ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2019 року Справа № 915/400/18

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області, у складі судді Семенчук Н.О.,

за участю секретаря судового засідання Мавродій Г.В.

та представників сторін:

від позивача - Надточиєва А.П. - ордер серія МК№102783 від 04.05.2018,

від відповідача - Влащук В.М. - дов.№б/н від 07.12.2018,

присутня - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку загального позовного провадження справу

за позовом: Фізичної особи-підприємця Ворони Владислава Валерійовича,

АДРЕСА_1,

до відповідача: Товариства з додатковою відповідальністю "ПМК-107 "ВОДБУД",

вул. Янтарна, 318/8, м. Миколаїв, 54050,

про: стягнення грошових коштів у сумі 977896,00 грн. - основного боргу за договором оренди техніки від 22.01.2016 № 1/01/16 (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 17.01.2019,

ВСТАНОВИВ:

Фізичною особою-підприємцем Вороною Владиславом Валерійовичем (далі - ФОП Ворона В.В.) пред'явлено позов до товариства з додатковою відповідальністю (ТДВ) "ПМК-107 "ВОДБУД", з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 17.01.2019, про стягнення з останнього грошових коштів у сумі 977896 грн. 00 коп.. - основного боргу.

Як на підставу позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем у період лютий 2017 року - грудень 2018 року зобов'язань за укладеним між ними договором оренди техніки від 22.01.2016 № 1/01/16, а саме, зобов'язань щодо сплати орендних платежів, у сумі 977896 грн. 00 коп.

Підприємець Ворона також просить суд про стягнення з відповідача грошових коштів на відшкодування судових витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Ухвалами суду від 07.05.2018 (суддя Коваль Ю.М.) відкрито провадження в даній справі та задоволено заяву фізичної особи-підприємця Ворони Владислава Валерійовича про вжиття заходу забезпечення позову, а саме, накладено арешт на нерухоме майно ТДВ "ПМК-107 "ВОДБУД": нежитловий об'єкт - промислову базу, за реєстраційним номером 01, розташовану за адресою: вул. Янтарна, 318/8, м. Миколаїв, що складається з: літери: Б - майстерня (загальна площа 1423,3 кв.м.); В - гараж (загальна площа 121 кв.м.); Г - мала механізація (загальна площа 169,8 кв.м.); П - киснева; Р - трансформаторна; С - щитова, № 32 - хвіртка; № 33 - ворота; № 34 - огорожа; № 1 - замощення.

30.05.2018 від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню в повному обсязі з огляду на те, що позивачем, усупереч умов п. 4.2 договору, не виставлено рахунки для здійснення нарахування орендної плати і сплати орендної плати та відповідачем їх не отримано. Відповідач звертає увагу суду на те, що договором не передбачено здійснення оплати орендної плати готівкою, вказано навпаки, що орендна плата повинна бути перерахована, але не зазначені банківські реквізити для її перерахування і позивач не повідомляв відповідача за якими саме банківськими реквізитами необхідно здійснити перерахування коштів. Позивачем до позову додано копію акту звіряння з розрахунків з дебіторами та кредиторами №1, в якому зазначено, що за результатами звіряння рахунків і документів на 24.04.2018 за послуги по оренді КАМАЗ сальдо на користь позивача складає 617896 грн., проте рахунки не могли звірятися в даному випадку, оскільки позивач не виставляв рахунки відповідачу. З вказаного акту не видно за якими саме господарськими операціями (відповідно до яких договорів) здійснюється звіряння рахунків. Крім того, даний акт нібито підписано від імені відповідача головним бухгалтером ОСОБА_5, якого директор ОСОБА_6 не уповноважував представляти інтереси відповідача у відносинах з позивачем та відповідно до положень статуту відповідача від його імені може діяти тільки директор - ОСОБА_6, крім того в акті проставлена печатка №1, яка суттєво відрізняється від печатки, що міститься на копії договору, доданої позивачем до позову. Наведене свідчить про те, що позовні вимоги позивачем заявлені передчасно, оскільки обов'язок відповідача щодо сплати орендної плати ще не настав, що на думку відповідача є підставою для відмови від позову.

25.06.2018 від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якому відповідач з посиланням на п.5.2 договору зазначає, що в договорі не передбачено обов'язок орендаря (відповідача) вносити орендну плату тільки за наявності у нього виставленого рахунку та позивачем кожного місяця був виставлений рахунок відповідачу на сплату орендної плати в розмірі 45000 грн., в яких зазначалися банківські реквізити позивача. Крім того, обізнаність відповідача про час, розмір і спосіб здійснення орендної плати підтверджується також підписами директора ТДВ "ПМК-107 "ВОДБУД" ОСОБА_6 на актах здачі-прийняття робіт за квітень - грудень 2017 року, якими відповідач затвердив факт передачі у його користування три автомобілі КАМАЗ 5511, загальна вартість яких становить у місяць 45000 грн. Директор ОСОБА_6 ознайомився з даними актами, в яких були також зазначені банківські реквізити позивача, та скріпив їх печаткою товариства, на підтвердження чого позивачем до відповіді на відзив додані відповідні рахунки та акти здачі-прийняття робіт. Також позивач зазначає, що відповідачем здійснювалися періодичні нарахування на банківський рахунок позивача, тобто відповідач свої зобов'язання по сплаті орендної плати виконав частково, зокрема оплатив за період з 22.01.2016 по 03.05.2018 грошові кошти в сумі 607620 грн., що підтверджується виписками по особовому рахунку позивача, отже викладене свідчить про те, що відповідачу було відомо за якими банківськими реквізитами необхідно здійснювати перерахування коштів за договором оренди техніки. Також зазначає, що акт звірки є законним, оскільки відповідальність і контроль за дотриманням порядку зберігання печаток і штампів, а також законністю користування ними, покладається на керівників підприємств і отже, головному бухгалтеру ОСОБА_5 було довірено використання печатки товариства та засвідчення нею документів. Недостовірність печатки товариства на даному акті та відміна її від печатки на договорі оренди може встановити лише особа, яка володіє спеціальними знаннями, необхідними для з'ясування відповідних обставин. При цьому, положення Господарського процесуального кодексу України надають відповідачу право заявити у суді клопотання про призначення експертизи.

У подальшому ухвалою від 25.07.2018 закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті.

У зв'язку з апеляційним та касаційним оскарженням ухвали Господарського суду Миколаївської області суду від 07.05.2018 про вжиття заходу забезпечення позову справу було направлено до Південно-західного апеляційного господарського суду.

15.08.2018 від позивача до суду надійшла заява про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, в якій позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 20000 грн.

04.01.2019 дану справу повернуто до Господарського суду Миколаївської області після винесення Верховним судом ухвали від 17.12.2018 про відмову у відкритті касаційного провадження.

Розпорядженням керівника апарату господарського суду Миколаївської області № 11 від 08.01.2019 призначено повторний автоматизований розподіл даної справи у зв'язку із звільненням у відставку головуючого судді Коваля Ю.М. (підстава - рішення Вищої ради правосуддя від 20.12.2018 № 3960/0/15-18), і за результатами повторного автоматизованого розподілу, здійсненого відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, та на виконання підпункту 3.5.10 пункту 3.5 Засад використання автоматизованої системи документообігу Господарського суду Миколаївської області, - справу № 15/400/18 призначено до розгляду головуючому судді Семенчук Н.О.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 14.01.2019 справу №915/400/18 прийнято до свого провадження суддею Семенчук Н.О. Підготовче засідання призначено на 04 лютого 2019 року.

У підготовчому засіданні 04.02.2019 було оголошено перерву до 12 лютого 2019 року.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 12.02.2019 закрито підготовче провадження у справі. Справу №915/400/18 призначено до судового розгляду по суті на 15 березня 2019 року.

15.03.2019 від представника позивача до суду надійшла заява про проведення судового засідання, призначеного на 15.03.2019 без його участі у зв'язку з зайнятістю в іншому судовому процесі.

15.03.2019 відповідач до відділу документального забезпечення господарського суду Миколаївської області надав заяву в якій просить суд відвести суддю Семенчук Наталію Олександрівну від розгляду справи №915/400/18.

Ухвалою суду від 15.03.2019 у задоволенні заяви відповідача відмовлено та за результатами справу передано для розгляду заявленого відводу складу суду, визначеному у відповідності до порядку, встановленому ч.1 ст.32 ГПК України.

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду Миколаївської області № 118 від 15.03.2019 призначено повторний автоматизований розподіл даної справи в частині розгляду заяви про відвід головуючого судді шляхом визначення головуючого судді (який не входить до складу суду, що розглядає справу) для розгляду зазначеної заяви.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.03.2019 року заяву призначено головуючому судді Олейняш Е.М.

Ухвалою суду від 18.03.2019 у задоволенні заяви ТДВ "ПМК-107 "Водбуд" про відвід судді Семенчук Н.О. відмовлено.

Ухвалою суду від 22.03.2019 справу призначено до судового розгляду по суті на 04 квітня 2019 року о 12:00.

У судове засідання 04.04.2019 з'явилися представники обох сторін.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне.

22 січня 2016 року між ФОП Ворона В.В. (далі - орендодавець) та ТДВ "ПМК-107 "ВОДБУД" (далі - орендар) укладено договір №1/01/16 оренди техніки, за умовами якого орендодавець зобов'язався здати в строкове платне користування техніку, кількість, вартість, технічний стан якої вказаний в додатку №1 до договору, а орендар - прийняти і оплатити на умовах цього договору.

Вступ орендаря у володіння і користування майном наступає з моменту підписання сторонами цього договору оренди та акту приймання-передачі майна (додаток №1), що є невід'ємною частиною договору. Обчислення строку дії договору починається з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі (п. 3.1 договору).

Договірна оренда плата за майно, зазначене в додатку №1 до цього договору, в місяць складає: 1) за оренду КАМАЗ 5511 (державний реєстраційний номер НОМЕР_1) - 15000 грн.; 2) за оренду КАМАЗ 5511 (державний реєстраційний номер НОМЕР_2) - 15000 грн.; 3) за оренду КАМАЗ 5511 (державний реєстраційний номер НОМЕР_3) - 15000 грн., а всього 45000 грн. (п. 4.1 договору).

Орендна плата перераховується орендодавцю щомісячно не пізніше 10 числа поточного місяця, згідно виставленого рахунку (п. 4.2 договору).

Зобов'язання орендаря визначені сторонами в розділі 5 договору та згідно п. 5.2 визначають обов'язок орендаря, зокрема, своєчасно й у повному розмірі вносити орендодавцю орендну плату.

Договір набуває чинності з дати підписання його обома сторонами і діє до 31.12.2016. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення (розірвання) або зміну договору протягом одного місяця до закінчення строку його дії, він вважається продовженим на кожний наступний рік на тих самих умовах, які були передбачені цим договором (п.п. 12.1, 12.2 договору).

У відповідності до п.п. 5.8., 5.9 припинення (або розірвання) договору не звільняє орендаря від погашення заборгованості з орендної плати в разі її виникнення. Орендар повинен продовжувати оплату оренди за умовами договору при використанні орендованого майна і після закінчення терміну дії цього договору, вирішуючи питання про продовження (поновлення) договору.

В день укладання договору сторонами підписано й акт приймання-передачі транспортних засобів, з якого вбачається, що орендодавець в особі Ворони В.В. передав строком на один рік, а орендар в особі директора ОСОБА_7 прийняв у платне використання техніку: 1) КАМАЗ 5511 (державний номер НОМЕР_1) вартістю 80000 грн.; 2) КАМАЗ 5511 (державний номер НОМЕР_2) вартістю 80000 грн.; 3) КАМАЗ 5511 (державний номер НОМЕР_3) вартістю 80000 грн. (т. 1 а.с. 19).

За твердженнями позивача, ТДВ "ПМК-107 "ВОДБУД" користувалося орендованими транспортними засобами, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, протягом періоду січень 2016 року - грудень 2018, проте порушувало договірні зобов'язання щодо своєчасної та в повному обсязі сплати орендних платежів за договором за період з 22.01.2016-01.01.2019 та за вказаний період оплатило орендну плату тільки в загальній сумі 607620 грн., про що свідчать виписки з особового рахунку позивача (т. 1а.с.21-33), внаслідок чого за період з лютого 2017 року по грудень 2018 року утворилася заборгованість у сумі 977896 грн. 00 коп.

На підтвердження наявності заборгованості в сумі 977896 грн. 00 коп. позивачем суду надані: 1) рахунки на оплату орендної плати, зокрема щодо спірного періоду: від 28.02.2017 №2; від 31.03.2017 №3; від 30.04.2017 №4; від 31.05.2017 №5; від 30.06.2017 №6; від 31.07.2017 №7; від 31.08.2017 №8; від 30.09.2017 №9, від 31.10.2017 №10; від 30.11.2017 №11; від 31.12.2017 №12; від 31.01.2018 №1; від 28.02.2018 №2; від 31.03.2018 №3; від 30.04.2018 №4; від 31.05.2018 №5; від 30.06.2018 №6; від 31.07.2018 №7; від 31.08.2018 №8; від 01.10.2018 №9; від 31.10.2018 №10; від 30.11.2018 №11; від 29.12.2018 №12. (т. 1 а.с. 105-132, т. 2 а.с. 5-20);

2) акти здачі-прийняття робіт за квітень - грудень 2017 року (т.1 а.с. 133-140);

3) виписки з особового рахунку позивача на підтвердження періодичної сплати відповідачем передбаченої договором орендної плати. (т. 1 а.с. 21-33).

4) акт звіряння розрахунків з дебіторами та кредиторами, який підписано від імені ТДВ "ПМК-107 "ВОДБУД" головним бухгалтером ОСОБА_5 зі скріпленням печаткою товариства та з другою сторони - ФОП Вороною В.В. зі скріпленням печатки підприємця. Даний акт складено сторонами станом на 24.04.2018 Згідно даних акту за ТДВ "ПМК-107 "ВОДБУД" обліковується заборгованість у сумі 617896 грн. (т. 1 а.с. 20).

Сід зазначити, що рахунки на оплату за оренду транспортних засобів направлені відповідачу вже після відкриття провадження у справі, про що свідчать копії рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення з фіскальними чеками та описами вкладення до експрес-посилок щодо направлення рахунків ( т. 2 а.с. 5-20).

Відповідач стверджує, що позивач не виконував п. 4.2 договору та не виставляв рахунки відповідачу, відповідачем вони не отримані та позовні вимоги позивачем заявлені передчасно, оскільки обов'язок відповідача щодо сплати орендної плати ще не настав, договором не передбачено здійснення оплати орендної плати готівкою, вказано навпаки, що орендна плата повинна бути перерахована, але не зазначені банківські реквізити для її перерахування і позивач не повідомляв відповідача за якими саме банківськими реквізитами необхідно здійснити перерахування коштів.

З такими висновками відповідача суд погодитися не може, оскільки договором визначено обов'язок орендаря своєчасно й у повному обсязі вносити орендну плату (п. 5 2 договору), визначено в який саме строк її потрібно вносити (п. 4.2 договору), при цьому орендна плата в договорі фіксована в сумі 45000 грн. (п. 4.1 договору), і тому відповідач був обізнаний про розмір орендної оплати. Крім того, в договорі відсутня умова, що цей обов'язок орендаря виникає лише тільки після виставленого рахунку. Пункт 4.2 договору визначає перерахування орендної плати згідно виставленого рахунку, а не тільки за його наявності. Також відповідач був обізнаний й про реквізити позивача, оскільки останнім періодично здійснювалися перерахування на банківський рахунок позивача орендної плати, зокрема в сумах: 75000 грн. - 15.03.2016; 71020 грн. - 13.04.2016; 10600 - 13.05.2016; 430000 грн. - 05.12.2016; 8000 - 27.12.2017; 13000 грн - 12.03.2018, а всього в сумі 607620 грн., що підтверджується випискою з особового рахунку позивача (т. 1 а.с. 21-33).

Крім того, обізнаність відповідача про час, розмір і спосіб здійснення перерахування орендної плати підтверджується актами здачі-прийняття робіт за квітень - грудень 2017 року (т1 а.с. 133-140), зокрема від 30.04.2017, від 31.05.2017, 30.06.2017, від 31.07.2017, від 30.09.2017, від 31.10.2017, від 30.11.2017, від 31.12.2017, якими сторони підтвердили проведення таких робіт, як оренда КАМАЗів за договором від 22.01.2016 №1/01/16, на яких наявні підписи директора ТДВ "ПМК-107 "ВОДБУД" ОСОБА_6

Також відповідач вказує на те, що з акту звірки взаєморозрахунків не вбачається за якими саме господарськими операціями (відповідно до яких договорів) здійснюється звіряння рахунків, проте у судовому засіданні на запитання суду сторони пояснили, що інших господарських операцій та відповідних договорів між сторонами не існувало, а тому суд приходить до висновку, що акт звіряння розрахунків, складений сторонами станом на 24.04.2018 із зазначенням обліку заборгованості в сумі 617896 грн. стосується саме спірної суми заборгованості за договором оренди техніки від 22.01.2016 №1/01/16, укладеного між ФОП Ворона В.В. та ТДВ "ПМК-107 "ВОДБУД".

Щодо тверджень відповідача про те, що акт звіряння розрахунків підписано від імені відповідача головним бухгалтером ОСОБА_5, якого директор ОСОБА_6 не уповноважував представляти інтереси відповідача у відносинах з позивачем, а відповідно до положень статуту відповідача від його імені може діяти тільки директор - ОСОБА_6, крім того в акті проставлена печатка №1, яка суттєво відрізняється від печатки, що міститься на копії договору, доданої позивачем до позову, суд зазначає наступне.

Акт звірки взаєморозрахунків не вважається документом, що підтверджує здійснення господарської операції між сторонами чи наявність зобов'язання за господарським договором, оскільки він не відповідає вимогам, що ставляться до первинних документів " (аналогічна правова позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України від 26.07.2017 у справі № 926/1908-б/14).

Так, відповідно до ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Акт звіряння взаємних розрахунків доводить лише обставини про звіряння сторонами розрахунків між собою за певний період часу чи на конкретну дату, є зведеним обліковим документом, який фіксує стан розрахунків між сторонами, але сам по собі не породжує будь-яких прав та обов'язків сторін. Правильність (достовірність) показників дебіторської чи кредиторської заборгованості цим актом не підтверджується. Тому він не являється доказом про визнання боржником своїх грошових зобов'язань перед кредитором та в даному випадку - оспорювання відповідачем акту звіряння взаєморозрахунків на 24.04.2018 (т. 1 а.с. 20), незалежно від вказаних в ньому відомостей, не є первісним бухгалтерським документом у розумінні ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

Здійснення господарської операції, а саме надання в оренду ТДВ "ПМК-107 "ВОДБУД" транспортних засобів, перелічених у додатку №1 до договору оренди техніки, користування останніми, підтверджується самим договором оренди, в якому вказано розмір, строк та спосіб оплати оренди щомісячно, а також рахунками на оплату орендної плати за кожний місяць окремо та актами здачі - приймання робіт, складання яких хоч і не передбачено договором, але підписано директором ОСОБА_6, які є первинними обліковими документом у розумінні ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

Крім того, рахунки на оплату оренди хоч і направленні позивачем після відкриття провадження, в травні 2018 року, проте станом на час прийняття рішення відповідачем так і не сплачені.

Чинним законодавством України передбачено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності (ч. 1 ст. 283 ГК України).

Орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі (чч. 1, 3, 4 ст. 286 ГК України).

Частинами 1,6 ст. 283 ГК України передбачено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

У відповідності до ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном може вноситися за вибором сторін у грошовій або натуральній формі. Форма плати за користування майном встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Орендна плата за майно сторонами визначена в п. 4.1 договору, яка в місяць складає: 1) за оренду КАМАЗ 5511 (державний реєстраційний номер НОМЕР_1) - 15000 грн.; 2) за оренду КАМАЗ 5511 (державний реєстраційний номер НОМЕР_2) - 15000 грн.; 3) за оренду КАМАЗ 5511 (державний реєстраційний номер НОМЕР_3) - 15000 грн., а всього 45000 грн. Форма оплати за користування майном та строк її внесення встановлена сторонами в п. 4.2 договору, а саме - щомісячно не пізніше 10-го числа поточного місяця, згідно виставленого рахунку.

Суб'єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Кожна сторона повинна вжити всіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони (ст.193 ГК України).

Положеннями ст.ст. 525, 526, 629 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Не внесення ТДВ "ПМК-107 "ВОДБУД" орендних платежів є порушенням умов укладеного з ФОП Ворона В.В. договору та вимог чинного законодавства України, а тому суд визнає обґрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості з орендної плати у сумі 977896,00 грн.

Згідно зі ст. 73, 74 Господарського процесуального кодексу, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Решта доводів та заперечень сторін судом до уваги не береться, оскільки не спростовує наведених вище висновків.

Відповідно до приписів ст.129 ГПК України, сплачений позивачем судовий збір підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача.

Позивачем заявлено вимогу про стягнення 25000 грн. витрат на правничу допомогу.

Відповідач проти заявленого позивачем розміру витрат на професійну правничу допомогу заперечує.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно ст. 131-2 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.

Статтею 16 ГПК України (ст. 10 Закону України "Про судоустрій і статус суддів") передбачено право учасників справи користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст.126 ГПК України витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Частиною 2 ст. 126 ГПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Крім цього п.2 ч. 2 ст.126 ГПК України встановлено, що розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.126 ГПК України, розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Згідно з ч. ч. 4, 5 ст. 129 Кодексу, судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов'язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відповідно до ч.1 ст.26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Згідно ч.3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 4 ст. 126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Між ФОП Ворона В.В. (клієнт) та адвокатським об'єднанням "ЛОЙЕРС ГРУП" в особі голови (керуючого партнера) Надточиєвої Анни Петрівни укладено договір про надання професійної правничої допомоги від 02.05.2018 №1/05-2018 за умовами якого, ФОП Ворона В.В. доручив, а адвокатське об'єднання прийняло на себе зобов'язання надавати за дорученнями клієнта правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором.

Адвокатське об'єднання на підставі звернення клієнта, прийняло на себе зобов'язання з надання професійної правничої допомоги, зокрема представляти інтереси клієнта в господарських судах під час розгляду правових спорів (п.п. 2.1, 2.1.3 договору)

Оплата за даним договором здійснюється клієнтом шляхом 100% передоплати замовлених послуг на підставі виставленого рахунку шляхом перерахування коштів на поточний рахунок адвокатського об'єднання не пізніше 5 (п'яти днів) з дня отримання рахунку (п. 4.2 договору).

На визначення розміру гонорару адвокатського об'єднання впливають строки та результати вирішення спірних правовідносин, ступінь важкості справи, обсяг правової допомоги, необхідної для досягнення бажаного результату та належного виконання окремих доручень клієнта. Обсяг професійної правничої допомоги враховується при визначені обґрунтованого розміру гонорару (п. 4.3 договору).

Гонорар адвокатського об'єднання погоджується за взаємною угодою сторін та оформляється додатком до цього договору (п. 4.4 договору).

Адвокатське об'днання надає клієнту звіт про виконання його доручення відповідно до умов виплати гонорару (щомісячно або за конкретне доручення) (п. 4.5 договору).

Даний договір укладений на строк до 31.12.2019 та набирає законної сили з моменту його підписання (п.7.1 договору).

На виконання вищевказаного договору, адвокатом Надточиєвою А.П. видано ордер серія МК №102783 від 04.05.2018, на підставі якого здійснювалось представництво позивача у Господарському суді Миколаївської області.

Як зазначено адвокатом Надточиєвою А.П. в заяві про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу б/н та б/д, поданої до суду 15.08.2018 (т. 1 а.с. 165-167), розмір правової допомоги за аналіз правовідносин сторін, формування правової позиції, витребування доказів, подання заяв, клопотань. тощо, підготовку позову та представництво інтересів клієнта в суді першої інстанції сторонами визначено в твердій сумі в розмірі 20000 грн.

Вказана сума була сплачена позивачем на рахунок адвокатського об'єднання 03.05.2018 згідно квитанції № 4 та банківської виписки об'єднання (т. 1 ас.с. 168-169).

З цієї ж заяви вбачається, що станом на момент подання цієї заяви, на виконання договору адвокатським об'єднання було здійснено: консультація клієнта щодо можливих шляхів вирішення правового питання: аналіз договору та первинної бухгалтерської документації, інших документів, збір доказів; 05.05.2018 підготовлено та подано до Господарського суду Миколаївської області позовну заяву про стягнення заборгованості за договором оренди техніки № 1/01/16 від 22.01.2016; 05.05.2018 підготовлено та подано до Господарського суду Миколаївської області заяву про забезпечення позову; 25.06.2018 - підготовлено та подано до Господарського суду Миколаївської області відповідь на відзив відповідача; 27.06.2018 взято участь в підготовчому судовому засіданні; 25.07.2018 взято участь в підготовчому судовому засіданні; 14.08.2018 підготовлено та подано заяву про відшкодування судових витрат.

Додатково до заяви про відшкодування судових витрат, поданої 15.08.2018 року, 12.02.2019 адвокатом Надточиєвою А.П. надано суду заяву про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в якій адвокат повідомив, що у зв'язку із поданням заяви про збільшення позовних вимог, позивачем понесено додаткові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн., на підтвердження чого до заяви додано квитанцію від 18.01.2019.

У заяві представник позивача навів збільшений обсяг наданої адвокатським об'єднанням правової допомоги, а саме: участь в судовому засіданні по справі 18.10.2018; підготовка, направлення відповідачу та подання до суду заяви про збільшення позовних вимог від 18.01.2019; участь в підготовчому засіданні 04.02.2019; ознайомлення з клопотанням відповідача про зміну заходу забезпечення позову, підготовка та подання до суду заперечення проти вказаного клопотання -05.02.2019; участь в судовому засіданні 12.02.2019.

На підтвердження виконання сторонами п.п. 4.2, 4.4 договору представником позивача надана додаткова угода до договору від 02.05.2018 №1/05-2018 щодо зміни додатку №1 до договору про збільшення розміру гонорару до 25000 грн. та рахунок на оплату гонорару (т. 2 а.с. 83-84).

Відповідно до п.6.5 постанови Пленуму ВГСУ від 21.02.2013 № 7, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. Докази, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката, повинна подавати сторона, що вимагає відшкодування таких витрат.

Позивачем надано належні докази в підтвердження його витрат на оплату послуг адвоката, а саме: договір про наданні професійної правничої допомоги від 02.05.2018 №1/05-2018, детальний опис надання послуг у заявах про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу від 15.08.2018 та 12.02.2019; рахунок на оплату гонорару від 17.01.2019 №2-1/05-2018; квитанції від 03.05.2018 та від 18.01.2019 про сплату загальної суми 25000 грн.

Суд також зазначає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката є співмірний зі складністю справи, обсягом виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), а також предметом позовних вимог.

Враховуючи, що позовні вимоги задоволені у повному обсязі, то судові витрати слід покласти на відповідача, а саме судовий збір у розмірі 14668 грн. 44 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 25000 грн.

Керуючись ст.ст.2, 11, 73, 74, 76-79, 86, 91, 123, 126, 129, 195, 196, 210, 220, 232, 233, 238, 240, 241 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1.Позов задовольнити.

2. Стягнути з товариства з додатковою відповідальністю "ПМК-107 "ВОДБУД", (вул. Янтарна, 318/8, м. Миколаїв, 54050, ідентифікаційний код 01035377) на користь фізичної особи-підприємця Ворони Владислава Валерійовича (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_4) грошові кошти в сумі 977896 грн. основного боргу за договором оренди техніки від 22.01.2016 №1/01/16, а також грошові кошти на відшкодування судових витрат у справі: 14668 грн. 44 коп. - судовий збір; 25000 - витрати на професійну правничу допомогу.

Рішення суду, у відповідності до ст.241 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ч.1 ст.254 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до пп.17.5) п.17) ч.1 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Вступна і резолютивна частина рішення проголошені в судовому засіданні 04.04.2019, повний текст рішення складено 15.04.2019.

Суддя Н.О. Семенчук