РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

29.03.2019Справа № 910/16845/18

Господарський суд міста Києва у складі: головуючого судді - Князькова В. В., розглянувши у письмовому провадженні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДІНКОМ ГРУП», м. Київ

до відповідача: Театрально-видовищного закладу культури «Київський академічний театр драми і комедії на лівому березі Дніпра», м. Київ

про стягнення 105 424,14 грн., -

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «БУДІНКОМ ГРУП» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Театрально-видовищного закладу культури «Київський академічний театр драми і комедії на лівому березі Дніпра» про стягнення 105 424,14 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем прийнятих на себе зобов'язань за договором підряду № ВТ/Р-01 від 28.02.2017 в частині оплати виконаних робіт на суму 105 424,14 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.12.2018 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДІНКОМ ГРУП» залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків.

14.01.2019 представником позивача подано до суду заяву про усунення недоліків в позовній заяві.

Згідно з пунктом 1 частини 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб є малозначними справами.

Частиною 1 статті 247 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що малозначні справи розглядаються у порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до частини 1 статті 250 Господарського процесуального кодексу України питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Частиною 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.01.2019 позовну заяву прийнято судом до розгляду та відкрито провадження у справі. Приймаючи до уваги малозначність справи в розумінні частини 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи ціну позову, характер спірних правовідносин та предмет доказування, господарським судом вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, у зв'язку з чим надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, а позивачу - для подання відповіді на відзив.

28.01.2019 відповідач подав до суду відзив на позов, в якому проти задоволення позову заперечив в повному обсязі, посилаючись на неповне та недостовірне викладення позивачем фактичних обставин справи. Зокрема, за твердженнями відповідача, додатковою угодою № 1 від 24.05.2017 до договору підряду № ВТ/Р-01 від 28.02.2017 було узгоджено зменшення вартості робіт з 4 263 000,00 грн до 4 010 665,56 грн, що відповідає саме тій сумі, яка була профінансована з державного бюджету. Відповідач зазначає, що доводи позивача про наявність заборгованості за актами №1 від 05.04.2017, № 2 від 05.04.2017, № 3 від 19.04.2017, № 4 від 24.05.2017 спростовуються наявними в матеріалах справи платіжними документами. Також на спростування позовних вимог відповідач вказав, що сторонами не узгоджувалась оплата додаткових робіт на суму 61 788,58 грн, відповідних додаткових угод не укладалось, змін до кошторису не вносилось.

У частині 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, ураховуючи пояснення сторін, Господарський суд міста Києва встановив наступні фактичні обставини справи.

28.02.2017 між Театрально-видовищним закладом культури «Київський академічний театр драми і комедії на лівому березі Дніпра» (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «БУДІНКОМ ГРУП» (підрядник) укладено договір підряду № ВТ/Р-01 (далі - Договір), за умовами якого замовник доручив, а підрядник зобов'язався відповідно до проектно-кошторисної документації, у порядку та на умовах, визначених цим договором, залученими силами і засобами на власний ризик або з залученням субпідрядних організацій виконати роботи з капітального ремонту фасаду будівлі Театрально-видовищного закладу культури «Київський академічний театр драми і комедії на лівому березі Дніпра» на Броварському проспекті, 25, згідно з проектом та технічним завданням (дефектним актом), що викладене в тендерній документації.

Згідно з пунктом 2.1 Договору термін виконання робіт: березень-травень 2017 року.

За змістом пункту 2.1 Договору вартість робіт, що доручаються підряднику, складає 4 263 000,00 грн.

Як вказує відповідач та що підтверджується аудиторським звітом Департаменту внутрішнього фінансового контролю та аудиту № 070-5-13/26 від 04.04.2018, додатковою угодою № 1 від 24.05.2017 до Договору було узгоджено зменшення вартості робіт до 4 010 665,56 грн. Матеріали справи не містять копію додаткової угоди № 1 від 24.05.2017, одночасно з цим, позивач не заперечив і не спростував суду факт її укладення, відповідь на відзив не подав, внаслідок чого судом прийняті до уваги положення ч. 4 ст. 165, ч. 3 ст. 166 Господарського процесуального кодексу України.

У пункті 12.2 Договору сторони передбачили, що розрахунки за виконані роботи будуть здійснюватись на підставі актів здачі-приймання виконаних робіт по формі № КБ-2в, довідки про вартість виконаних будівельних робіт по формі № КБ-3 з використанням програмного комплексу АВК-5, підписаних уповноваженими представниками сторін, проміжними платежами за фактично виконані роботи протягом 10 (десяти) банківських днів з дня підписання замовником актів та довідок в межах наявних фінансових ресурсів на рахунку замовника.

Відповідно до пункту 18.1 Договору останній набирає чинності з моменту підписання повноважними представниками сторін і діє до 31.12.2017, а в частині розрахунків - до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за цим договором.

На виконання умов Договору протягом строку його дії сторонами складено та підписано відповідні акти приймання виконаних будівельних робіт (по формі № КБ-2в) та довідки про вартість виконаних будівельних робіт (по формі № КБ-3) на загальну суму 4 010 665,56 грн, а саме:

1) акт приймання виконаних будівельних робіт № 1 за квітень 2017 року від 05.04.2017 та довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати № 1 за квітень 2017 року від 05.04.2017 на суму 1 236 270,00 грн;

2) акт приймання виконаних будівельних робіт № 2 за квітень 2017 року від 05.04.2017 та довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати № 2 за квітень 2017 року від 05.04.2017 на суму 1 131 611,47 грн;

3) акт приймання виконаних будівельних робіт № 3 за квітень 2017 року від 19.04.2017 та довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати № 3 за квітень 2017 року від 19.04.2017 на суму 1 246 925,88 грн;

4) акт приймання виконаних будівельних робіт № 4 за травень 2017 року від 24.05.2017 та довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати № 4 за травень 2017 року від 24.05.2017 на суму 395 858,21 грн.

На підтвердження оплати виконаних робіт відповідачем надано копії платіжним доручень № 27 від 14.03.2017 на суму 1 236 270,00 грн, № 40 від 13.04.2017 на суму 1 131 611,47 грн, № 48 від 24.04.2017 на суму 1 246 925,88 грн, № 59 від 29.05.2017 на суму 395 858,21 грн, а всього на загальну суму 4 010 665,56 грн.

В подальшому, 13.08.2018 комісією у складі представників замовника, підрядника та представника технагляду складено акт № 1 про виявлення додаткових робіт по об'єкту «Капітальний ремонт фасаду будівлі Театрально-видовищного закладу культури «Київський академічний театр драми і комедії на лівому березі Дніпра» на Броварському проспекті, 25», в якому викладено перелік та обсяги виявлених додаткових робіт, що не передбачені проектною та кошторисною документацією.

02.10.2018 підрядником було складено акт приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2017 року та довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за вересень 2017 року на суму 61 799,48 грн. З боку замовника вказані акт та довідка підписані не були.

Спір у справі виник у зв'язку із неналежним, на думку позивача, виконанням відповідачем зобов'язання з оплати робіт за Договором, у зв'язку з чим позивач вказує на наявність у відповідача заборгованості за актами №1 від 05.04.2017 на суму 20 270,00 грн, № 2 від 05.04.2017 на суму 10 611,47 грн, № 3 від 19.04.2017 на суму 6 925,88 грн, № 4 від 24.05.2017 на суму 5 828,21 грн, а також актом за вересень 2017 року на суму 61 788,58 грн, який не підписано відповідачем, а всього на загальну суму 105 424,14 грн.

Розглянувши доводи позивача, на яких ґрунтується позовна заява, та відповідні заперечення відповідача, господарський суд зазначає наступне.

За змістом ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на к від ористь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частиною 1 статті 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

За приписами ст. ст. 11, 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають, зокрема, з договору.

Згідно зі ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. ст. 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

З огляду на встановлений статтею 204 Цивільного кодексу України принцип презумпції правомірності правочину, суд приймає договір підряду № ВТ/Р-01 від 28.02.2017 як належну підставу, у розумінні норм ст. 11 названого Кодексу України, для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав та обов'язків.

За своїм змістом та правовою природою укладений сторонами Договір є договором підряду, який підпадає під правове регулювання норм глави 61 Цивільного кодексу України та глави 33 Господарського кодексу України.

Згідно з ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до ч. 1 ст. 875 Цивільного кодексу України за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов'язаних з місцезнаходженням об'єкта (ч. 2 ст. 875 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як зазначалось судом, у пункті 12.2 Договору сторони передбачили, що розрахунки за виконані роботи будуть здійснюватись на підставі актів здачі-приймання виконаних робіт по формі № КБ-2в, довідки про вартість виконаних будівельних робіт по формі № КБ-3 з використанням програмного комплексу АВК-5, підписаних уповноваженими представниками сторін, проміжними платежами за фактично виконані роботи протягом 10 (десяти) банківських днів з дня підписання замовником актів та довідок в межах наявних фінансових ресурсів на рахунку замовника.

Матеріалами справи (підписаними обома сторонами актами №1 від 05.04.2017, № 2 від 05.04.2017, № 3 від 19.04.2017, № 4 від 24.05.2017 по формі № КБ-2в та довідками про вартість виконаних будівельних робіт по формі № КБ-3) підтверджується, що позивачем було виконано, а відповідачем прийнято виконання робіт на загальну суму 4 010 665,56 грн.

Вказані роботи були оплачені відповідачем у повному обсязі, що підтверджується платіжними дорученнями № 27 від 14.03.2017 на суму 1 236 270,00 грн, № 40 від 13.04.2017 на суму 1 131 611,47 грн, № 48 від 24.04.2017 на суму 1 246 925,88 грн, № 59 від 29.05.2017 на суму 395 858,21 грн, а всього на загальну суму 4 010 665,56 грн.

Відтак, твердження позивача про існування у відповідача заборгованості за актами №1 від 05.04.2017 на суму 20 270,00 грн, № 2 від 05.04.2017 на суму 10 611,47 грн, № 3 від 19.04.2017 на суму 6 925,88 грн, № 4 від 24.05.2017 на суму 5 828,21 грн є документально непідтвердженими, у зв'язку з чим задоволенню не підлягають.

Щодо доводів позивача про наявність у відповідача обов'язку оплатити вартість додаткових робіт на суму 61 788,58 грн, що були виявлені згідно з актом № 1 про виявлення додаткових робіт від 13.08.2018, господарський суд зазначає наступне.

Ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі. Якщо робота виконується відповідно до кошторису, складеного підрядником, кошторис набирає чинності та стає частиною договору підряду з моменту підтвердження його замовником (ч. ч. 1, 2 ст. 844 Цивільного кодексу України).

Відповідно до пункту 2.2 Договору зведений кошторисний розрахунок за договором є динамічним та підлягає зміні виключно за погодженням сторін.

Відповідно до пункту 2.3 Договору вартість робіт визначається як фактична вартість виконаних і прийнятих замовником робіт та може коригуватися (бути переглянута) тільки за взаємною згодою сторін у зв'язку з: зменшенням обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника; змінами у проектно-кошторисній документації; ухваленням нових нормативно-правових і законодавчих актів, які впливають на вартість робіт; узгодженням зміни ціни в бік зменшення (без зміни кількості (обсягу) та якості робіт); іншими обставинами за згодою сторін; в інших випадках, передбачених договором та діючим законодавством України.

Пунктом 2.7 Договору визначено, що якщо під час робіт виникне потреба у виконанні додаткових, не врахованих (не передбачених) проектною документацією робіт, виконання яких потягне за собою перебільшення/зменшення твердого зведеного кошторисного розрахунку, затвердженого сторонами, підрядник зобов'язаний повідомити замовника про обставини, що призвели до виконання таких робіт, та подати замовнику пропозиції з відповідними розрахунками. Замовник розглядає зазначені пропозиції, приймає рішення по суті та повідомляє про нього підрядника. Якщо підрядник не повідомив замовника в установленому порядку про необхідність виконання додаткових робіт, він не може вимагати від замовника оплати виконаних додаткових робіт і відшкодування завданих йому збитків, якщо не доведе, що проведення таких робіт було необхідне в інтересах замовника, зокрема, у зв'язку з тим, що зупинення робіт загрожувало знищенням або пошкодженням об'єкта капітального ремонту.

Сторони погодили, що уточнення (зменшення) вартості робіт проводиться шляхом укладання додаткової угоди до цього договору, що є його невід'ємною частиною (п. 2.8 Договору).

Матеріали справи не містять доказів того, що позивач в порядку, визначеному пунктами 2.7, 2.8 Договору, повідомляв замовника про необхідність виконання додаткових робіт на суму 61 788,58 грн. Суду не надано ані копії відповідної додаткової угоди, ані підписаних відповідачем акту здачі-приймання виконаних робіт по формі № КБ-2в та довідки про вартість виконаних будівельних робіт по формі № КБ-3.

При цьому, підписаний представником замовника акт № 1 від 13.08.2018 про виявлення додаткових робіт по об'єкту «Капітальний ремонт фасаду будівлі Театрально-видовищного закладу культури «Київський академічний театр драми і комедії на лівому березі Дніпра» на Броварському проспекті, 25» не є належним доказом прийняття замовником виконаних робіт, а фіксує лише факт виявлення на об'єкті додаткових робіт, що не були передбачені проектною та кошторисною документацією.

Також позивачем не було доведено суду, що проведення робіт на суму 61 788,58 грн було необхідне в інтересах замовника, зокрема, у зв'язку з тим, що зупинення робіт загрожувало знищенням або пошкодженням об'єкта капітального ремонту.

Ураховуючи наведене, за висновками суду, вимоги позивача про оплату додаткових робіт на суму 61 788,58 грн не відповідають умовам Договору та нормам чинного законодавства.

Обставини щодо виявлення за результатами аудиторської перевірки факту завищення вартості виконаних робіт, про які вказує відповідач, не входять до предмету доказування у даній справі, та судом не досліджуються.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За приписами частин 1-3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Аналогічна норма міститься у ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частиною 1 статті 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Обов'язок доказування, встановлений статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Частиною 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

Позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів) (ч.2 ст.164 Господарського процесуального кодексу України).

За таких обставин, приймаючи до уваги положення Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та Господарського процесуального кодексу України, саме на позивача покладається обов'язок довести обґрунтованість заявлених ним позовних вимог.

Всупереч викладеним вимогам процесуального закону позивачем не було доведено суду за допомогою належних, достатніх, допустимих та достовірних доказів обставин, на які останній посилається в позовній заяві. Матеріалами справи не підтверджується порушення відповідачем прийнятих на себе зобов'язань за договором підряду № ВТ/Р-01 від 28.02.2017 в частині оплати виконаних робіт на суму 105 424,14 грн.

За таких обставин, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДІНКОМ ГРУП» до Театрально-видовищного закладу культури «Київський академічний театр драми і комедії на лівому березі Дніпра» про стягнення 105 424,14 грн є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Приймаючи до уваги висновки суду про відмову в позові, сплачений до державного бюджету судовий збір в сумі 1 762,00 грн залишається за позивачем.

Керуючись ст. ст. 129, 236-238, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДІНКОМ ГРУП» до Театрально-видовищного закладу культури «Київський академічний театр драми і комедії на лівому березі Дніпра» про стягнення 105 424,14 грн - відмовити.

2. Судовий збір в сумі 1 762,00 грн, сплачений при подачі позовної заяви, залишити за позивачем.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно з пунктом 17.5 розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено 29.03.2019.

Суддя В. В. Князьков