ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" квітня 2019 р. Справа№ 910/18384/15

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Верховця А.А.

суддів: Отрюха Б.В.

Доманської М.Л.

За участю секретаря судового засідання Берегової Н.М.

та представників сторін:

від ОСОБА_2: ОСОБА_3 - ордер про надання правової допомоги серія КС № 551925 від 04.02.19;

від АТ "Альфа-Банк": Суічмезов Р.В. довіреність №008275/18 від 05.09.18.

розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_2 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.12.2018

у справі №910/18384/15 (суддя Пасько М.В.)

за позовом ліквідатора Українського консорціуму "Екосорб" арбітражного керуючого Ковалко Г.І.

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна інвестиційна группа"

про визнання права власності в межах справи № 910/18384/15

за заявою Приватного акціонерного товариства "Київспецмонтаж"

до Українського консорціуму "Екосорб"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.12.2018 у справі №910/18384/15 позов ліквідатора Українського консорціуму "Екосорб" арбітражного керуючого Ковалко Г.І. про визнання права власності, заявлений в межах справи № 910/18384/15 задоволено.

Визнано за Українським консорціумом "Екосорб" право власності на об'єкти житлової нерухомості/квартири розташовані за адресою:

- АДРЕСА_1;

- АДРЕСА_2;

- АДРЕСА_3;

- АДРЕСА_4;

- АДРЕСА_5;

- АДРЕСА_6;

- АДРЕСА_7;

- АДРЕСА_8;

- АДРЕСА_9.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_2 звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою від 04.02.2019, в якій просить суд скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.12.2018 у справі №910/18384/15 в частині визнання права власності на об'єкт житлової нерухомості/квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_10 та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ліквідатора Українського консорціуму "Екосорб" арбітражного керуючого Ковалко Г.І., щодо визнання права власності на квартиру АДРЕСА_11.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги апелянт посилається на те, що ухвала Господарського суду міста Києва від 27.12.2018, в оскаржуваній частині, постановлена при неповному з'ясуванні обставин справи, з порушенням прав власника на квартиру.

Мотивуючи доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 стверджує, що є інвестором квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_10, а відтак є її власником.

Згідно Витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу) від 06.02.2019 апеляційна скарга ОСОБА_2 у справі №910/18384/15 передана на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Верховця А.А., суддів: Доманської М.Л., Пантелієнка В.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.02.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.12.2018 у справі №910/18384/15; апеляційну скаргу призначено до розгляду на 27.02.2019.

27.02.2019 до суду апеляційної інстанції від представника АТ "Альфа-Банк" надійшов відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_2, згідно якого Банк просить суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги, оскаржувану ухвалу залишити без змін.

В судовому засіданні 27.02.2019 оголошено перерву у розгляді справи №910/18384/15 до 26.03.2019.

20.03.2019 до суду апеляційної інстанції від ОСОБА_2 надійшов виступ в судових дебатах, згідно яких скаржник просить суд скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.12.2018 у справі №910/18384/15 в частині визнання права власності на об'єкт житлової нерухомості/квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_10 та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ліквідатора Українського консорціуму "Екосорб" арбітражного керуючого Ковалко Г.І., щодо визнання права власності на квартиру АДРЕСА_11.

Згідно витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу)(складу суду) від 25.03.2019, здійсненого у зв'язку із перебуванням судді Пантелієнка В.О., який входить до складу колегії суддів і не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустці, апеляційна скарга ОСОБА_2 у справі №910/18384/15 передана на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Верховця А.А., суддів Доманської М.Л., Отрюха Б.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.03.2019 апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.12.2018 у справі №910/18384/15 прийнято до провадження у визначеному складі колегії суддів.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.03.2019 відкладено розгляд справи №910/18384/15 за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.12.2018 на 08.04.2019.

В судовому засіданні 08.04.2019 представник скаржника вимоги апеляційної скарги підтримав, просив суд апеляційну скаргу задовольнити, скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.12.2018 у справі №910/18384/15 в частині визнання за Українським консорціумом "Екосорб" права власності на квартиру АДРЕСА_9.

Представник АТ "Альфа-Банк" заперечував проти задоволення апеляційної скарги з тих підстав, що скаржником не доведено право власності на спірну квартиру; просив суд оскаржувану ухвалу залишити без змін.

В судовому засіданні 08.04.2019, згідно ст. 240 Господарського процесуального кодексу (далі за текстом - ГПК) України, оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Відповідно до ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Статтею 271 ГПК України передбачено, що апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши думку представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали норм матеріального та процесуального законодавства, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, колегія суддів дійшла висновку, що вимоги апеляційної скарги ОСОБА_2 підлягають задоволенню, ухвала Господарського суду міста Києва від 27.12.2018 у справі №910/18384/15 підлягає скасуванню в оскаржуваній частині.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон).

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 20 ГПК України, що кореспондуються з положеннями ч. 4 ст. 10 Закону про банкрутство господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

З огляду на предмет спору у даній справі та з урахуванням положень ч. 4 ст. 10 Закону, враховуючи особливий правовий режим, у якому перебуває Український консорціум "Екосорб" (постановою Господарського суду міста Києва від 02.03.2017 Український консорціум "Екосорб" визнано банкрутом), даний спір підлягає розгляду в межах справи №910/18384/15 про банкрутство, з чого слідує, що кредитори боржника мають право брати участь в даному позовному провадженні в межах справи про банкрутство.

Постановою Господарського суду міста Києва від 02.03.2017 Український консорціум "Екосорб" визнано банкрутом; відкрито ліквідаційну процедуру; ліквідатором боржника призначено арбітражного керуючого Ковалко Галину Іванівну.

Частиною 2 статті 41 Закону про банкрутство на ліквідатора, зокрема, покладено обов'язок вжиття заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб.

06.11.2018 ліквідатор Українського консорціуму "Екосорб" арбітражний керуючий Ковалко Г.І. звернулась до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна інвестиційна группа" про визнання права власності.

Так, ліквідатор боржника (далі - Позивач) в поданій заяві просила суд визнати за боржником, зокрема, право власності на об'єкт житлової нерухомості/квартири розташованої за адресою АДРЕСА_9.

В обґрунтування даної заяви ліквідатор банкрута зазначає, що в ході здійснення ліквідаційної процедури було з'ясовано, що Український консорціум "Екосорб" та ТОВ «Протасів яр» є замовниками-забудовниками житлових будинків на перетині вулиць М. Кривоноса, І.Клименка, З. Космодем'янської та Червонопартизанської в Солом'янському районі м. Києва (надалі - Об'єкт) (згідно Договору №01/287 про передачу функцій замовника-забудовника від 02.04.2004 укладеного між ДПІ "Дніпроверф"(Інститут), ТОВ "Протасів яр" (Компанія) та ТОВ УК "ЕКОСОРБ" (Консорціум).

Відповідно до п. 1.1. Договору №01/287 Інститут передає, а Компанія та Консорціум приймають на себе функції замовника-забудовника у обсягах та порядку, що визначені умовами цього Договору та відповідають Положенню "Про замовника-забудовника (єдиного замовника, дирекції підприємства, що будується) і технічний нагляд", затвердженого Постановою Держбуду СРСР від 02.02.88, №16 для досягнення наступної спільної господарської мети: проектування, будівництво, введення в експлуатацію та передача на баланс експлуатаційним організаціям житлових будинків з об'єктами соціально-культурного призначення, підземною автостоянкою, інженерними мережами та спорудами на перетині вулиць М. Кривоноса та І. Клименка, вулиць З. Космодем'янської та Червонопартизанської в Солом'янському районі м. Києва.

Відповідно до п. 2.1. Компанія та Консорціум, в рахунок виконання функцій замовника-забудовника, зокрема здійснення фінансування будівництва Об'єкту, здійснення до початку будівництва відселення мешканців з будинків за адресою: АДРЕСА_17, по АДРЕСА_18, АДРЕСА_19, в установленому порядку. Після введення Об'єкту в експлуатацію, набувають майнових прав на збудований Об'єкт, у обсягах та пропорціях, які визначаються окремим договором про пайову участь у будівництві, що укладається між Сторонами.

Пунк 2.4. Договору передбачає, зокрема, що Сторони набувають майнових прав на Об'єкт в обсягах (пропорціях), визначених додатковим договором про пайову участь у будівництві Об'єкту.

Згідно п. 3.3.2. Договору Консорціум самостійно, або із залучених коштів третіх юридичних та фізичних осіб, бере на себе зобов'язання з оплати робіт по реалізації Проекту. У тому числі витрат, які пов'язані з:

- компенсацією Інституту оплати оренди земельної ділянки, яка відведена у встановленому порядку для забудови і спорудження Об'єкту будівництва, на період будівництва;

- компенсувати Інституту 70% вартості робіт по створенню науково-технічної продукції: робіт по проектуванню та влаштуванню фундаментів Об'єкту, що будується в безпосередній близькості до існуючого житлового будинку по АДРЕСА_16";

- виконанням будівельно-монтажних та пусконалагоджувальних робіт. За окремою угодою;

- оплатою будівельних матеріалів, конструкцій. Інженерного обладнання та транспортних витрат;

- введення Об'єкту в експлуатацію та передачею Об'єкту на баланс експлуатаційним організаціям;

- вирішенням питань, пов'язаних з залученням в порядку пайової участі у будівництві Об'єкта грошових коштів юридичних та/або фізичних осіб відповідно до укладених договорів;

- оформленням у встановленому порядку права власності на житлові та нежитлові приміщення, побудовані за рахунок коштів, залучених від третіх осіб (фізичних та юридичних), а також передачі їм правовстановлюючих документів на означені приміщення.

З наведеного слідує, що ТОВ УК "Екосорб" та ТОВ "Протасів яр", як замовники-забудовники об'єктів розташованих на перетині вул. М.Кривоноса та І.Клименка, вул. З.Космодем'янської та Червонопартизанської в Солом'янському районі м. Києва, є власниками новостворених площ у пропорції: ТОВ "Протасів яр" 30%, а УК "Екосорб" 70%.

Згідно додаткової угоди №1 до Договору №01/287 про передачу функцій замовника-забудовника від 02.04.2004, ТОВ "Протасів яр" було замінено на ТОВ "БУДІВЕЛЬНА ІНВЕСТИЦІЙНА ГРУПА" (Відповідач).

Житлові будинки по АДРЕСА_20 було введено в експлуатацію в 2011-2014 роках.

Згідно протоколу розподілу житлових та нежитлових приміщень у житловому будинку на АДРЕСА_21 від 09.06.2014 за УК "Екосорб" закріплено наступні житлові приміщення №№1, 2, 4, 5, 8, 10, 11, 14, 15, 16, 17, 18, 20, 21, 22, 23, 25, 28, 33, 34, 36, 37, 40, 41, 42, 43, 44, 45, 47, 48, 49, 50, 51, 52, 53, 54, 55, 56, 65, 66, 67, 68, 69, 70, 71, 72, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 79, 80, 89, 90, 91, 92, 93, 94, 95, 96, 97, 98, 99, 100, 101, 102, 103, 104, 114, 115, 116, 117, 118, 119, 120, 129, 130, 131, 132, 133, 134, 135, 136, 137, 138, 139, 140, 141, 142, 143, 144, 145, 161, 162, 163, 166, 167, 168 та нежитлові приміщення №169,170,172,174,175, а всього загальною площею 11 010,9 м. кв.

Після розподілу площ, житлові та нежитлові приміщення розташовані по АДРЕСА_21, які було закріплено за УК "Екосорб" та профінансовані інвесторами було передано інвесторам, а інші реалізовано покупцям. На дату позову незареєстрованою залишилась, зокрема, квартира №138, що за твердженнями ліквідатора свідчить про те, що квартира не передана інвестору, а відповідно перебуває у власності УК "Екосорб" та має входити до ліквідаційної маси банкрута, за рахунок якого повинні погашатись вимоги кредиторів боржника.

В підтвердження своїх доводів ліквідатором боржника було надано до суду наступні документи: акти готовності об'єкта до експлуатації від 01.09.2011; сертифікати відповідності закінченого будівництвом об'єкта; протоколи розподілу житлових та нежитлових приміщень у житлових будинках; Договір №01/287 про передачу функцій замовника-забудовника від 02.04.2004; додаткову угоду №1 до Договору №01/287 про передачу функцій замовника-забудовника від 02.04.2004; договір оренди земельної ділянки від 21.03.2005; документи на земельні ділянки; розподільчі баланси ТОВ «Будівельна інвестиційна група» від 29.10.2009; списки інвесторів за кошти яких збудовано квартири в будинку по АДРЕСА_22 та в будинку по АДРЕСА_21; інформаційні довідки КП Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» щодо набуття права власності на спірне нерухоме майно.

За таких обставин, посилаючись на ненадання ТОВ «Будівельна інвестиційна група» документів щодо розподілу площ в будинку по АДРЕСА_21, керуючись ст. 392 ЦК України, ліквідатор боржника просив суд визнати за УК "Екосорб", зокрема, право власності на об'єкт житлової нерухомості/квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_12.

Господарський суд міста Києва задовольняючи позовні вимоги виходив з того, що позивачем доведено належними та допустимими доказами, що він є власником збудованого майна, у зв'язку з чим вимога про визнання права власності на спірний об'єкт житлової нерухомості/квартири підлягає задоволенню.

Проте суд апеляційної інстанції враховуючи обраний ліквідатором божника спосіб захисту порушених прав вважає, що позовні вимоги ліквідатора Українського консорціуму "Екосорб" арбітражного керуючого Ковалко Г.І. не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою ОСОБА_2 стверджує, що оскаржуваною ухвалою порушуються його права та законні інтереси, а саме, право власності - майнові права на спірну квартиру.

В обґрунтування даних доводів апелянт зазначає, що є інвестором спірного об'єкту та в повному обсязі виконав свої грошові зобов'язання.

Колегія суддів дослідивши додані скаржником до апеляційної скарги докази встановила, що 04.05.2006 між УК «Екосорб» та ОСОБА_2 укладено Договір №1-160-КЛ про бронювання квартири №138.

Згідно п. 2.2. Договору Емітент зобов'язується закріпити за Власником облігацій Квартиру та передати її Власнику облігацій у власність в рахунок погашення Пакета облігацій, а власник облігацій зобов'язується оплатити вартість Пакета облігацій по Договору купівлі-продажу облігацій, а також пред'явити такий пакет облігацій до погашення Емітенту у порядку, строки та на умовах, що визначені цим Договором та Інформацією про випуск.

18.04.2007 між ТОВ «КУА «Екосорб Інвест» (Власник облігацій) та УК «Екосорб» (Емітент) укладено договір №1-160-КЛ про бронювання об'єкта нерухомого майна, згідно п. 2.2 якого Емітент зобов'язується закріпити за Власником облігацій Об'єкт інвестування і передати його у власність Власнику облігацій в рахунок погашення Пакета облігацій, а Власник облігацій зобов'язується оплатити вартість Пакету облігацій за договором купівлі-продажу цінних паперів № 1-159-КЛ укладеного між Сторонами 18.04.2007 і пред'явити такий пакет облігацій до погашення Емітенту у порядку, в строки та на умовах, що визначені цим договором та інформацією про випуск.

04.05.2007 між ОСОБА_2 (Покупець) та Пайовим венчурним інвестиційним фондом «Альфа-К» недиверсифікованого виду закритого типу ТОВ «Компанія з зління активами «Екосорб Інвест» (Продавець) від імені і за рахунок якого діє Закрите акціонерне товариство «Банк НРБ» (Повірений) укладено договір купівлі - продажу цінних паперів №13170 Б.

Згідно вищезазначеного договору, а саме п.1.1 сторони домовились про те, що Продавець зобов'язується передати, а Покупець зобов'язується прийняти і оплатити цінні папери у кількості 70 шт. з вартістю одного цінного паперу 10 500,00 грн. Вартість пакета цінних паперів 735 000,00 грн.

18.04.2007 між ТОВ «КУА «Екосорб Інвест» (Власник облігації) та УК «Екосорб» укладено Додаткову угоду №1 до договору №1-160-КЛ про бронювання об'єкта нерухомого майна, якою погоджено, що у зв'язку із тим, що Власник облігацій здійснив продаж Облігацій на підставі Договору купівлі-продажу від 04.05.2007, укладеного між Власником облігацій та ОСОБА_2, сторони домовились, що договір №1-160-КЛ про бронювання об'єкта нерухомого майна від 18.04.2007 є таким, що втратив свою чинність.

23.03.2009 між УК «Екосорб» (Сторона-1) та ОСОБА_2 (Сторона-2) укладено Договір міни №1-КЛ-138-ДМ/БВ-536, згідно якого сторони погодили, що з підписанням цього договору забов'язання Сторони-1 перед Стороною-2 стосовно завершення будівництва Житлового будинку, введення його в експлуатацію, а також оформлення та реєстрація за Стороною-2 права власності на квартиру, залишаються дійсними та жодним чином не припиняються.

21.05.2015 між УК «Екосорб» (Продавець), ТОВ «Будівельна інвестиційна група» (Покупець) та гр. ОСОБА_2 (Боржник) укладено договір відступлення права вимоги №7, згідно п. 2.1 якого Продавець уступає, а Покупець приймає Право вимоги і зобов'язується сплатити Продавцю за Право вимоги грошові кошти у розмірі та порядку, визначеному цим договором. Боржник зобов'язується сплатити грошовий борг на користь Покупця у розмірі 363 500,00 грн, який виник у зв'язку з невиконанням Боржником умов договору міни. При цьому Продавець засвідчує, що Майнові права набуває Боржник тільки після повної сплати овогогрошового боргу в розмірі 363 500,00 грн. та має право оформити право власності на об'єкт нерухомості після повної оплати майнових прав на об'єкт нерухомості.

12.01.2016 УК «Екосорб» надав ОСОБА_2 бухгалтерську довідку №01/01-138 про те, що він відповідно до договору купівлі - продажу цінних паперів №1-160-КЛ від 04.05.2006 та Договору бронювання квартири №1-160- КЛ від 04.05.2006, здійснив часткову оплату за 1 кімнатну квартиру площею, 70,3, жилою площею 27,5 за адресою: АДРЕСА_13.

14.12.2016 ТОВ «Будівельна інвестиційна група» видала ОСОБА_2 бухгалтерську довідку №11 про те, що він відповідно до договору про відступлення прав вимоги №7 від 21.05.2015 здійснив оплат за однокімнату квартиру №138, загальною площею 69,5 кв.м. за адресою: АДРЕСА_21 у розмірі - 363 500,00 грн.

13.01.2016 між УК «Екосорб» та гр. ОСОБА_2 був підписаний Акт прийому - передачі квартири АДРЕСА_14, загальною площею: 69,5 кв. м., як власнику майнових прав.

Враховуючи викладене ОСОБА_2 стверджує, що є власником спірної квартири, оскільки виконав взяті на себе зобов'язання та в повному обсязі здійснив оплату даної квартири.

Проте, колегія суддів дослідивши надані скаржником докази встановила, що зазначених документів не достатньо для того, щоб дійти висновку про виконання ОСОБА_2 зобов'язань внаслідок яких можливе набуття права власності на спірний об'єкт нерухомості, оскільки в зазначених договорах є розбіжності, а скаржником не надано достатніх та допустимих доказів, в розумінні ст.ст. 77-79 ГПК України, в підтвердження своїх доводів. Зокрема, скаржником не надано належних доказів сплати грошових коштів за спірний об'єкт нерухомості, без дослідження яких неможливо дійти єдиного та беззаперечного висновку про вчинення скаржником дій, спрямованих на виникнення юридичних фактів, необхідних і достатніх для отримання права власності на об'єкт будівництва. При цьому подані апелянтом бухгалтерські довідки про здійснення розрахунку не є належним доказом повної оплати спірного об'єкта, оскільки не є розрахунковими документами.

За таких обставин оскаржуваною ухвалою не порушуються права та законні інтереси ОСОБА_2, оскільки останнім не доведено належними та допустимими доказами наявність підстав для набуття права власності на спірну квартиру.

Разом з тим колегія суддів звертає увагу, що предметом позову у даній справі є визнання права власності на новостворене нерухоме майно.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Таким чином, позов про визнання права власності може пред'являти виключно власник такого майна.

За правилами ст. 392 Цивільного кодексу України позов про визнання права власності може бути пред'явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності.

Отже, враховуючи, що відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України набуття права власності - це певний юридичний механізм, з яким закон пов'язує виникнення в особи суб'єктивного права власності на певні об'єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об'єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному ст. 392 Цивільного кодексу України.

Як слідує з матеріалів справи ліквідатором не надано належних та допустимих доказів, в розумінні ст.ст. 73-77 Господарського процесуального кодексу України, на підтвердження факту державної реєстрації спірної квартири за УК «Екосорб», як і не надано доказів про порушення, оспорювання чи невизнання відповідачем майнових прав Українського консорціуму "Екосорб", зокрема, на квартиру АДРЕСА_14.

При цьому доводи позивача про невизнання відповідачем права власності УК "Екосорб" на спірний об'єкт житлової нерухомості/квартиру №138, що відображається у ненаданні ТОВ «Будівельна інвестиційна група» документів щодо розподілу площ в даному будинку є неспроможними, оскільки позивачем до позовної заяви додано протокол розподілу житлових та нежитлових приміщень у житловому будинку на АДРЕСА_21, (а.с. 102-112, т.1).

Окрім цього належить зазначити, що передумовою для застосування статті 392 ЦК України є відсутність іншого, окрім зазначеного, шляху для відновлення порушеного права. Застосування позову про визнання права на речові права можливе лише за умови, що особи, які не визнають, заперечують та/або оспорюють право власності, не перебувають із власником у зобов'язальних відносинах.

Права, у тому числі право власності осіб, які перебувають у зобов'язальних відносинах, повинні захищатися за допомогою відповідних норм інституту зобов'язального права (аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 23.12.2014 у справі № 3-191гс14).

Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого порушеного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту субєктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. З цією метою суд повинен зясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

За таких обставин враховуючи, що ліквідатором боржника було обрано невірний спосіб захисту порушених прав, оскільки законом не передбачено можливість визнання права власності на новостворене майно та об'єкт незавершеного будівництва в судовому порядку, якщо право власності на таке майно не було зареєстроване раніше в установленому законодавством порядку (аналогічна правова позиція викладена в постановах ВС України №6-244цс14 від 18.02.2016; № 6-1732цс15 від 02.12.2015; №6-1851цс15), зважаючи на відсутність між позивачем та відповідачем спору про право власності, висновок суду першої інстанції про необхідність захисту прав УК «Екосорб» шляхом визнання за ним права власності на новостворену квартиру АДРЕСА_15, на підставі статті 392 ЦК України, не можна визнати обґрунтованим та законним.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно ч. 1 ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи викладене в постанові, апеляційна скарга ОСОБА_2 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.12.2018 у справі №910/18384/15 підлягає задоволенню, ухвала Господарського суду міста Києва від 27.12.2018 підлягає частковому скасуванню, як така, що постановлена при неправильному застосування норм матеріального права зокрема, ст. 392 ЦК України, з прийняттям в скасованій частині нового рішення за яким слід: «відмовити ліквідатору Українського консорціуму "Екосорб" арбітражному керуючому Ковалко Г.І. у задоволенні позовних вимог про визнання права власності за Українським консорціумом "Екосорб" на об'єкт житлової нерухомості/квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_10».

У зв'язку з тим, що скаржником не доведено порушення його прав оскаржуваним судовим рішенням, відповідно до ст. 129 ГПК України, судові витрати покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 275, 277, 282, 283 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.12.2018 у справі №910/18384/15 задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.12.2018 у справі №910/18384/15 скасувати в частині визнання за Українським консорціумом "Екосорб" (03170, м. Київ, бульвар Ромена Ролана, буд. 7, 02023732) права власності на об'єкт житлової нерухомості/квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_10.

В цій частині прийняти нове рішення, яким відмовити ліквідатору Українського консорціуму "Екосорб" арбітражному керуючому Ковалко Г.І. у задоволенні позовних вимог про визнання права власності за Українським консорціумом "Екосорб" на об'єкт житлової нерухомості/квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_10.

3. Матеріали справи №910/18384/15 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Cторони мають право оскаржити постанову до Верховного суду в порядку, передбаченому ст.ст. 286-291 ГПК України.

Повний текст постанови складено 09.04.2019.

Головуючий суддя А.А. Верховець

Судді Б.В. Отрюх

М.Л. Доманська