номер провадження справи 27/11/19
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.03.2019 Справа № 908/213/19

м. Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Дроздової С.С. при секретарі судового засіданні ОСОБА_1, розглянувши матеріали справи

За позовом: Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради (69105 м. Запоріжжя, пр. Соборний, 206, )

до відповідача: Громадської організації Творче натхнення (69121 м. Запоріжжя, вул. Ладозька, буд. 34, прим. 73, )

про розірвання договору оренди, стягнення заборгованості з орендної плати та виселення

за участю

представника позивача: ОСОБА_2, дов. № 10/01/01-10 від 25.02.2019 р.

представник відповідача: не зявився

СУТЬ СПОРУ:

29.01.2019 р. до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради до Громадської організації Творче натхнення про стягнення 739 грн. 53 коп. заборгованості з орендної плати; розірвання договору оренди від 14.11.2014 р. № 172/9; звільнення нежитлового приміщення № 73 першого поверху (літ. А-9) загальною площею 8,4 кв.м., за адресою: м. Запоріжжя, вул. Ладозька, 34, шляхом виселення Громадської організації Творче натхнення (69121, м. Запоріжжя, вул. Ладозька, буд. 34, прим. 73, ) на користь Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.01.2019 р., справу № 908/213/19 передано на розгляд судді Дроздовій С.С.

Ухвалою суду від 30.01.2019 р., прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/213/19, присвоєно справі номер провадження 27/11/19 та призначено підготовче судове засідання на 27.02.2019 р.

27.02.2019 р. судом проведено підготовче засідання у справі № 908/213/19.

Ухвалою суду від 27.02.2019 р., відповідно до ст. 183 ГПК України, підготовче засідання відкладено на 13.03.2019 р. у звязку з неявкою представника відповідача.

Представник відповідача в підготовче засідання 13.03.2019 р. не зявився, про час та місце розгляду справи був попереджений належним чином. Письмового відзиву не надав. Поважні причини своєї неявки суду не повідомив. Клопотань про розгляд справи без відповідача або про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило.

Представником позивача у судовому засіданні 13.03.2019 р. заявлено усне клопотання про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті. Клопотання представника позивача судом задоволено.

Ухвалою суду від 13.03.2019 р. підготовче провадження закрито, призначено справу до розгляду по суті в судовому засіданні 29.03.2019 р.

У судовому засіданні 29.03.2019 р. справу розглянуто, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У судовому засіданні 29.03.2019 р., відповідно до ст. 222 Господарського процесуального кодексу України здійснювалося повне фіксування судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Запис розгляду судової справи здійснюється за допомогою технічних засобів, а саме: програмно-апаратного комплексу Оберіг.

Головуючим суддею оголошено яка справа розглядається, склад суду, та розяснено представнику позивача, який прибув в судове засідання, його права, у тому числі право заявляти відводи.

Відводів складу суду не заявлено.

Представник позивача в судовому засіданні 29.03.2019 р. підтримав позовні вимоги, просив суд позов задовольнити повністю.

Відповідач у судове засідання тричі не прибув, про визнання позову не заявив, відзив на позовну заяву, витребувану ухвалою суду по справі документи і матеріали суду не надав, про поважність причин неявки уповноваженого представника або ненадання витребуваних документів суд не попереджав.

Згідно зі ст. 93 ЦК України місцезнаходження юридичної особи визначається місцем її державної реєстрації, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, місцем знаходження Громадської організації Творче натхнення є: 69121 м. Запоріжжя, вул. Ладозька, буд. 34, прим. 73, що відповідає адресі відповідача, зазначеній у позовній заяві.

В матеріалах справи міститься оригінал рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, а саме ухвали суду про відкриття провадження у справі від 30.01.2019 р., яке ним не отримано відповідачем у звязку із закінчення терміну зберігання.

Відповідно до ч. 7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів звязку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає

Згідно ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

За таких обставин, суд вважає, що ним були вжиті достатні заходи для повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи № 908/213/19.

У відповідності до ст. 42 ГПК України учасники справи зобовязані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та обєктивному встановленню всіх обставин справи; зявлятися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обовязковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обовязки, визначені законом або судом.

Згідно ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

З урахуванням викладеного, суд вирішив за доцільне розглянути справу по суті за наявними матеріалами, яких достатньо для вирішення спору по суті, за відсутністю відповідача.

Справу розглянуто в порядку ст. 178 ГПК України, відповідно до якої, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи, за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали та фактичні обставини справи, оцінивши надані докази, заслухавши представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

Цивільні обовязки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обовязковим для неї.

Згідно статті 42 Конституції України кожен має право на підприємницьку діяльність, яка не заборонена законом.

Підприємництво це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється субєктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку (ст. 42 Господарського кодексу України).

Підприємницька діяльність здійснюється субєктами господарювання, підприємці мають право без обмежень самостійно здійснювати будь-яку підприємницьку діяльність, яку не заборонено законом.

14.11.2014 р. між Департаментом комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради (орендодавець), Міським комунальним підприємством Основаніє (балансоутримувач) та Громадською організацією Творче натхнення (орендар) укладений договір оренди нежитлового приміщення № 172/9.

Пунктом 1.1 договору встановлено, що Орендодавець, Балансоутримувач на підставі наказу департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради від 03.06.2014 р. № 142р передає, а Орендар приймає в строкове платне користування об'єкт комунальної власності нерухоме майно-нежитлове приміщення № 73 першого поверху (літ. А-9) площею 8,4 кв.м по вул. Ладозькій, 34, що перебуває на балансі міського комунального підприємства "Основаніє", вартість якого визначена у звіті про оцінку і становить за незалежною оцінкою 14 946,00 грн. станом на 30 вересня 2014 року.

Згідно п. 2.1 договору Орендар вступає у строкове платне користування комунальним майном з моменту підписання сторонами договору та акту прийому-передачі майна (Додаток № 2 до договору).

14.11.2014 р. сторонами, за участю балансоутримувача, підписано акт прийому-передачі орендованого приміщення.

Відповідно до п. 11.1 договору, цей договір укладено строком на 2 роки 11 місяців, з 14 листопада 2014 року до 14 жовтня 2017 року.

Додатковою угодою від 04.05.2018 р. продовжено строк дії договору до 14.08.2018 р.

В подальшому, на підставі п. 11.7 договору оренди та ч. 2 ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Таким чином, строк договору оренди було продовжено з 14.08.2018 р. по 14.07.2021 р.

Згідно з п. 1.2 договору оренди, приміщення передано в оренду для розміщення організації.

Додатковою угодою від 01.10.2018 р. змінено сторону Балансоутримувача на комунальне підприємство «Виробниче-ремонтно-експлуатаційне житлове об'єднання № 7».

Пунктом 3.1 договору встановлено, що орендна плата визначається на підставі рішення Запорізької міської ради від 06.04.2011 №47, Постанови Кабінету Міністрів України

від 04.10.1995 №786 і складає 810 грн. на рік згідно з додатком № 3 до договору.

Відповідно до п. 3.2 договору та додаткової угоди від 04.05.2018, за базовий місяць оренди майна (жовтень 2017) орендна плата складає 68,31 з урахуванням індексу інфляції.

Згідно з п. 3.3 договору розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається Орендарем самостійно, шляхом коригування розміру місячної орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції.

Пунктом 3.4 договору та додатковою угодою від 20.06.2018 р. визначено, що орендна плата перераховується Орендарем до місцевого бюджету на р/р 8006 УК у Дніпровському районі м. Запоріжжя, МФО 899998, , код платежу 22080401 щомісячно не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітним.

Відповідно до п. 5.2 договору Орендар зобов'язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати Орендодавцю орендну плату до місцевого бюджету м. Запоріжжя.

Відповідачем зобов'язання по своєчасному внесенню орендної плати належним чином не виконується, орендар систематично порушує строки оплати, передбачені п. 3.4 договору оренди.

У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору оренди щодо сплати орендної плати за період з листопада 2017 по вересень 2018 (включно) утворилася заборгованість по орендній платі у розмірі 739 грн. 53 коп., яка перевірена судом та підтверджена матеріалами справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" однією з істотних умов договору оренди є орендна плата з урахуванням її індексації. Орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі (ч. 3 ст. 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна").

Правовідносини сторін є господарськими.

Згідно ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Підстави виникнення господарських зобов'язань визначені в ст. 174 ГК України. Зокрема, господарські зобов'язання можуть виникати:

з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать;

внаслідок заподіяння шкоди суб'єкту або суб'єктом господарювання, придбання або збереження майна суб'єкта або суб'єктом господарювання за рахунок іншої особи без достатніх на те підстав;

внаслідок подій, з якими закон пов'язує настання правових наслідків у сфері господарювання.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 175 ГК України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобовязання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобовязана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку.

Майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, що визначено ч. 2 ст. 175 ГК України.

Частинами 1-3 ст. 193 ГК України встановлено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобовязань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Застосування господарських санкцій до субєкта, який порушив зобовязання, не звільняє цього субєкта від обовязку виконати зобовязання в натурі, крім випадків, коли інше передбачено законом або договором, або управнена сторона відмовилася від прийняття виконання зобовязання.

Згідно ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 11 ЦК України, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки.

Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності до пункту 1 частини 2 статті 1 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав та обовязків. Цивільні права і обовязки виникають як з передбачених законом договорів, так і з договорів, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

Договір це категорія цивільного права, яка визначається як домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. До зобовязань, що виникають з договорів, застосовуються загальні положення про зобовязання, якщо інше не випливає із закону або самого договору. Як і будь-який право чин, він є вольовим актом, оскільки виражає спільну волю сторін, що втілюється у договорі. Змістом договору є, власне, ті умови, на яких сторони погоджуються виконувати договір, і вони мають дотримуватися взятих на себе зобовязань.

У відповідності до статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

В даному випадку підставою виникнення цивільних прав і обовязків (зобовязань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору, є договір № 172/9 від 14.11.2014 р.

Контррозрахунку спірної суми як і доказів сплати суми боргу у повному обсязі або частково відповідачем суду не надано.

Крім того, Департамент комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради повідомляв орендаря листом від 25.09.2018 р. № 4871/01/01-07 та претензією від 09.01.2019 р. № 0087/01/01-07 про існуючу заборгованість з орендної плати перед місцевим бюджетом.

Претензія та лист залишилася відповідачем без відповіді та задоволення.

На день розгляду справи у господарському суді, відповідач не здійснив оплат заборгованості в розмірі 739 грн. 53 коп.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості по орендній платі за договором оренди від 14.11.2014 р. № 172/9 за період з листопада 2017 року по вересень 2018 року (включно) у розмірі 739 грн. 53 коп. підлягають задоволенню.

Крім того, позивач просить суд розірвати договір оренди від 14.11.2014 р. № 172/9 та зобовязати відповідача звільнити нежитлове приміщення № 73 першого поверху (літ. А-9) загальною площею 8,4 кв.м., за адресою: м. Запоріжжя, вул. Ладозька, 34, шляхом виселення Громадської організації Творче натхнення (69121, м. Запоріжжя, вул. Ладозька, буд. 34, прим. 73, ) на користь Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради.

Частиною 1 ст. 782 ЦК України передбачено, що наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом 3-х місяців.

Відповідно до ст. 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Частиною 3 ст. 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" передбачено, що договір оренди може бути розірвано за погодженням сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірвано за рішенням суду у разі невиконання сторонами своїх зобов'язань та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України.

Частиною 1 ст. 27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" передбачено, що у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобовязаний повернути орендодавцеві обєкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди. Якщо орендар допустив погіршення стану орендованого майна або його загибель, він повинен відшкодувати орендодавцеві збитки, якщо не доведе, що погіршення або загибель майна сталися не з його вини.

На виконання умов п. 5.12 договору, орендар зобовязується у разі припинення договору оренди або його розірвання повернути орендодавцеві орендоване майно в належному стані, не гіршому ніж на час передачі його в оренду.

Укладаючи договір, кожна із сторін прийняла на себе певні зобовязання щодо його виконання, однак відповідач, покладений на нього обовязок у встановлений договором строк не виконав, факт порушення відповідачем умов, визначених договором, доведений та підтверджується матеріалами справи.

З урахуванням наведеного, суд вважає позовні вимоги про розірвання договору оренди від 14.11.2014 р. № 172/9 та зобовязати відповідача звільнити нежитлове приміщення № 73 першого поверху (літ. А-9) загальною площею 8,4 кв.м., за адресою: м. Запоріжжя, вул. Ладозька, 34, шляхом виселення Громадської організації Творче натхнення обґрунтованими, заснованими на законі та такими, що підлягають задоволенню.

За приписами ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 599 ЦК України, зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Під належним виконанням зобовязання розуміють виконання належній особі, в належному місці, в належний строк (термін), з додержанням усіх інших вимог і принципів виконання зобовязань. Якщо учасники зобовязання порушують хоч би одну з умов його належного виконання, зобовязання не припиняється, а трансформується (змінюється), оскільки в такому разі на сторону, яка допустила неналежне виконання, покладаються додаткові юридичні обовязки у вигляді відшкодування збитків, сплати неустойки тощо. Виконання таких додаткових обовязків, як правило, не звільняє боржника від виконання зобовязання в натурі. Лише після того, як сторони здійснять усі дії, що випливають із зобовязання, воно вважатиметься припиненим.

Виконання, яке припиняє зобовязання, має бути належним чином оформлене (підтверджене).

Ст. 218 ГК України встановлено, що підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобовязання, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Позивач довів суду факт порушення з боку відповідача своїх зобовязань за усною угодою в повному обсязі, відповідачем порушено строк оплати у повному обсязі за товар та виконані позивачем послуги.

Відповідач у судові засідання жодного разу не зявився, не заперечив проти позовних вимог.

Згідно ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст.ст. 73, 77 ГПК України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності (ст.86 ГПК України).

За таких обставин, суд задовольняє позов Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради в повному обсязі.

В порядку ст. 129 ГПК України, судовий збір у сумі 5 763 грн. 00 коп. покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 123, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради, м. Запоріжжя до Громадської організації Творче натхнення, м. Запоріжжя задовольнити.

Розірвати договір оренди № 172/9 від 14.11.2014 р. укладений між Департаментом комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради (69105 м. Запоріжжя, пр. Соборний, 206, ), міським комунальним підприємством «Основаніє» (69095, м. Запоріжжя, вул. Українська, 29а, уод ) та Громадською організацією Творче натхнення (69121 м. Запоріжжя, вул. Ладозька, буд. 34, прим. 73, ).

Зобовязати Громадську організацію Творче натхнення (69121 м. Запоріжжя, вул. Ладозька, буд. 34, прим. 73, ) звільнити нежитлове приміщення № 73 першого поверху (літ. А-9) загальною площею 8,4 кв.м., за адресою: м. Запоріжжя, вул. Ладозька, 34, шляхом виселення Громадської організації Творче натхнення (69121, м. Запоріжжя, вул. Ладозька, буд. 34, прим. 73, ) на користь Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради (69105 м. Запоріжжя, пр. Соборний, 206, ).

Стягнути з Громадської організації Творче натхнення (69121 м. Запоріжжя, вул. Ладозька, буд. 34, прим. 73, ) на користь Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради (69105 м. Запоріжжя, пр. Соборний, 206, ) стягнути до місцевого бюджету на р/р 8006 УК у Дніпровському районі м. Запоріжжя, МФО 899998, , код платежу 22080401) 739 (сімсот тридцять девять) грн. 53 коп. заборгованості з орендної плати. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Стягнути з Громадської організації Творче натхнення (69121 м. Запоріжжя, вул. Ладозька, буд. 34, прим. 73, ) на користь Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради (69105 м. Запоріжжя, пр. Соборний, 206, на розрахунковий рахунок № 8540, відкритий в УДКСУ у м. Запоріжжі Запорізької області, банк - ГУДКСУ у Запорізькій області, МФО 813015) 5 763 (пять тисяч сімсот шістдесят три) грн. 00 коп. судового збору. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення оформлено та підписано 05.04.2019 р.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення розміщено в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою у мережі Інтернет за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя С.С. Дроздова