субєктивних прав, повязаних із земельною власністю, є проявом меж реалізації права власності на земельні ділянки з урахуванням тих або інших обставин, які можуть становити як публічний, так і приватний інтерес.

Відповідно до ч. 1 та 5 ст. 93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Право оренди земельної ділянки може відчужуватися, у тому числі продаватися на земельних торгах, а також передаватися у заставу, спадщину, вноситися до статутного капіталу власником земельної ділянки - на строк до 50 років, крім випадків, визначених законом.

Таким чином на строк дії договорів оренди будь-які обмеження у використанні чи розпорядженні земельними ділянками стосуються лише орендаря такої земельної ділянки, а не її власника.

При цьому, відповідно до приписів ст. 31 та 32 закону України «Про оренду землі» фактично єдиною підставою для позасудового дострокового розірвання договорів оренди землі є наявність згоди сторін такого договору. Однак, у даному конкретному випадку, згода орендаря ФГ «Юлії» є нічим іншим, як завуальованим переведенням права оренди на інше підконтрольне підприємство з метою уникнення відповідальності за невиконання своїх зобовязань.

Як вбачається з Інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельні ділянки, договори оренди ФГ «Юлія» було укладено на досить тривалий строк (10 років). А тому тимчасова заборона ФГ «Юлія» відчужувати права на земельні ділянки на строк вирішення спору між ним та ТОВ «Фанчі-Інвест» ніяким чином не порушує права третіх осіб орендодавців.

Відтак подальше можливе розірвання договорів оренди земельних ділянок унеможливить досягнення мети діяльності ФГ «Юлія» вирощування сільськогосподарської продукції та унеможливить збір вже засіяного врожаю 2019 року, який є власністю відповідача та за рахунок якого може бути задоволено позовні вимоги, що в свою чергу унеможливить виконання відповідачем розрахунків із позивачем,

Таким чином всі вищевикладені обставини та системний характер дострокового розірвання з боку ФГ «Юлія» договорів оренди земельних ділянок, свідчать про вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду та дають підстави вважати, що не вжиття заходів забезпечення позову фактично унеможливить виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Питання задоволення заяви про застосування заходів забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку окремо, виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити висновок про те, що невжиття таких заходів матиме наслідки, визначені у частині 2 статті 136 Господарського процесуального кодексу України

У відповідності до п.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» №16 від 26.12.2011р., достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Розглянувши заяву позивача щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду, в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу, суд дійшов висновку, що системний характер дострокового розірвання з боку ф/г Юлія договорів оренди земельних ділянок, свідчить про вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду.

Суд також дійшов висновку, що обраний спосіб забезпечення позову співвідноситься з предметом позову, а отже існує конкретний зв'язок між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, а тому вжиті заходи до забезпечення позову спроможні забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову.

Застосування заходів до забезпечення позову не порушить прав та охоронюваних законом інтересів ФГ «Юлія» чи інших осіб, що не є учасниками даного судового процесу, не призведе до втручання у звичайну діяльність фермерського господарства, а лише запровадить тимчасові обмеження, існування яких дозволить створити належні умови для запобігання перешкод у виконанні рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Судом встановлено, що позивач належним чином обґрунтував причини звернення із заявою про вжиття заходів забезпечення позову. Судом також враховано, що заходи до забезпечення позову, що застосовуються господарським судом, відповідають позовним вимогам, на забезпечення яких вони вживаються. При цьому судом враховано співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та наслідків вжитих заходів забезпечення позову.

За таких обставин, враховуючи пов'язаність заходів забезпечення позову з його предметом, ймовірність утруднення стягнення суми пені з ФГ «Юлія» у випадку задоволення позову тим, що майбутній врожай слід виростити, належним чином зібрати та реалізувати, що може бути ускладено погодними умовами та іншими непередбачуваними обставинами, з огляду на те, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до порушення прав та законних інтересів позивача, оскільки основним видом діяльності фермерського господарства є вирощування сільськогосподарської продукції та окрім майбутнього врожаю господарство не матиме активів (які не обтяжені заставами) для здійснення відповідних розрахунків, суд вважає за необхідне задовольнити заяву ТОВ «Фанчі-Інвест» про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 136-140, 234,235 ГПК України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фанчі-Інвест» про забезпечення позову задовольнити.

2. Вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони здійснення будь-яких реєстраційних дій (виникнення, зміни, припинення) інших речових прав (право оренди, емфітевзис) щодо земельних ділянок з кадастровими номерами:

:28:000:0082; :28:000:0035; :27:000:0069; :28:000:0036; :28:000:0051; :30:000:0050; :30:000:0051; :30:000:0052; :30:000:0053; :30:000:0054; :30:000:0055; :30:000:0061; :30:000:0018; :30:000:0019; :30:000:0065; :30:000:0002; :30:000:0003; :30:000:0066; :30:000:0008; :30:000:0016; :24:000:0004; :24:000:0005; :24:000:0006; :24:000:0013; :24:000:0012; :24:000:0028; :24:000:0057; :12:000:0097; :12:000:0098; :25:000:0055; :27:000:0067; :27:000:0066; :27:000:0065; :27:000:0064; :27:000:0061; :27:000:0060; :27:000:0053; :25:000:0009; :25:000:0081; :25:000:0080; :25:000:0013; :25:000:0086; :25:000:0020; :25:000:0021; :25:000:0024; :25:000:0025; :25:000:0026; :25:000:0028; :25:000:0030; :25:000:0031; :25:000:0083; :27:000:0035; :27:000:0036; :27:000:0039; :27:000:0040; :27:000:0041; :27:000:0042; :27:000:0043; :27:000:0044; :27:000:0045; :27:000:0046; :27:000:0047; :27:000:0048; :27:000:0049; :27:000:0050; :27:000:0029; :27:000:0026; :27:000:0024; :27:000:0022; :27:000:0006; :27:000:0007; :27:000:0008; :27:000:0011; :27:000:0012; :27:000:0013; :27:000:0014, інше речове право (оренда) на які зареєстроване за субєктом: Фермерське господарство «Юлія» (зареєстроване за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, 56537, фактичне місцезнаходження: вул. Молодіжна, 4, с. Актове, Вознесенський район, Миколаївська область, 55216, ), яке є правонаступником Селянського фермерського господарства «Юлія» (с. Актове, Вознесенський район, Миколаївська область, 56537, ).

3. Заборонити Фермерському господарству «Юлія» (зареєстроване за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, 56537, фактичне місцезнаходження: вул. Молодіжна, 4, с. Актове, Вознесенський район, Миколаївська область, 55216, ), яке є правонаступником Селянського фермерського господарства «Юлія» (с. Актове, Вознесенський район, Миколаївська область, 56537, ) здійснювати будь-які дії, спрямовані на дострокове припинення права користування земельними ділянками товарного сільськогосподарського призначення кадастровий номер:

:28:000:0082; :28:000:0035; :27:000:0069; :28:000:0036; :28:000:0051; :30:000:0050; :30:000:0051; :30:000:0052; :30:000:0053; :30:000:0054; :30:000:0055; :30:000:0061; :30:000:0018; :30:000:0019; :30:000:0065; :30:000:0002; :30:000:0003; :30:000:0066; :30:000:0008; :30:000:0016; :24:000:0004; :24:000:0005; :24:000:0006; :24:000:0013; :24:000:0012; :24:000:0028; :24:000:0057; :12:000:0097; :12:000:0098; :25:000:0055; :27:000:0067; :27:000:0066; :27:000:0065; :27:000:0064; :27:000:0061; :27:000:0060; :27:000:0053; :25:000:0009; :25:000:0081; :25:000:0080; :25:000:0013; :25:000:0086; :25:000:0020; :25:000:0021; :25:000:0024; :25:000:0025; :25:000:0026; :25:000:0028; :25:000:0030; :25:000:0031; :25:000:0083; :27:000:0035; :27:000:0036; :27:000:0039; :27:000:0040; :27:000:0041; :27:000:0042; :27:000:0043; :27:000:0044; :27:000:0045; :27:000:0046; :27:000:0047; :27:000:0048; :27:000:0049; :27:000:0050; :27:000:0029; :27:000:0026; :27:000:0024; :27:000:0022; :27:000:0006; :27:000:0007; :27:000:0008; :27:000:0011; :27:000:0012; :27:000:0013; :27:000:0014.

3. Cтягувачем за даною ухвалою є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фанчі-Інвест», (56653, Миколаївська область, Новоодеський район, с.Себине, вул. Гетьманцева,1, , адреса для листування: 54001, м.Миколаїв, вул. Шнеєрсона, 12/39).

4. Боржником за даною ухвалою є Фермерському господарству «Юлія» (зареєстроване за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, 56537, фактичне місцезнаходження: вул. Молодіжна, 4, с. Актове, Вознесенський район, Миколаївська область, 55216, ), яке є правонаступником Селянського фермерського господарства «Юлія» (с. Актове, Вознесенський район, Миколаївська область, 56537, ).

Ухвала є виконавчим документом, набирає законної сили з 11.04.2019р. та може бути оскаржена в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею (ч. 2 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України) та може бути оскаржена у порядку, визначеному статтею 256 і підпунктом 17.5 пункту 17 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 3 ст. 138 Господарського процесуального кодексу України у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен предявити позов протягом десяти днів, а у разі подання заяви про арешт морського судна тридцяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

За змістом ч. 8 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Згідно ч. 4 ст. 144 Господарського процесуального кодексу України особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Суддя О.В. Ткаченко