ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2019 року м. ОдесаСправа № 916/2538/18
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддів секретар судового засідання Представники сторін: Від ТОВ «Обратка» Від ТОВ «Юнімар-Логістік»ОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3 ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5, посвідчення № 000923, дата видачі: 06.02.18; ордер ХС №71130 від 31.10.18; виконуючий обовязки директора ОСОБА_6, довіреність № б/н, дата видачі: 03.12.18; наказ № 6-к від 08.04.19;
розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю «Юнімар-Логістік»
на рішення господарського суду Одеської області
від15.01.2019 року (суддя суду першої інстанції: ОСОБА_8; час і місце оголошення рішення: 15.01.2019 о 14:10, м. Одеса, пр. Шевченка, 29, Господарський суд Одеської області, зал судового засідання № 16)
у справі за позовом до відповідача про№ 916/2538/18 ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю «Обратка» ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю «Юнімар-Логістік» стягнення 159583,77 грн.,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю «Обратка» звернулося до господарського суду Одеської області з позовом про стягнення з ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю «Юнімар-Логістік» 159583,77 грн., з яких: 134000 грн. основний борг, 1893 грн. 3% річних, 1590,18 грн. інфляційні витрати, 22100,59 грн. пеня.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 15.01.2019 позов ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю «Обратка» задоволено частково; стягнуто з ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю «Юнімар-Логістік» на користь ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю «Обратка» основний борг у розмірі 134 000 (сто тридцять чотири тисячі) грн., 3% річних у розмірі 572 (пятсот сімдесят дві) грн. 71 коп., пеню у розмірі 6872 (шість тисяч вісімсот сімдесят дві) грн. 55 коп., судовий збір у розмірі 2121 (дві тисячі сто двадцять одна) грн. 68 коп. та витрати на надання професійної правничої допомоги у розмірі 6204 (шість тисяч двісті чотири) грн. 37 коп.; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

ОСОБА_9 рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що 26.04.2018 ТОВ «Обратка» та ТОВ «Юнімар Логістік» складено заявку на перевезення вантажу № 2, предметом якої є забезпечення перевезення (організація перевезення) небезпечного вантажу автомобільним транспортом Виконавцем за замовленням Замовника.

08.06.2018р. відповідачем підписаний акт надання послуг № 164 від 08.06.2018р.. згідно з яким вартість наданих позивачем послуг становить 20 000грн., проте надані позивачем послуги не оплатив, тому суд першої інстанції позовні вимоги щодо стягнення з відповідача боргу в сумі 20 000грн. визнав обґрунтованими і правомірними, та такими, що підлягають задоволенню господарським судом.

Суд першої інстанції також зазначив, що виходячи з того, що акт надання послуг № 66 від 28.04.2018 на суму 114 000 грн. підписаний відповідачем за відсутністю жодних претензій по обєму, якості та строкам виконання робіт (надання послуг) позивачем, що строк оплати наданих позивачем послуг змінений відповідачем у листі від 26.07.2018 до 15.09.2018 і жодних заперечень щодо зміни цього строку позивачем не надано, господарський суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача основного боргу в сумі 114 000 грн.

Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідача 3% річних, суд першої інстанції зазначив, що перевіривши розрахунок 3% річних, господарським судом встановлено, що вказаний розрахунок здійснено за період, більший ніж становить прострочення відповідача з оплати послуг позивача, а тому господарським судом здійснений розрахунок 3% річних, згідно з яким розмір 3% річних за період з 16.09.2018р. по 06.11.2018р. становить 572,71 грн.

Перевіривши розрахунок індексу інфляції, господарським судом встановлено, що вказаний розрахунок здійснено за період, більший ніж становить прострочення відповідача з оплати послуг позивача. При цьому враховуючи рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, викладені Верховним Судом України у листі від 03.04.1997р. №62-97р., приймаючи до уваги, що прострочення з оплати наданих позивачем послуг становить з 16.09.2018р., господарський суд дійшов висновку, що в межах визначеного позивачем періоду часу (до вересня 2019р.) індекс інфляції не застосовується. Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку відмовити у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача інфляційних витрат.

Також, суд першої інстанції перевірив розрахунок пені та встановив, що вказаний розрахунок здійснено за період, більший ніж становить прострочення відповідача з оплати послуг позивача. За таких обставин, господарським судом здійснений розрахунок пені, згідно з яким розмір пені за період з 16.09.2018р. по 06.11.2018р. становить 6 872,55 грн. Тому, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача пені задоволені господарським судом частково в сумі 6 872,55 грн.

З огляду на вищевикладене, господарський суд першої інстанції дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю «Обратка», а тому витрати на правничу допомогу та судові витрати з оплати судового збору понесені позивачем, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

22.02.2019 року до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю «Юнімар-Логістік» на рішення Господарського суду Одеської області від 15.01.2019 у справі № 916/2538/18, в якій апелянт просить скасувати рішення Господарського суду Одеської області від 15.01.2019 по справі № 916/2538/18 та прийняти нове рішення, яким відмовити ТОВ «Обратка» в задоволенні позовних вимог. Крім того, в апеляційній скарзі апелянт просить поновити строк на звернення з апеляційною скаргою.

Як на підставу викладених у скарзі вимог, апелянт посилається на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права України.

Апелянт зазначає, що для виконання вимог щодо сплати за перевезення у відповідача на руках повинен бути повний перелік документів. Але, як також у рішенні встановив суд, повний пакет оригінальних документів позивач не надав відповідачу.

Експрес-накладна «Нова пошта» № 0219 від 01.06.2018, яка надана до суду позивачем разом із витягом з сайту «Нова пошта» про одержання відправлення, не приймаються до уваги господарським судом в якості належних доказів надіслання відповідачу повного пакету документів в оригіналі, оскільки поштове відправлення надіслано відповідачу на адресу, що не відповідає адресі, яка узгоджена сторонами у заявці № 2 від 26.04.2018.

Більш того, апелянт зазначає, що експрес-накладна «Нова пошта» № 0219 від 01.06.2018, яка надана до суду позивачем, не відповідає за своїм змістом експрес-накладній «Нова пошта» № 0219 від 01.06.2018, яка засвідчена печаткою ПНФП № 16196 ТОВ «Пост-Фінанс» та надана відповідачем до суду, зокрема щодо інформації, яка міститься в графі відправник та у графі додаткова інформація.

Як стверджує апелянт, оскільки не надані оригінали документів відповідно до переліку, зазначеному в Заявці на перевезення, то і відсутні підстави для сплати грошових коштів на умовах укладеного між сторонами правочину.

Апелянт наголошує, що обґрунтовуючи правомірність своїх вимог позивачем надано завірені третьою особою копії ТТН № 2604/12 від 26.04.2018, ТТН № 2604/15 від 26.04.2018, ТТН № 2704/4 від 27.04.2018, ТТН № 2704/2 від 27.04.2018, ТТН № 2704/8 від 27.04.2018, ТТН № 2704/6 від 27.04.2018.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 27.02.2019року поновлено ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю «Юнімар-Логістік» пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Одеської області від 15.01.2019року у справі № 916/2538/18; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю «Юнімар-Логістік» на рішення Господарського суду Одеської області від 15.01.2019 року у справі № 916/2538/18; встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу до 13.03.2019; розяснено учасникам справи про їх право до 13.03.2019 подати до суду заяви чи клопотання стосовно призначення експертизи, витребування доказів, судових доручень щодо збирання доказів, залучення у справі спеціаліста, перекладача, вжиття заходів забезпечення позову, відводів, затвердження мирових угод тощо, а також надати заперечення на заяви та клопотання інших осіб із доказами направлення копій таких заяв або заперечень іншим учасникам справи.

15.03.2019 до Південно-західного апеляційного господарського суду від ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю «Обратка» надійшов відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю «Юнімар-Логістік».

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 18.03.2019 призначено справу № 916/2538/18 до розгляду на 09 квітня 2019 року о 12:00 год.

У судове засідання 09.04.2019 зявились представники позивача та відповідача.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин:

26.04.2018року між ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю «Обратка» (Виконавець) та ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю «Юнімар Логістік» (Замовник) складено Заявку на перевезення вантажу № 2 (далі за текстом Заявка № 2), яка фактично містить усі істотні умови договору перевезення.

Відповідно до п. 1.1. Заявки № 2, предметом цієї Заявки є забезпечення перевезення (організація перевезення) небезпечного вантажу автомобільним транспортом Виконавцем за замовленням Замовника, у відповідності до наступного:

1.2. Виконавець для здійснення перевезення використовує автомобіль:

- Маршрут перевезення: м. Одеса м. Калуш (Івано-Франківської обл.);

- Найменування, тип вантажу: хімія;

- ОСОБА_6 небезпечного вантажу: АДР 3;

- Номер ООН вантажу: ООН;

- Габаритні та вагові характеристики вантажу: металеві бочки обтягнуті плівкою на деревяних піддонах, вага до 20т;

- Вимоги до транспорту: критий кузов, заднє завантаження, рівна підлога;

- Вантажовідправник: ТОВ «Юнімар Логістік»;

- Адреса завантаження: Одеська обл., м. Іллічівськ-5 ИМРП;

- ОСОБА_5 та час завантаження: 26.04.2018 на 12:00;

- Вантажоодержувач: ДП «Калушський ДЕЗ ІХП НАН»;

- Адреса розвантаження: Івано-Франківська обл., м. Калуш, А-8;

- ОСОБА_5 та час розвантаження: 28.04.2018 до 09:00.

ОСОБА_10 п.2.1. Заявки № 2, Виконавець зобовязаний здійснювати перевезення вантажу, з дотриманням термінів доставки та цілісності вантажу.

Пунктом 2.2. Заявки № 2 передбачено, що Виконавець зобовязаний після розвантаження вантажу передати Замовнику оригінали наступних документів: СМR з відмітками вантажовідправника/вантажоодержувача про прийом та здачу вантажу та відповідних митних органів, рахунку, акту виконаних робіт на адресу: 65003, м. Одеса, Відділення нової пошти № 7 отримувач - ТОВ «Юнімар Логістік».

Відповідно до п. 3.3. Заявки № 2, Замовник зобовязаний своєчасно в терміни, здійснювати оплату послуг Виконавця в строки і на умовах, передбачених цією Заявкою.

Як визначено в п. 4.1. Заявки № 2, вартість перевезення складає 114 000,00 грн.

Відповідно до п. 4.2. Заявки № 2, Замовник здійснює оплату готівкою протягом 14 календарних днів з моменту отримання пакету документів. Повний розрахунок за перевезення здійснюється Замовником при наявності оригіналів документів, передбачених п. 2.2. даної заявки. У разі ненадання Замовником вмотивованої письмової відмови від підписання ОСОБА_10 виконаних робіт після наданої послуги, такий акт вважається узгоджений сторонами та підписаним (прийнятим) Замовником після спливу семи календарних днів з моменту його отримання.

ОСОБА_10 п. 5.6. Заявки № 2, у разі порушення термінів оплати послуг, Замовник виплачує Виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу за кожний календарний день прострочення платежу несвоєчасно виконання зобовязань.

Як визначено в п. 6.1. Заявки № 2, кожна із сторін може діяти від імені, за дорученням та за кошти третьої сторони, тобто надавати експедиційні послуги за винагороду. Винагородою експедитора є різниця між грошовими коштами, отриманими в якості оплати і виплаченими за виконання перевезення.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, позивачем надані відповідачу послуги на виконання умов Заявки, що підтверджується відповідним ОСОБА_10 надання послуг № 66 від 28.04.2018року, який підписаний Замовником в особі директора ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю «Юнімар Логістік» та Виконавцем ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю «Обратка», та підписи скріплені печатками підприємств.

ОСОБА_10 надання послуг № 66 від 28.04.2018 року ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю «Обратка» були надані ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю «Юнімар Логістік» транспортні послуги по маршруту м. Одеса-м. Калуш, загальною вартістю 114 000,00грн. Крім того в означеному ОСОБА_10 вказано, що Замовник (ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю «Юнімар Логістік») претензій по обєму, якості та строкам виконання робіт (надання послуг) не має. ОСОБА_9 був складений на підставі наведених документів: Договір № 2 від 26.04.2018; Рахунок на оплату покупцю № 66 від 28 квітня 2018, про що сторони зазначили в самому ОСОБА_9.

04.01.2019 ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю «Обратка» на підтвердження надання транспортних послуг, зазначених в ОСОБА_9 надання послуг № 66 від 28.04.2018 року, ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю «Обратка» до суду надано засвідчені копії товарно-транспортних накладних:

- № 2704/6 від 27.04.2018;

- № 2704/8 від 27.04.2018;

- № 2704/2 від 27.04.2018;

- № 2704/4 від 27.04.2018;

- № 2604/15 від 26.04.2018;

- № 2604/12 від 26.04.2018.

Означені копії товарно-транспортних накладних засвідчені Державним підприємством «Калуський дослідно-експериментальний завод», яке є вантажоодержувачем відповідного вантажу згідно Заявки.

В матеріалах справи також міститься рахунок на оплату № 66 від 28.04.2018 на суму 114 000,00грн.

07.06.2018року ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю «Обратка» (Виконавець) та ОСОБА_7 з обмеженою відлповідальністю «Юнімар Логістік» (відповідач, Замовник) складено заявку на перевезення вантажу № 07/06/905 (далі по тексту Заявка № 07/06/905), яка по суті містить усі істотні умови договору перевезення.

Відповідно до п. 1.1. Заявки № 07/06/905, предметом цієї Заявки є організація забезпечення доставлення вантажу автомобільним транспортом Виконавцем за замовленням Замовника, у відповідності до наступного:

- Маршрут перевезення: Одеса ОСОБА_6;

- Найменування, тип вантажу: хімія в бочках;

- Габаритні та вагові характеристики вантажу: 20т/86м3;

- Вимоги до транспорту: тент, заднє завантаження;

- Адреса завантаження: Одеса ЗГ ТТН;

- ОСОБА_5 та час завантаження: 07.06.2018;

- Адреса розвантаження: ОСОБА_6;

- ОСОБА_5 та час розвантаження: 08.06.2018.

ОСОБА_10 п.2.1. Заявки № 07/06/905, Виконавець зобовязаний здійснювати перевезення вантажу, з дотриманням термінів доставки та цілісності вантажу.

Пунктом 2.2. Заявки № 07/06/905 передбачено, що Виконавець зобовязаний після розвантаження вантажу передати Замовнику ТТН, рахунок, податкову накладну (за необхідністю) та акти виконаних робіт.

Відповідно до п. 3.3. Заявки № 07/06/905, Замовник зобовязаний своєчасно в терміни, здійснювати оплату послуг Виконавця в строки і на умовах, передбачених цією Заявкою.

Як визначено в п. 4.1. Заявки № 07/06/905, вартість перевезення складає: 20 000,00 грн.

Відповідно до п. 4.2. Заявки № 07/06/905, Замовник здійснює оплату по: безготівковому розрахунку протягом 14 банківських днів з моменту отримання пакету документів. Підписи обох сторін на акті виконаних робіт посвідчуть факт отримання Замовником пакету документів, який складається з: оригіналів рахунку-фактури, податкової накладної, акту виконаних робіт, товарно-транспортної накладної та Заявки. У разі ненадання Замовником вмотивованої письмової відмови від підписання ОСОБА_10 виконаних робіт після наданої послуги, такий акт вважається узгоджений сторонами та підписаним (прийнятим) Замовником після спливу семи календарних днів з моменту його отримання.

ОСОБА_10 п. 5.7. Заявки № 07/06/905, у разі порушення термінів оплати послуг, Замовник виплачує Виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу за кожний календарний день прострочення платежу несвоєчасно виконання зобовязань.

Пунктом п. 6.2. Заявки № 07/06/905 передбачено, що кожна із сторін може діяти від імені, за дорученням та за кошти третьої сторони, тобто надавати експедиційні послуги за винагороду. Винагородою експедитора є різниця між грошовими коштами, отриманими в якості оплати і виплаченими за виконання перевезення.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, позивачем надані відповідачу послуги на виконання умов Заявки № 07/06/905, що підтверджується відповідним ОСОБА_10 надання послуг № 164 від 08.06.2018року, який підписаний Замовником в особі директора ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю «Юнімар Логістік» та Виконавцем ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю «Обратка», та підписи скріплені печатками підприємств.

ОСОБА_10 надання послуг № 164 від 08.06.2018 року ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю «Обратка» були надані ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю «Юнімар Логістік» транспортні послуги по маршруту м. Одеса-м. Калуш, загальною вартістю 20 000,00грн. Крім того в означеному ОСОБА_10 вказано, що Замовник (ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю «Юнімар Логістік») претензій по обєму, якості та строкам виконання робіт (надання послуг) не має. ОСОБА_9 був складений на підставі наведених документів: Договір № 07/06/905 від 07.06.2018; Рахунок на оплату покупцю № 164 від 08 червня 2018, про що сторони зазначили в самому ОСОБА_9

В матеріалах справи також міститься рахунок на оплату № 164 від 08.06.2018 на суму 20 000,00грн.

Позивачем до позовної заяви надано лист ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю «Юнімар Логістік» № б/н від 26.07.2018, в якому зазначено, що ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю «Юнімар Логістік» в особі Директора ОСОБА_11, що діє на підставі статуту, гарантує здійснення оплати на користь ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю «Обратка» за надані послуги згідно рахунку на оплату № 66 від 28.04.2018 року, № 164 від 08.06.2018 року виставлених на підставі договору № 190514/916 від 19.05.2014 року на суму 134 000,00грн. в строк до 15.09.2018року.

Оскільки, в строк до 15.09.2018 ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю «Юнімар Логістік» послуги по перевезенню, надані ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю «Обратка» за Заявкою № 2 та Заявкою № 07/06/905, так і не були оплачені, останній звернувся до господарського суду з позовною заявою, в якій просив стягнути з ТОВ «Юнімар Логістік»:

- 134 000,00грн. основний борг;

- 1 893,00грн. 3% річних;

- 1 590,18грн. сума інфляційних витрат;

- 22 100,59грн. пеня.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобовязання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

ОСОБА_10 з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, однією із підстав виникнення цивільних прав та обовязків є договір, який в силу вимог ч. 1 ст. 629 Цивільного кодексу України є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до Заявки № 2 та Заявки № 07/06/905 на перевезення вантажу, позивач зобовязався забезпечити перевезення (організувати перевезення) небезпечного вантажу відповідача автомобільним транспортом, а відповідач зобовязався оплатити надані позивачем послуги.

Частиною 1 статті 929 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобовязується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу. Договором транспортного експедирування може бути встановлено обовязок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобовязання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов'язання, пов'язані з перевезенням. Договором транспортного експедирування може бути передбачено надання додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу (перевірка кількості та стану вантажу, його завантаження та вивантаження, сплата мита, зборів і витрат, покладених на клієнта, зберігання вантажу до його одержання у пункті призначення, одержання необхідних для експорту та імпорту документів, виконання митних формальностей тощо).

ОСОБА_10 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як передбачено ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до п. 4.2. Заявки № 2, строк оплати наданих послуг становить протягом 14 календарних днів з моменту одержання пакету оригіналів документів: СМR з відмітками вантажовідправника/вантажоодержувача про прийом та здачу вантажу та відповідних митних органів, рахунку, акту виконаних робіт, які мають бути передані відповідачу на адресу: 65003, м. Одеса, відділення нової пошти № 7, отримувач - ТОВ «Юнімар Логістік».

На підтвердження направлення позивачем відповідачу пакету документів, передбаченого п. 4.2. Заявки № 2, ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю «Обратка» до матеріалів справи надано експрес-накладну «Нова пошта» № 0219 від 01.06.2018року та ОСОБА_2 з сайту «Нова пошта» про одержання відправлення.

Дослідивши надані документи, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновками суду першої інстанції, що експрес-накладна «Нова пошта» №0219 від 01.06.2018року не приймається до уваги в якості належного доказу надіслання відповідачу повного пакету документів, оскільки поштове відправлення надіслано відповідачу на адресу: м. Одеса, вул. Канатна, 39, оф.44, що не відповідає адресі, яка узгоджена сторонами у п. 2.2. Заявки № 2 65003, м. Одеса, Відділення нової пошти №7.

Доказів узгодження сторонами іншої адреси надіслання документів, ніж та, що встановлена умовами Заявки № 2, позивачем до суду не надано. Також позивачем не надано до суду доказів знаходження відповідача за адресою: м. Одеса, вул. Канатна, 39, оф. 44. Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань свідчить, що місцезнаходженням відповідача є: м. Одеса, вул. Бугаївська, 35, оф. 1003. Така саме адреса відповідача зазначена і у Заявці № 2 у розділі реквізити та підписи сторін.

Крім того, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що відповідачем до матеріалів справи також надано експрес-накладну «Нова пошта» № 0219 від 01.06.2018р., яка досліджена колегією суддів апеляційного господарського суду.

Як встановлено колегією суддів апеляційного господарського суду, експрес-накладна «Нова пошта» № 0219 від 01.06.2018, яка надана до суду відповідачем та засвідчена печаткою ПНФП №16196 ТОВ «Пост-Фінанс», не відповідає експрес-накладній «Нова пошта» № 0219 від 01.06.2018 (наданій позивачем), а саме: інформація, яка міститься в графі відправник та у графі додаткова інформація містять розбіжності.

За таких обставин, господарський суд Одеської області дійшов вірного висновку, що позивачем не доведено обставин одержання відповідачем пакету оригіналів документів, передбачених п. 2.2. Заявки № 2.

Інших доказів, які підтверджують факт виконання позивачем вимог п. 2.2. Заявки № 2, а саме надіслання (вручення) відповідачу повного пакету оригіналів документів за адресою: 65003, м. Одеса, відділення нової пошти №7, матеріали справи не містять.

Таким чином, оскільки Позивачем не виконані вимоги п. 2.2. Заявки № 2, необхідним є встановлення строку, протягом якого відповідач зобовязаний оплатити надані позивачем послуги згідно умов Заявки № 2.

З даного приводу суд першої інстанції зазначив, що листом № б/н від 26.07.2018, який підписаний директором ТОВ «Юнімар Логістік» та засвідчений печаткою цього товариства, ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю «Юнімар Логістік» гарантувало здійснити оплату на користь ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю «Обратка» за надані послуги згідно рахунку на оплату № 66 від 28.04.2018, № 164 від 08.06.2018 на суму 134 000,00грн. в строк до 15.09.2018 року.

ОСОБА_9 лист отриманий ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю «Обратка», та ОСОБА_7 не висловлено (не надано) жодного заперечення щодо строків оплати, які запропоновані відповідачем у вказаному листі до 15.09.2018року.

З урахуванням викладеного, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновками суду першої інстанції, що ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю «Юнімар Логістік» листом № б/н від 26.07.2018 змінило строки оплати послуг наданих на підставі Заявки № 2, а саме - до 15.09.2018, та позивач погодився з даними змінами, оскільки не надав заперечень щодо даного листа відповідача.

Апелянт в позовній заяві звернув увагу на те, що копії ТТН № 2604/12 від 26.04.2018, ТТН № 2604/15 від 26.04.2018, ТТН № 2704/4 від 27.04.2018, ТТН № 2704/2 від 27.04.2018, ТТН № 2704/8 від 27.04.2018, ТТН № 2704/6 від 27.04.2018 завірені третьою особою. Щодо даних тверджень апелянта колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Первинний документ (в господарському праві) - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення (ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»).

Закон України «Про автомобільний транспорт» та Правила перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджені наказом Мінтрансу України від 14.10.1997 № 363, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 20.02.1998 за № 128/2568, визначають товарно-транспортні накладні обовязковим документом, що повинен оформлюватися при перевезенні вантажів автомобільним транспортом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Отже, товарно-транспортна накладна є основним документом на вантаж, що повинен оформлятися при здійсненні вантажних автоперевезень та одночасно з цим товарно-транспортна накладна виступає первинним документом бухгалтерського обліку.

Як вже було зазначено апеляційним судом, позивачем до матеріалів справи надано товарно-транспортні накладні, які підтверджують факт належного виконання ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю «Обратка» своїх зобовязань за Заявкою № 2, про що не заперечує вантажоотримувач.

Відповідно до п. 11 Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна, форму якої наведено в додатку 7 до цих Правил. Товарно-транспортна накладна може оформлюватись субєктом господарювання без дотримання форми, наведеної в додатку 7 до цих Правил, за умови наявності в ній інформації про назву документа, дату і місце його складання, найменування (прізвище, ім'я, по батькові) перевізника та/або експедитора, замовника, вантажовідправника, вантажоодержувача, найменування та кількість вантажу, його основні характеристики та ознаки, які надають можливість однозначно ідентифікувати цей вантаж, автомобіль (марка, модель, тип, реєстраційний номер), причіп/напівпричіп (марка, модель, тип, реєстраційний номер), пункти навантаження та розвантаження із зазначенням повної адреси, посади, прізвища та підписів відповідальних осіб вантажовідправника, вантажоодержувача, водія та/або експедитора. Оформлення перевезень вантажів товарно-транспортними накладними здійснюється незалежно від умов оплати за роботу автомобіля. Товарно-транспортну накладну на перевезення вантажів автомобільним транспортом Замовник (вантажовідправник) повинен виписувати в кількості не менше чотирьох екземплярів. Замовник (вантажовідправник) засвідчує всі екземпляри товарно-транспортної накладної підписом. Після прийняття вантажу згідно з товарно-транспортною накладною водій (експедитор) підписує всі її екземпляри. Перший екземпляр товарно-транспортної накладної залишається у Замовника (вантажовідправника), другий - передається водієм (експедитором) вантажоодержувачу, третій і четвертий екземпляри, засвідчені підписом вантажоодержувача, передається Перевізнику.

Колегією суддів апеляційного господарського суду встановлено, що дійсно товарно-транспортні накладні завірені ДП «Калуський дослідно-експериментальний завод», однак дана особа відповідно до Заявки № 2 визначена сторонами як Вантажоодержувач, та має безпосереднє відношення до даних перевезень. Таким чином, товарно-транспортні накладні завірені Вантажоодержувачем - ДП «Калуський дослідно-експериментальний завод» не суперечить правилам перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджені наказом Мінтрансу України від 14.10.1997 № 363, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 20.02.1998 за № 128/2568.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів апеляційного господарського суду приймає до уваги, що акт надання послуг № 66 від 28.04.2018р. на суму 114 000,00 грн. підписаний відповідачем за відсутністю жодних претензій по обєму, якості та строкам виконання робіт (надання послуг) позивачем, строк оплати наданих позивачем послуг змінений відповідачем у листі від 26.07.2018р. до 15.09.2018р. і жодних заперечень щодо зміни цього строку позивачем не надано, а тому господарський суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача основного боргу в сумі 114 000,00грн. за Заявкою № 2.

Щодо стягнення з відповідача суми боргу за Заявкою № 07/06/905 у розмірі 20 000,00грн. колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає наступне.

Відповідно до п. 4.2. Заявки № 07/06/905, Замовник здійснює оплату по: безготівковому розрахунку протягом 14 банківських днів з моменту отримання пакету документів. Підписи обох сторін на акті виконаних робіт посвідчуть факт отримання Замовником пакету документів, який складається з: оригіналів рахунку-фактури, податкової накладної, акту виконаних робіт, товарно-транспортної накладної та Заявки. У разі ненадання Замовником вмотивованої письмової відмови від підписання ОСОБА_9 виконаних робіт після наданої послуги, такий акт вважається узгоджений сторонами та підписаним (прийнятим) Замовником після спливу семи календарних днів з моменту його отримання.

В матеріалах справи міститься акт надання послуг № 164 від 08.06.2018 на суму 20 000,00грн. підписаний як Виконавцем ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю «Обратка» так і Замовником ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю «Юнімар Логістік». В акті вказано, що Замовник (ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю «Юнімар Логістік») претензій по обєму, якості та строкам виконання робіт (надання послуг) не має.

ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю «Обратка» виставлено ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю «Юнімар Логістік» рахунок на оплату № 164 від 08.06.2018 на суму 20 000,00грн.

Листом № б/н від 26.07.2018 ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю «Юнімар Логістік» гарантував ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю «Обратка» здійснення оплати згідно рахунку № 164 від 08. 06.2018.

Матеріали справи не містять, та ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю «Юнімар Логістік» до матеріалів справи не надано доказів сплати рахунку № 164 від 08.06.2018 на суму 20 000,00грн.

Таким чином, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновками суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю «Обратка» в частині стягнення з відповідача ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю «Юнімар Логістік» суми боргу у розмірі 20 000,00грн., яка виникла на підставі Заявки № 07/06/905.

Крім іншого, ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю «Обратка» також просить стягнути з ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю «Юнімар Логістік» пеню, 3% річних та інфляційних, та в позовній заяві здійснює розрахунок означених сум.

Дослідивши вимоги позивача в частині стягнення з відповідача 3% річних колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає наступне.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Розрахунок 3% річних за Заявкою № 2 здійснений на суму боргу 114 000,00грн., за період з 12.05.2018 по 06.11.2018, та становить 1 668,00грн.

Розрахунок 3% річних за Заявкою № 07/06/905 здійснений на суму боргу 20 000,00грн., за період з 22.06.2018 по 06.11.2018, та становить 225,00грн.

Як вже зазначалося апеляційним судом листом № б/н від 26.07.2018 ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю «Юнімар Логістік» змінено строк оплати до 15.09.2018 року, таким чином прострочення платежу за Заявками № 2 та № 07/06/905 починається з 16.09.2018 року.

Господарським судом здійснений розрахунок 3% річних за період з 16.09.2018р. по 06.11.2018р., та встановлено розмір 3% у сумі 572,71 грн.

Колегією суддів апеляційного господарського суду перевірено розрахунок 3% річних, здійснений судом першої інстанції, та встановлено, що розрахунок здійснено арифметично вірно, тому з відповідача підлягає стягненню сума 3% річних у розмірі 572,71грн.

Щодо стягнення з відповідача індексу інфляції, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає.

Розрахунок індексу інфляції за Заявкою № 2 здійснений на суму боргу 114 000,00грн., за період з травня 2018 по вересень 2018, та становить 1 352,84грн.

Розрахунок індексу інфляції за Заявкою № 07/06/905 здійснений на суму боргу 20 000,00грн., за період з червня 2018 по вересень 2018, та становить 237,34грн.

Відповідно до частини другої статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом статті 625 Цивільного кодексу України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від ухвалення рішення суду про присудження суми боргу, відкриття виконавчого провадження чи його зупинення.

Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобовязання.

ОСОБА_10 з Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» індекс споживчих цін (індекс інфляції) обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. На даний час індекс інфляції розраховується Державною службою статистики України і щомісячно публікується, зокрема, в газеті «Урядовий курєр». Отже, повідомлені друкованими засобами масової інформації з посиланням на зазначений державний орган відповідні показники згідно зі статтями 17, 18 Закону України «Про інформацію» є офіційними і можуть використовуватися господарським судом і учасниками судового процесу для визначення суми боргу.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція.

Саме таку правову позицію викладено у пунктах 3.1, 3.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013.

У застосуванні індексації колегією суддів Південно-західного апеляційного господарського суду також враховуються рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, викладені в листі Верховного Суду України №62 97р. від 03.04.1997. У листі Верховного Суду України №62 97р. від 03.04.1997 зазначено, що при застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а у середньому за місяць, тому умовно слід виходити з того, що сума, внесена за період з 1 по 15 число відповідного місяця, наприклад травня, індексується за період з урахуванням травня, а якщо з 16 по 31 число, то розрахунок починається з наступного місяця - червня. Для визначення індексу інфляції за будь-який період необхідно щомісячні індекси, що складають будь-який період, перемножити між собою.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів зазначає, що прострочення виконання зобовязання з оплати транспортних послуг виникло з 16.09.2018, відтак розрахунок інфляційних втрат починається з наступного місяця з жовтня. Однак за розрахунком позивача він просить стягнути інфляційні втрати та зазначає період часу до вересня 2018, що виключає можливість нарахування інфляційних втрат за цей період.

За таких обставин Південно-західний апеляційний господарський суд погоджується з доводами суду першої інстанції, що у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача інфляційних витрат слід відмовити.

В частині стягнення з відповідача пені за несвоєчасне виконання зобовязань у розмірі 22 100,59грн. слід зазначити наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

ОСОБА_10 з ч. 2 ст. 551 Цивільного кодексу України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

В пункті 5.6. Заявки № 2 та в п. 5.7. Заявки № 07/06/905 передбачено, що у разі порушення строку оплати послуг відповідач сплачує позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення.

Перевіривши розрахунок пені, судом встановлено, що відповідач розраховує суму пені на суму боргу у розмірі 114 000,00грн. за період з 12.05.2018 по 06.11.2018, а на суму боргу у розмірі 20 000,00грн. за період з 22.06.2018 по 06.11.2018 та загальна сума пені становить 22 100,59грн.

Оскільки період прострочення сплати суми боргу у розмірі 114 000,00грн. та 20 000,00грн. становить починаючи з 16.09.2018, господарським судом здійснений розрахунок пені, згідно з яким розмір пені за період 16.09.2018р. по 06.11.2018р. становить загальну суму 6 872,55 грн.

Колегією суддів апеляційного господарського суду перевірено розрахунок пені здійснений судом першої інстанції, та встановлено, що розрахунок здійснено арифметично вірно, тому з відповідача підлягає стягненню пеня у загальному розмірі 6 872,55грн.

Крім того, позивачем у позові заявлено до стягнення з відповідача судові витрати з оплати судового збору в сумі 2 393,77 грн. та з оплати витрат на професійну правничу допомогу в сумі 7 000,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.

ОСОБА_10 з п. 1 ч. 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України до витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

ОСОБА_10 з ч. 1 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

На підтвердження понесення позивачем витрат на правничу допомогу до суду надано договір № 31-18 про надання правової допомоги від 31.10.2018р., укладений між АБ «Адвокатська контора ОСОБА_5О.» та ТОВ «Обратка», свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серія ЖТ № 000923 від 06.02.2018р., ордер серія ХМС № 71130 від 31.10.2018р., акт наданих послуг № 10 від 21.12.2018р., рахунок на оплату № 9 від 19.12.2018р. та платіжне доручення № 121 від 19.12.2018р. на суму 7 000,00 грн.

За таких обставин, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновками суду першої інстанції, що сплачені позивачем АБ «Адвокатська контора ОСОБА_5О.» 7 000,00 грн. в якості витрат на правничу допомогу відносяться до судових витрат у даній справі.

Понесення позивачем судових витрат з оплати судового збору в сумі 2 393,77 грн. підтверджується платіжним дорученням № 109 від 06.11.2018р.

ОСОБА_10 статті ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витраті щодо сплати судового збору та витрати на правничу допомогу покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю «Обратка» задоволені судом частково, судові витраті щодо сплати судового збору та витрати на правничу допомогу відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України підлягають задоволенню частково відповідно до відсотку задоволених позовних вимог.

Висновки апеляційного господарського суду:

ОСОБА_10 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Стаття 74 того ж Кодексу встановлює обовязок доказування і подання доказів для сторін справи у господарському судочинстві:

1. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

2. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобовязати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

3. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Стаття 86 ГПК України встановлює правові норми для господарського суду щодо оцінки доказів:

1. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

2. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю «Юнімар-Логістік» не спростовують висновків, викладених в рішенні Господарського суду Одеської області від 15.01.2019 року у справі № 916/2538/18.

Будь-яких інших доводів, що могли б бути підставою для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення в порядку статей 277 - 279 ГПК України, апелянтом не наведено.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю «Юнімар-Логістік» на рішення Господарського суду Одеської області від 15.01.2019 року у справі № 916/2538/18 без задоволення, а оскаржуваного рішення без змін.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 269-270, 275-276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю «Юнімар-Логістік» залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Одеської області від 15.01.2019року по справі № 916/2538/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційна скарга на судове рішення подається до Верховного суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено та підписано 11.04.2019.

Головуючий К.В. Богатир

Судді: В.В. Бєляновський

ОСОБА_3