ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" квітня 2019 р.м. ХарківСправа № 922/3531/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Присяжнюка О.О.

при секретарі судового засідання Лепенець К.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Публічного АТ "НАК "Нафтогаз України"(01001, м.Київ, вул.Б.Хмельницького, 6)
до Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" (61037, Харківська область, м.Харків, вул. Мефодіївська, буд.11)
про стягнення коштів
за участю представників:

позивача - ОСОБА_1 (адвокат)

відповідача - ОСОБА_2 адвокат;

ВСТАНОВИВ:

Позивач, публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача, комунального підприємства "Харківські теплові мережі", в якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивача основну заборгованість у розмірі 94 618570,86грн. у тому числі : основний борг у сумі 78 748 284,90грн., пеня в сумі 11 889 715,59грн., 3% річних в сумі 1088 403,29грн., інфляційні витрати в сумі 2 892 167,08грн.

В обґрунтування позову вказує на неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором постачання природного газу від 27.09.2017 №2009/1718-ЕЕ від 27.09.2017 року, в частині повного та своєчасного розрахунку за фактично переданий природний газ. В якості правових підстав позову вказує на норми статей 20, 173-175, 193, 216-218, 230, 231, 264-265 ГК України, статті 11-16, 258, 509, 525, 526, 530, 549, 610-612, 625, 629, 655, 692, 712 ЦК України.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 22.12.2019 відкрито провадження у справі № 922/3531/18, призначено справу до розгляду у порядку загального позовного провадження, розпочато підготовче провадження і призначено підготовче засідання на 21.01.2019 об 12:00.

17.01.2019 року від Комунального підприємства "Харківські теплові мережі", через канцелярію суду (вх.№1434) надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач частково визнає позовні вимоги на суму 75 188 306,95грн., однак просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог в частині стягнення основного боргу в сумі 19 430 263,91грн., зменшити розмір пені на 5 944 857,80грн.Відзив долучено судом до матеріалів справи.

В судовому засіданні 21.01.2019 постановлено протокольну ухвалу про перерву в підготовчому засіданні на підставі ч. 5 ст. 183 ГПК України до 13.02.2019 о 10:00 год.

В порядку статей 120-121 ГПК України сторони повідомлені про дату та час наступного підготовчого засідання ухвалами суду від 21.01.2019.

12.02.2019 року від Комунального підприємства "Харківські теплові мережі", через канцелярію суду (вх.№3805) надійшло уточнення до відзиву на позовну заяву, в якій відповідач частково визнає позовні вимоги на суму основного боргу в розмірі 75 188 306,95грн., однак просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог в частині стягнення основного боргу в сумі 3 559 977,95грн., зменшити розмір пені на 5 944 857,80грн. Уточнення до відзиву долучено судом до матеріалів справи.

12.02.2019 року від Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", через канцелярію суду (вх.№3826) надійшла відповідь на відзив, в якому останній заперечував проти клопотання відповідача щодо зменшення пені, вказуючи, зокрема на те, що Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», забезпечує галузі національної економіки і населення природним газом. Тобто, Національна акціонерна компанія «Нафтогаз. України як підприємство державного сектору економіки є об'єктом, що має стратегічне значення для економіки, суспільства і безпеки держави. Відсутність можливості вчасно розраховуватись за природний газ, а як наслідок - відсутність можливості вчасно надати послуги з постачання і природного газу спричинить значні соціально та економічно негативні наслідки для всієї України.

В судовому засіданні 13.02.2019 постановлено протокольну ухвалу про продовження строку підготовчого провадження у справі № 922/3531/18 на тридцять днів. Відкладено підготовче засідання 13.03.19 о 12:00 год.

22.02.2019 року від Комунального підприємства "Харківські теплові мережі", через канцелярію суду (вх.№4774) надійшли заперечення щодо відповіді на відзив позивача, в яких позивач, зокрема, вказує на відсутність вини в порушенні зобов*язання щодо оплати отриманого від позивача газу, у зв'язку із вважає що нарахована позивачем пеня не підлягає стягненню з відповідача .

В судовому засіданні 13.03.2019 постановлено протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи у судовому засіданні по суті 22.03.2019 року.

В порядку ст.ст. 120-121 ГПК України сторони повідомлені на наступне судове засідання ухвалами від 13.03.2019.

В судовому засіданні 22.03.2019 задоволено клопотання позивача про відкладення розгляду справи, постановлено протокольну ухвалу про відкладення розгляду справи по суті до 10.04.2019 року.

В порядку ст.ст. 120-121 ГПК України сторони повідомлені на наступне судове засідання ухвалами від 22.03.2019.

Представник позивача в судовому засіданні 10.04.2019 позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав наведених у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні 10.04.2019 позов визнає частково, підтримує клопотання про зменшення розміру пені на 50%.

З огляду на те, що у матеріалах справи достатньо документів для правильного вирішення спору по даній справі, у судовому засіданні 10.04.2019р. на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду по даній справі.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення учасників справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

27.09.2017між Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (продавець) та Комунальним підприємством "Харківські теплові мережі" (покупець) укладено договір купівлі-продажу природного газу № 2009/1718-ЕЕ.

Відповідно до умов п. 1.1., 1. 4. Договору, продавець зобов'язується передати у власність покупцю у 2017-2018 роках природний газ, ввезений на митну територію України ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити цей природний газ на умовах цього Договору.

Згідно з п 1.2. Договору газ, що продається за цим договором, використовується покупцем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається населенням.

Пунктом 2.1 Договору сторони погодили, що продавець передає покупцеві з 01 жовтня 2017 по 31 березня 2018 року газ обсягом до 32 тис.куб.м

Згідно з п.3.1. Постачальник передає Споживачу у загальному потоці імпортований газ (за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, ввезений на митну територію України ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України") - у пунктах приймання-передачі газу на газовимірювальних станціях, які знаходяться на кордоні України, та/або в пунктах приймання - передачі газу з ПСГ в газотранспортну систему.

Право власності на природний газ переходить від постачальника до споживача після - підписання актів приймання-передачі. Після переходу права власності на природний газ споживач несе всі ризики і бере на себе відповідальність, пов'язану з правом власності на природній газ.

Відповідно до п.3.7.договору приймання-передача природного газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному місяці постачання, оформлюється актом приймання-передачі. Обсяг використання природного газу споживачем у відповідному місяці постачання встановлюється обсягом складення добових обсягів, визначених на підставі показників комерційного вузлів обліку природного газу.

Відповідно до п.3.8. договору споживач зобов'язується подати не пізніше 7 числа місяця, наступного за місяцем постачання природного газу, постачальнику:

- завірену копію акта про надання послуг з розподілу (транспортування) природного за розрахунковий місяць, складеного між споживачем та оператором газорозподільних

(газотранспортної системи). Разом з копією такого акта споживач подає за підписом уповноваженої особи інформацію стосовно детальної розбивки кількості природного газу, зазначеної в акті, за категоріями (у тому числі згідно з цим договором);

- підписані споживачем два примірники акта приймання-передачі природного газу, де зазначаються фактичні обсяги використаного природного газу згідно з цим договором у розрахунковому місяці, його фактична ціна та вартість.

Так, на виконання умов вищевказаного Договору, позивачем протягом жовтня 2017 - лютого 2018 р. було передано у власність відповідача природний газ, що підтверджується наявними в матеріалах справи актами приймання - передачі природного газу: від 31 10.2017 року на суму 14 239 858,24грн.,від 30.11.2017 року на суму 44 001 252,77грн.,від 31.12.2017 року на суму 36 282 272,59грн., від 31.02.2018 року на суму 24 469 020,17грн., від 28.02.2018 року на суму 21 843 039,05грн.

Дані акти є узгодженими, підписані уповноваженими представниками сторін, підписи яких скріплено їх печатками, наданий природний газ прийнято відповідачем без зауважень та претензій.

Статтею 5 Договору сторони погодили ціну природного газу.

Згідно з п. 5.2 Договору, ціна за 1000 куб. м газу становить 7907,20 грн. крім того податок на додану вартість (ПДВ)-20%.Усього до сплати разом податком на додану вартість - 9488,64грн.

Статтею 6 Договору сторони визначили порядок та умови проведення розрахунків.

Відповідно до п. 6.1 Договору, сторони погодили та встановили, що оплата за газ здійснюється відповідачем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Крім того, до Договору купівлі-продажу природного газу № 2009/1718-ЕЕ. сторонами було укладено додаткову угоду №1 від 18.04.2018 року, якою сторонами було додано п.2.1. розділу "Кількість та фізико -хімічні показники природного газу" , та викладено розділ 12 "Строк дії договору " з 01.10.2017 року по 31 травня 2018 року.

Проте, відповідач свої договірні зобов'язання по оплаті позивачу послуг з транспортування газу виконав частково. На час розгляду справи, як вказує у позові, несплачена сума боргу протягом жовтня 2017 - лютого 2018 р. складає 78 748 284,90грн.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

У відповідності до статті 265 ГК України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

У відповідності до статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно частини першої статті 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 530 ЦК України передбачено строк (термін) виконання зобов'язання. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню за настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Всупереч вимог статті 13 та статті 74 ГПК України (судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень) відповідач доказів на спростування викладених обставин не надав.

Натомість, під час підготовчого провадження представником відповідача було подано до суду відзив на позов, в якому останній позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 46 ГПК України, крім прав та обов'язків, визначених у статті 42 цього Кодексу, відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно з частиною третьою статті 185 ГПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про наявність у справі достатніх правових підстав для часткового задоволення позовних вимог в частині стягнення заборгованості за Договором постачання природного газу від 27.09.2017 №2009/1718-ЕЕ в сумі 75 188 306,95грн., в задоволенні позовних вимог в частині стягнення основного боргу в сумі 3 559 977,95грн., слід відмовити, як безпідставно заявленій, оскільки позивачем не враховані оплати, здійснені за цим договором в період з 02.07.2018 року по 31.10.2018 року.

Як зазначалося вище, крім суми заборгованості, позивач також заявив до стягнення пеню в сумі 11 889 715,59грн., 3% річних в сумі 1088 403,29грн., інфляційні витрати в сумі 2 892 167,08грн.

В силу частини другої статті 20 ГК України захист прав і законних інтересів суб'єктів господарювання здійснюється, зокрема, шляхом застосування до особи, яка порушила право, штрафних санкцій, а також іншими способами, передбаченими законом.

Згідно приписів статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Аналіз зазначеної статті вказує на те, що наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінених грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов'язання.

Враховуючи порушення відповідачем свого грошового зобов'язання, визнання відповідачем позовних вимог в цій частині, а також перевіривши надані позивачем розрахунки пред'явлених до стягнення пені, 3% річних, інфляційних втрат суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вказаних сум, а відтак позов в цій частині також підлягає задоволенню.

Суд зазначає, що відповідачем заявлено клопотання про зменшення суми пені на 50%, яке підтримано представником відповідача в підготовчому засіданні.

В обґрунтування клопотання заявник посилається на важкий фінансовий стан підприємства, викликаний зокрема неплатежами різних категорій споживачів за спожиту теплову енергію, невідповідністю тарифів за теплову енергію для населення фактичним витратам на її виробництво. В підтвердження даних обставин відповідачем надано: звіт про фінансові результати за 2017 рік, баланс за 2017 р., витяг з консолідованої фінансової звітності НАК "Нафтогаз України " за 9 місяців 2018 року .

Частиною першою статті 233 ГК України передбачено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно зі збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій.

У частині третій статті 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання, господарський суд повинен оцінити, чи є цей випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов'язання боржником; причин неналежного виконання або невиконання зобов'язання, строку прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

При цьому зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Суд зазначає, що відповідно до статті 627 ЦК України та статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Отже, укладаючи з позивачем договір постачання природного газу від 27.09.2017 №2009/1718-ЕЕ від 27.09.2017 року відповідач взяв на себе зобов'язання своєчасно оплачувати вартість поставленого природного газу (підпункт 6 пункту 7.2.) в розмірі та порядку, що передбачені цим договором. Тяжкий фінансовий стан підприємства не може бути підставою для звільнення повністю чи частково відповідача від відповідальності за порушення грошового зобов'язання та не є винятковим випадком, який є підставою для зменшення розміру пені.

Відповідачем не надано доказів на підтвердження того, що у нього взагалі були відсутні кошти на рахунках у банківських установах у період прострочення платежів, що дало б змогу вчасно розрахуватись із заборгованістю, яка виникла на виконання умов договору.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що матеріалами справи не підтверджується наявність підстав для зменшення розміру пені, а тому суд вважає клопотання відповідача необґрунтованим і таким, що не підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з положень ст. 129 ГПК України та витрати по сплаті судового збору у розмірі 616700,0 грн. покладає на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 4, 13-15, 41-46, 80, 86, 129, 233, 237-241Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" (61037, Харківська область, м. Харків, вул. Мефодіївська, буд.11, код 31557119) на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6, код 20077720) - основний борг у сумі 75 188 306,95грн., пеню в сумі 11 889 715,59грн., 3% річних в сумі 1 088 403,29грн., інфляційні витрати в сумі 2 892 167,08грн., витрати по сплаті судового збору в сумі 616 700,0грн.

Відмовити в задоволенні позовних вимог в частині стягнення основного боргу в сумі 3 559 977,95грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення, відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України та п.п. 17.5 п. 17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржено до Східного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги через Господарський суд Харківської області протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6, код 20077720).

Відповідач: Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" (61037, Харківська область, м. Харків, вул. Мефодіївська, буд.11, код 31557119).

Повне рішення складено "11" квітня 2019 р.

Суддя ОСОБА_3