ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" березня 2019 р. Справа№ 910/6937/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Іоннікової І.А.

суддів: Михальської Ю.Б.

Чорної Л.В.

за участю секретаря судового засідання Котенка О.О.

за участю представника(-ів): згідно з протоколом судового засідання від 27.03.2019

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Експрес Енерджі Груп Юкрейн - Канада"

на рішення господарського суду міста Києва

від 08.10.2018 (повний текст рішення складено 18.10.2018)

у справі №910/6937/18 (суддя Чебикіна С.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Експрес Енерджі Груп Юкрейн - Канада"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Архісистема"

про стягнення 332235, 64 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Експрес Енерджі Груп Юкрейн - Канада" звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Архісистема" про стягнення 299648,88 грн. попередньої оплати, 25739,76 грн. інфляційних втрат, 6847,00 грн. 3% річних на підставі ст. ст. 525, 526, 530, 625 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК України.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем виставлено позивачу рахунок-фактуру №01032017-1 від 03.01.2017 на оплату товару, який було оплачено позивачем, проте відповідач замовленого товару позивачу не поставив.

01.08.2018 позивачем через канцелярію місцевого господарського суду надано заяву про уточнення (збільшення розміру) позовних вимог, у якій позивач просив суд стягнути з відповідача 2100506,86 грн., збільшивши розмір позовних вимог з урахуванням усіх оплачених та невиконаних зобов'язань згідно інших рахунків-фактур.

Заява позивача про уточнення (збільшення розміру) позовних вимог залишена судом без розгляду, виходячи з того, що заявлення вимог з повернення попередньої оплати за іншими договірними зобов'язаннями не є збільшенням кількісних показників заявлених у первісному позові у розумінні п. 2 ч. 2 ст. 46 ГПК України.

Рішенням господарського суду міста Києва від 08.10.2018 в позові відмовлено повністю.

Відмовляючи в позові, суд виходив з того, що позивачем не доведено, що строк виконання зобов'язань відповідача з постачання товару настав.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Експрес Енерджі Груп Юкрейн - Канада" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 08.10.2018 у справі №910/6937/18 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги позивача в повному обсязі; стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 7475,30 грн.

Підставою для скасування рішення суду скаржник зазначив неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, а також порушення судом норм матеріального права та процесуального права. При цьому скаржник стверджує, що суд першої інстанції неправильно застосував положення ч.2 ст.530 ЦК України, не взявши до уваги листа №74 від 16.05.2017 як вимогу до відповідача, що призвело до ухвалення неправосудного рішення.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.11.2018 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Експрес Енерджі Груп Юкрейн - Канада" передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Іоннікової І.А., суддів Суліма В.В., Коротун О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.11.2018 у справі №910/6937/18 поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Експрес Енерджі Груп Юкрейн - Канада" строк для подання апеляційної скарги на рішення господарського суду міста Києва від 08.10.2018 у справі №910/6937/18; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Експрес Енерджі Груп Юкрейн - Канада" на рішення господарського суду міста Києва від 08.10.2018 у справі №910/6937/18; зупинено дію рішення господарського суду міста Києва від 08.10.2018 у справі №910/6937/18 до винесення Північним апеляційним господарським судом судового акту за результатами розгляду апеляційної скарги. Призначено до розгляду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Експрес Енерджі Груп Юкрейн - Канада" на рішення господарського суду міста Києва від 08.10.2018 у справі №910/6937/18 на 26.12.2018.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.12.2018 розгляд справи відкладено на 10.01.2019.

Згідно розпорядження Північного апеляційного господарського суду від 10.01.2019 №09.1-08/130/19 у справі №910/6937/18 призначено повторний автоматизований розподіл, відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №910/6937/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя: Іоннікова І.А., судді: Коротун О.М., Чорна Л.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.01.2019 прийнято апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Експрес Енерджі Груп Юкрейн - Канада" на рішення господарського суду міста Києва від 08.10.2018 у справі №910/6937/18 до провадження колегією суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Іоннікової І.А., суддів Коротун О.М., Чорної Л.В; призначено справу до розгляду на 14.02.2019.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.02.2019 розгляд справи відкладено до 05.03.2019.

Згідно останнього розпорядження Північного апеляційного господарського суду у справі №910/6937/18 призначено повторний автоматизований розподіл, відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №910/6937/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя: Іоннікова І.А., судді: Михальська Ю.Б., Чорна Л.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.03.2019 прийнято апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Експрес Енерджі Груп Юкрейн - Канада" на рішення господарського суду міста Києва від 08.10.2018 у справі №910/6937/18 до провадження колегією суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Іоннікової І.А., суддів Михальської Ю.Б., Чорної Л.В. Призначено справу до розгляду на 27.03.2019.

В судове засідання апеляційної інстанції 27.03.2019 представник відповідача не з'явився.

Оскільки явка представників учасників справи у судове засідання не була визнана судом обов'язковою, а також зважаючи на наявні в матеріалах справи докази належного повідомлення учасників справи про місце, дату та час судового розгляду, апеляційний суд визнав можливим розглядати апеляційну скаргу за відсутності представника відповідача.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, апеляційний господарський суд встановив наступне.

Товариством з обмеженою відповідальністю "Архісистема" було виставлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Експрес Енерджі Груп Юкрейн - Канада" рахунок-фактуру №01032017-1 від 03.01.2016 на суму 299648,88 грн.

Позивач оплатив вищезазначений рахунок, що підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням №1949 від 01.03.2017 на суму 299648,88 грн.

Як стверджує позивач відповідачем товар не поставлено у зв'язку з чим позивач неодноразово звертався до відповідача з проханням поставити товар, однак безрезультатно і 18.05.2017 позивач звернувся до відповідача з листом №74 про наміри звертатися до суду через невиконання відповідачем своїх зобов'язань. Таким чином, на думку позивача, з 31.05.2017 зобов'язання стало простроченим, що є підставою для розірвання правовідносин між сторонами та стягнення з відповідача 299648,88 грн, попередньої оплати, 25739,76 грн. інфляційних втрат, 6847,00 грн. 3% річних на підставі ст. ст. 525, 526, 530, 625 ЦК України.

Статтями 525, 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до приписів ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства (ч.ч.1, 2 ЦК України).

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.180 ГК України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов'язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов'язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів (ч.1 ст.181 ГК України).

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст.655 ЦК України).

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч.1, 2 ст.712 ЦК України).

Колегія суддів вважає, що сторони уклали в простій письмовій формі договір поставки.

Згідно ч. 2 ст. 693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Стаття 663 ЦК України регламентує, що продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Проте, в матеріалах справи не міститься доказів на підтвердження звернення позивача до відповідача з вимогою про поставку оплаченого товару у відповідності до вимог ч. 2 ст. 530 ЦК України.

В листі №74 від 16.05.2017, на який позивач посилається як на доказ пред'явлення вимоги щодо поставки товару, не міститься відповідної вимоги.

Так, в даному листі позивач лише вказував на те, що товариством "Архісистема" не поставлено жодних будівельних матеріалів згідно оплачених рахунків-фактур, зокрема рахунку-фактури №01032017-1 від 03.01.2016 на суму 299648,88 грн.; зазначав про здійснення товариством "Експрес Енерджі Груп Юкрейн - Канада" оплати рахунків-фактур на користь товариства "Архісистема" на загальну суму 2376109,87 грн.; повідомляв про підготовку позовної заяви до господарського суду міста Києва для подальшого вирішення справи в суді, зважаючи на великий термін затримки у поставці будівельних матеріалів, проте вимоги щодо поставки товару не пред'являв.

З огляду на викладене, враховуючи те, позивачем не доведено, що строк виконання зобов'язань відповідача з поставки товару настав, колегія суддів дійшла висновку про безпідставність та необґрунтованість позовних вимог та про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Також колегія суддів зазначає про передчасність звернення позивача з вимогами про стягнення попередньої оплати вартості товару, оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження звернення останнього з вимогою до відповідача про розірвання договору.

Відповідно до ст. ст. 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у рішенні суду, питання вичерпності висновків господарського суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції ураховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у контексті конкретних обставин справи.

Вищевикладені обставини справи спростовують доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, та на які він посилається як на підставу скасування рішення суду, а тому відхиляються судом.

За таких обставин, Північний апеляційний господарський суд приходить до висновку, що суд першої інстанції прийняв рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги, скасування, зміни чи визнання нечинним оскаржуваного рішення суду не вбачається.

У зв'язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Експрес Енерджі Груп Юкрейн - Канада" залишити без задоволення, рішення господарського суду міста Києва від 08.10.2018 у справі №910/6937/18 - без змін.

Матеріали справи №910/6937/18 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287 - 289 ГПК України.

повний текст постанови складено 08.04.2019

Головуючий суддя І.А. Іоннікова

Судді Ю.Б.Михальська

Л.В. Чорна