ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.04.2019 Справа № 917/87/19

за позовною заявою Комунального підприємства «Міський магазин» виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації), м. Київ

до Фізичної особи-підприємця Басистого Олексія Валерійовича, м. Кременчук

про стягнення 9 338,17 грн.

Суддя Киричук О.А.

Секретар судового засідання Дяченко Д.Б.

Представники сторін в судове засідання не викликались, справа розглядається за наявними в ній матеріалами в порядку спрощеного провадження відповідно до ст. 247 ГПК України.

Комунальне підприємство «Міський магазин» виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації звернулося до господарського суду Полтавської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Басистого Олексія Валерійовича, про стягнення 9 338,17 грн.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем своїх договірних зобов'язань, внаслідок чого виникла заборгованість, яка до цього часу не погашена.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 06.02.2019р. позовну заяву суд прийняв до розгляду і відкрив провадження у справі, постановив справу розглядати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, запропонував відповідачу протягом 15 днів з дня вручення ухвали суду надати суду відзив на позов.

Ухвала суду від 06.02.2019 року про відкриття провадження у даній справі, надсилалась сторонам та отримана ними, зокрема відповідачем 11.03.19, що підтверджується підписами представників на повідомленнях про вручення поштового відправлення (в матеріалах справи).

29.03.19 (з дотриманням строків на подання відзиву, що визначений ухвалою від 06.02.19) від відповідача надійшов відзив, в якому відповідач проти позову заперечив, посилаючись на неможливість здійснення господарської діяльності та пропуск позивачем строку позовної давності (вх. № 3164).

В зв'язку з тим, що необхідних для вирішення спору доказів, наявних у матеріалах справи, достатньо, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

09 вересня 2015 року між комунальним підприємством «Міський магазин» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), в директора, ОСОБА_2, який діє на підставі Статуту, з однієї сторони та фізичною особою-підприємцем Басистим Олексієм Валерійовичем було укладено договір № СЛ-П-10205/0488 щодо розміщення засобу пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі (далі - Договір), керуючись розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 02.04.2015 № 300 «Про затвердження Порядку розміщення засобів пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі та об'єктів сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі в місті Києві», зареєстрованим в Головному територіальному управлінні юстиції у місті Києві від 09.04.2015 за № 52/1 163.

В п. 1.1. Договору вказано, що Відповідач отримує можливість провадити підприємницьку діяльність в засобі пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі, який розміщується у визначеному згідно з пунктами 1.2 та 1.3 Договору місці та отримує послуги з облаштування і утримання місця, а Позивач надає послуги з облаштування та утримання місця на умовах, визначених Договором.

За умовами п. 2.1 договору сторонами погоджено, що загальна плата за облаштування та утримання місця визначена за результатами торгів, затверджених протоколом про результати торгів від 07.09.2015 року №13, складає суму 40 814,86 грн., за дванадцять місяців.

В п. 2.2. Договору зазначено, що починаючи з дати укладення Договору плата за облаштування та утримання місця за один місяць складає суму в розмірі: 1 938,30 грн ( одна тисяча дев'ятсот тридцять вісім гривня ЗО коп.), в тому числі ПДВ (триста двадцять три г ривні 05 коп.)

Відповідно до п. 2.5. Договору, плата за облаштування та утримання місця, зазначена в пункті 2.2 цього Договору, сплачується Відповідачем на рахунок КП «Міський магазин» щомісячно, починаючи з другого місяця дії Договору протягом перших п'яти календарних днів другого місяця у вигляді платежу в розмірі не менше ніж плата за облаштування та утримання місця за місяць з обов'язковим підписанням Акта приймання-передачі послуг з облаштування та утримання місця за місяць протягом п'яти робочих днів з дня настання наступного місяця.

В п. 2.6. зазначено, що гарантійний внесок, який був внесений Відповідачем для участі в торгах, першочергово зараховується як частина або вся сума авансового платежу, зазначеного в п. 2.7 Договору, а залишок, якщо лишився, зараховується як частина плати за Договором в наступний черговий платіж (наступні чергові платежі). Якщо сума гарантійного внеску є меншою авансового платежу, Відповідач зобов'язаний сплатити обсяг коштів, яких не вистачає, в строк, зазначений в п. 2.7 цього Договору.

Гарантій внесок, який був внесений для участі в торгах, складає суму в розмірі п'ятнадцять тисяч гривень 00 копійок.

Згідно з п. 2.7. Договору, зобов'язання Відповідача по сплаті плати за облаштування та утримання місця забезпечуються у вигляді авансового платежу в розмірі не менше ніж плата за облаштування та утримання місця за три місяці, а саме: Відповідач сплачує авансовий платіж протягом 10 календарних днів з дати підписання Договору, а КП «Міський магазин» зараховує авансовий платіж як плату за облаштування та утримання місця за перший та два останніх місяці строку дії Договору.

В п. 4 Договору вказано, що він набирає чинності з моменту підписання його сторонами га діє з « 10» вересня 2015 року до « 10» вересня 2016 року, а в частині сплати Відповідачем плати за облаштування та утримання місця - до повного виконання своїх зобов'язань. Закінчення строку дії Договору не звільняє Сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії Договору.

У пункті 4.2 договору визначено, що протягом п'яти робочих днів після закінчення кожного місяця протягом строку дії цього договору сторони підписують відповідний акт приймання-передачі послуг.

Пунктом 5.1 договору встановлено, що за несвоєчасну сплату платежів за облаштування та утримання місця сторона-2 сплачує на користь сторони-1 пені в розмірі 0,5% від розміру несплачених платежів за облаштування та утримання місця за кожен день прострочення, але не більше розміру, встановленого законодавством України.

Позивач вказує, що свої зобов'язання в частині облаштування та утримання засобу пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі виконав в повному обсязі та належним чином.

В підтвердження вказаного позивач надав наступні документи:

Акт надання послуг №73 від 30.09.2015 р., Акт надання послуг №0001042 від 30.10.2015 р., Акт надання послуг №0001205 від 30.11.2015 р., Акт надання послуг №0001413 від 31.12.2015 р., Акт надання послуг №32 від 29.01.2016 р., Акт надання послуг №251 від 29.02.2016 р., Акт надання послуг №504 від 31.03.2016 р., Акт надання послуг №742 від 30.04.2016 р.

У позові позивач вказує, що відповідач не виконав належним чином умови договору щодо розміщення засобу пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі в частині плати за облаштування та утримання місця торгівлі, в порядку та на умовах передбачених п. 2 Договору, не сплативши остаточну грошову суму коштів у розмірі 6 008,67 грн, починаючи з 05.05.2016 по 01.08.2016.

В обгрунтування вказаного позивач зазначив на наступні обставини:

- перша плата за облаштування та утримання місця повинна була бути сплачена відповідно до пунктів Договору наведених вище, з другого місяця дії Договору протягом перших п'яти календарних днів другого місяця у вигляді платежу в розмірі не менше ніж плата за облаштування та утримання місця за місяць.

- у зв'язку зі сплатою гарантійного внеску в розмірі 15 000, 00 грн (п'ятнадцять тисяч гривень 00 коп.) який зараховується як частина плати за Договором в наступний черговий платіж на розрахунковий рахунок КП "Міський магазин", основна заборгованість по Договору за період з 10.09.15 по 05.04.2016 (включно) відсутня;

- у зв'язку зі сплатою гарантійного внеску заборгованість по Договору виникла з 06.04.16, нарахована по 01.08.2016 (включно) та складає 6 008,67 грн

- 13.07.2016 на адресу Відповідача було спрямовано лист повідомлення про суму заборгованості по договору та повідомлено що з УГІ «Міський магазин» в односторонньому порядку розриває договір. Однак відповідь на звернення від відповідача не надійшла та заборгованість не була сплачена.

- 01.08.2016 наказом №11 про розірвання договору щодо розміщення засобу пересувної дрібнороздрібної торгівельної мережі було розірвано договір № СЛ-П-10205/0488 від 09 вересня 2015 щодо розміщення засобу пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі з ФОП Басистим Олексієм Валерійовичем.

Спір у справі виник у зв'язку з твердженнями позивача про наявність у відповідача заборгованості з оплати наданих йому згідно Договору послуг у розмірі 6 008,67 грн. за період за 05.05.16 по 01.08.16. Крім того, позивач вказує на наявність правових підстав для стягнення з відповідача інфляційних втрат, 3% річних та пені.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір) (ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України).

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем Договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є змішаним договором, оскільки містить в собі елементи як договору оренди, так і договору надання послуг.

Приписами ч. 2 ст. 628 Цивільного кодексу України встановлено, що сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 58 Цивільного кодексу України, Глави 63 Цивільного кодексу України, Глави 30 Господарського кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно ст. ст. 173, 174, 175, 283, 284, 285, 286 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509, 759, 793, 797, 901 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

У частині 1 статті 759 Цивільного кодексу України вказано, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

За приписами ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Отже, умови спірного договору передбачали надання позивачем в користування відповідачу місця для розміщення на ньому пересувного засобу пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі та надання послуг з облаштування та утримання цього місця.

Умовами Договору визначались обов'язки Комунального підприємства "Міський магазин" виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації), якими, зокрема, були: забезпечити стороні-2 можливість провадити підприємницьку діяльність в засобі пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі, зазначеному в п. 1.1 цього Договору; забезпечити облаштування та належне утримання місця; забезпечити своєчасне вивезення сміття та прибирання території у місці; забезпечити демонтаж (переміщення) самовільно розміщеного іншою особою засобу пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі в місці.

Позивачем в матеріали справи надані акти (Акт надання послуг №73 від 30.09.2015 р., Акт надання послуг №0001042 від 30.10.2015 р., Акт надання послуг №0001205 від 30.11.2015 р., Акт надання послуг №0001413 від 31.12.2015 р., Акт надання послуг №32 від 29.01.2016 р., Акт надання послуг №251 від 29.02.2016 р., Акт надання послуг №504 від 31.03.2016 р., Акт надання послуг №742 від 30.04.2016 р.), які підтверджують факт надання позивачем послуг з облаштування та утримання засобу пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі в період до квітня 2016 (включно).

При цьому, матеріали справи не містять доказів надання позивачем послуг з облаштування та утримання засобу пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі в період, який визначений ним у позові за який виникла заборгованість, а саме з 5 травня 2016 (включно) по 1 серпня 2016 (включно).

Оскільки у суду відсутні докази надання позивачем з 5 травня 2016 (включно) по 1 серпня 2016 (включно) послуг відповідачу, суд приходить до висновку, що оскільки позивачем не доведено споживання відповідачем послуг та користування місцем за заявлений період.

Частинами 1 та 2 статті 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч. 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України).

Аналогічні приписи закріплені у ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись наведеними нормами процесуального закону, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено факту надання відповідачу послуг з облаштування та утримання засобу пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі, у зв'язку у суду відсутні правові підстави для стягнення з відповідача заборгованості з оплати даних послуг.

Оскільки судом встановлено, що у відповідача відсутнє грошове зобов'язання за Договором з оплати послуг, то відсутні правові підстави для застосування до нього такої міри відповідальності, як нарахування 3% річних та інфляційний втрат, а також штрафних санкцій (пені).

Щодо заяви відповідача про застосування строку позовної давності суд зазначає, що за змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі, коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

За таких обставин, позовні вимоги Комунального підприємства «Міський магазин» виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) до Фізичної особи-підприємця Басистого Олексія Валерійовича про стягнення 9 338,17 грн. не підлягають задоволенню.

Доводи відповідача стосовно того, що він не міг проводити свою господарську діяльність у зв'язку втручання третіх осіб не приймаються судом до уваги, оскільки вони не підтверджені належними та допустимими доказами.

Крім цього, суд вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини, рішення якого згідно статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визнаються джерелом права в України, неодноразово вказував, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (справа "Трофимчук проти України" від 28 жовтня 2010 року).

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати за подачу даного позову покладаються на Комунальне підприємство "Міський магазин" виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) у зв'язку з відмовою у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 126, 129, 232-233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. У позові відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Полтавської області протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення складено 08.04.2019р.

Суддя Киричук О.А.