ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" квітня 2019 р. Справа №907/572/18

Місто Львів

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого (судді-доповідача): Бонк Т.Б.

суддів Бойко С.М.

ОСОБА_1

секретар судового засідання Борщ І.О.

за участю представників: не зявилися.

розглянувши матеріали апеляційної скарги державного підприємства Берегівське лісове господарство від 29.01.2019 № 25 та доповнення до апеляційної скарги від 04.02.2019

на рішення Господарського суду Закарпатської області від 27.12.2018 (суддя Васьковський О.В.), повний текст складено - 10.01.2019

у справі № 907/572/18

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Крок Вуд, м. Свалява

до відповідача державного підприємства Берегівське лісове господарство, с.Яноші, Берегівський район, Закарпатська область

про зобовязання поставити (передати) товар на виконання Договору купівлі-продажу необробленої деревини та стягнення пені за прострочення поставки товару

ВСТАНОВИВ:

короткий зміст вимог позову та рішення суду першої інстанції:

позивач звернувся до суду з позовом, яким просить зобовязати державне підприємство Берегівське лісове господарство виконати взяті на себе за договором купівлі-продажу необробленої деревини № 39/748/Зкв-д/2017 (зареєстрований товарною біржею «Закарпатська універсальна товарно - сировинна біржа" 29.06.2017 року) зобовязання та поставити (передати) товар загальною вартістю 70584,06грн., а також стягнути нараховану у звязку з простроченням виконання вказаного зобовязання пеню у сумі 16558,48 грн. За підрахунками позивача, обсяг недопоставленої покупцем деревини становить: 4,023 м. куб. техсировини 26-34 дуба по ціні 2022 грн. з ПДВ на суму 8134,506 гривень, 29,388 м. куб. техсировини 36-49 дуба по ціні 2125грн з ПДВ на суму 62449,5 гривень.

Рішенням Господарського суду Закарпатської області від 27.12.2018 (суддя Васьковський О.В., повний текст складено - 10.01.2019) у справі № 907/572/18 - позов задоволено частково. Зобовязано державне підприємство «Берегівське лісове господарство» поставити (передати) товариству з обмеженою відповідальністю «Крок Вудс» на виконання договору купівлі-продажу необробленої деревини №39/748/3кв-д/2017 від 29.06.2017 технічну сировину загальною вартістю 39 208,06грн. Стягнуто з державного підприємства «Берегівське лісове господарство» на користь товариству з обмеженою відповідальністю «Крок Вудс» - суму 7450,87 грн; - суму 943,43 грн. на відшкодування витрат по сплаті судового збору. В іншій частині позову відмовлено.

Оскаржуване рішення суду першої інстанції про задоволення позову мотивоване тим, що за результатами проведення торгів додаткового аукціону із продажу ресурсів необробленої деревини заготівлі 3 кварталу 2017 року між державним підприємством «Берегівське лісове господарство» (продавець) та товариством з обмеженою відповідальністю «Крок Вуд» (покупець) укладено договір купівлі-продажу необробленої деревини №39/748/3кв-д/2017 від 29.06.2017 (далі - договір), згідно п.1.1 якого Продавець передає у власність на умовах франко склад Продавця необроблену деревину (надалі-товар), за номерами лотів, а Покупець зобовязується прийняти товар і сплатити за нього ціну відповідно до умов, що визначені в цьому Договорі.

Враховуючи внесену позивачем в межах договору, яким регулюються відносини з приводу предмету спору, передоплату товару в розмірі 111948,13грн. відповідач поставив лісопродукції на суму 72740,07грн., тобто існує недопоставка товару на суму 39208,06грн.

Позивачем належним чином підтверджено факт невиконання відповідачем взятих на себе зобовязань щодо поставки товару за договором, а відтак, позивачем правомірно нараховано відповідачу пеню. З огляду на встановлене вище, судом першої інстанції здійснено перерахунок пені по двох передоплатах з врахуванням часткових поставок, внаслідок чого задоволенню підлягає пеня в розмірі 7450,87грн. В іншій частині нарахованої та предявленої до стягнення пені відмовлено за недоведеністю.

Оскаржуване рішення суду першої інстанції про відмову в позові мотивоване недоведеністю та необґрунтованістю позовних вимог.

Судом першої інстанції звернуто увагу на те, що стосовно іншої лісопродукції, поставленої відповідачем позивачу на підставі наявних у справі товарно-транспортних накладних, то вона є такою, що не стосується предмету спору, поставлена поза межами договору, наслідки невиконання якого є предметом дослідження у справі, та, відповідно, не може врегульовуватись відповідно до його умов.

Короткий зміст вимог та узагальнених доводів учасників справи:

в апеляційній скарзі відповідач просить оскаржуване рішення суду першої інстанції скасувати в частині задоволених позовних вимог та прийняти в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позову; також просить змінити рішення Господарського суду Закарпатської області від 27.12.2018 в частині задоволених позовних вимог про стягнення пені та судового збору, в іншій частині оскаржуване рішення суду просить залишити без змін, мотивуючи це тим, що:

- судом першої інстанції правильно встановлено той факт, що відповідачем згідно товарно-транспортних накладних також поставлено позивачу деревину, яка не відповідає критеріям, що визначені в договорі, однак, враховуючи зазначене, судом першої інстанції в цій ситуації безпідставно не застосовано положення ст. 672 ЦК України, оскільки за таких обставин позивач прийняв товар асортимент якого не відповідає договору та не повідомив відповідача про відмову від такого товару, у звязку з чим у відповідача існує обовязок з оплати прийнятого товару, асортимент якого не відповідає умовам договору. Прийнявши деревину, асортимент якої не відповідає умовам договору разом із деревиною, асортимент якої відповідає цьому договору, позивач погодився, що така деревина поставлена йому на виконання саме цього договору, а наслідком такого прийняття є те, що позивач втрачає право вимагати від відповідача поставки деревини, асортимент якої відповідає умовам договору на суму такої поставки 21 655,55 грн. Відтак, зазначає, що у відповідача перед позивачем станом на момент звернення до суду з позовом є невиконані зобовязання з поставки своєчасно оплаченої деревини на суму 17 552,01 грн;

- судом першої інстанції надано неправильну оцінку Наказу Держлісагентства №49 від 30.01.2018;

- скаржник наголошує, що з 01.01.2019 втратили чинність всі стандарти оцінки деревини (ГОСТи), якими, зокрема, був передбачений такий асортимент деревини як деревина для технологічних потреб.

У доповненні до апеляційної скарги, яке подано у встановлені процесуальним законом строки, скаржник зазначає про лист - відповідь Держлісагенства від 31.01.2019 на адвокатський запит стосовно розяснення Наказу Держлісагентсва № 49 від 30.01.2018.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, мотивуючи це тим, що положення ст. 672 ЦК України, стосовно неправильного застосування якої судом першої інстанції зазначає скаржник, зобовязують покупця до вжиття заходів щодо погодження ціни поставленого ним товару, який не відповідає договірним якісним характеристикам, а отже, товар, який не відповідає договору, не може вважатися таким, що поставлений за умовам договору. Крім того, зазначає, що скаржник залишив поза увагою ч.2 ст. 688 ЦК України, згідно якої якщо продавець знав про те, що переданий покупцеві товар не відповідає умовам договору купівлі продажу, він не має права посилатися на те, що не одержав від покупця повідомлення про порушення умов договору .

У судове засідання 02.04.2019 не зявилися представники сторін, хоча належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи.

Від позивача надійшла письмова заява про розгляд справи без участі представника позивача.

Згідно ч.12 ст.270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи встановлені строки розгляду справи, те, що явка представників сторін не визнавалася судом обовязковою у даній справі, апеляційний суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності представників сторін на підставі наявних у справі доказів.

Розглянувши наявні у справі матеріали, давши належну правову оцінку доводам та запереченням сторін, які містяться в апеляційній скарзі, відзиві на апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представника відповідача, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з огляду на наступне.

Згідно встановлених судами першої та апеляційної інстанцій обставин, і визначених відповідно до них правовідносин, вбачається, що :

за результатами проведення торгів додаткового аукціону із продажу ресурсів необробленої деревини заготівлі 3 кварталу 2017 року, який відбувся 27.06.2017р., між державним підприємством «Берегівське лісове господарство» (продавець за договором) та товариством з обмеженою відповідальністю «Крок Вуд»(покупець за договором) укладено договір купівлі-продажу необробленої деревини №39/748/3кв-д/2017 від 29.06.2017 (далі - договір), згідно п.1.1 якого Продавець передає у власність на умовах франко склад Продавця необроблену деревину (надалі-товар), за номерами лотів /п.3.1./, а Покупець зобовязується прийняти товар і сплатити за нього ціну відповідно до умов, що визначені в цьому Договорі.

Відповідно до п.п.3.1-3.2 договору ціна на товар встановлена в гривнях за 1 куб.м. на умовах франко-склад продавця згідно Аукціонного свідоцтва про результати проведення аукціону від 26.06.2017 р. та становить: тех. сировина дуб діаметр 26-35 вартістю 2022грн./м3 з ПДВ; тех. сировина дуб діаметр 36-49 вартістю 2125грн./м3 з ПДВ; загальна сума договору становить 186615грн. з ПДВ за об'єм 90 м3 тех. сировини дуб.

Пунктами 4.1-4.2 договору сторонами обумовлено, що поставка товару по даному договору здійснюється згідно щомісячного подекадного графіку поставок, який є невід'ємною частиною даного договору та підписується самостійно між Покупцем та Продавцем без обов'язку реєстрації такого на ЗУТСБ, на умовах франко (нижній/проміжний/верхній) склад Продавця. У випадку непідписання Сторонами щомісячного подекадного графіку поставок, товар поставляється рівними частинами. Місячна партія становить пропорційну частину загальної кількості товару, що забезпечує рівномірну поставку та погоджується сторонами графіком поставки.

Розділом 6 Договору врегульовано порядок розрахунків, відповідно до якого платіж (передоплата 100% вартості) здійснюється шляхом банківського переказу коштів на розрахунковий рахунок продавця за партію товару, згідно виставленого рахунку-фактури протягом 3 робочих днів з дати пред'явлення рахунку до сплати, а якщо такий не виставлений у відповідності до узгодженого сторонами графіку поставок, не пізніше дня, що передує даті поставки чергової партії товару. Сума гарантійного внеску перерахована Покупцем на рахунок ЗУТСБ для участі в аукціоні із продажу ресурсів необробленої деревини зараховується Продавцю в якості частини оплати за проданий Товар з урахуванням вимог Регламенту про організацію та проведення загальних аукціонних торгів з продажу ресурсу необробленої деревини І, II, III, IV кварталів 2017 року, що діє на ЗУТСБ

При цьому, пунктом 7.1 Договору визначено обовязок покупця здійснювати попередню оплату за кожну партію товару протягом 3 (трьох) робочий днів з дати предявлення рахунку до сплати, а якщо такий не пред'явлений - у відповідності до узгодженого сторонами графіку поставок не пізніше дня, який передує даті поставки чергової партії товару. Кінцева оплата за товар повинна відбутись не пізніше як за 10 (десять) календарних днів до завершення календарного кварталу, в якому повинна відбутись поставка товару за даним Договором.

Розділом 7 договору передбачено обов'язки сторін за договором, зокрема встановлено, що покупець зобов'язаний здійснювати попередню оплату за кожну партію товару на протязі 3 робочих днів з дати пред'явлення рахунку до сплати, а якщо такий не виставлений у відповідності до узгодженого сторонами графіку поставок, не пізніше дня, що передує даті поставки чергової партії товару. Кінцева оплата за товар повинна відбутись не пізніше як за 10 календарних днів до завершення календарного кварталу, в якому повинна відбутись поставка товару за даним договором продавець зобов'язаний передати покупцю товар після сплати рахунку-фактури на протязі 15 календарних днів.

Відповідно до п. 11.2 Договору, він діє в частині обов'язку поставки товару з 01.07.2017р. по 30.09.2017 р., а в частині оплати придбаного товару - з дати укладення Договору до повного проведення розрахунків за придбаний товар.

Відповідно до Додатку №1 до договору сторони погодили графік поставок, відповідно до якого відпуск необробленої деревини повинен здійснюватись щомісячно по 30 м3 обумовленою вартістю 62205грн. кожна.

Таким чином, сторонами погоджено щомісячну поставку рівними частинами без вказівки на визначену календарну дату та обєм кожного виду сировини. За таких обставин, з огляду на обовязкову передоплату 100% вартості товару покупцем, застосуванню до спірних правовідносин підлягає положення договору про обовязок внесення такої протягом трьох робочих днів з дня предявлення рахунку до сплати, а якщо такий не предявлений - у відповідності до узгодженого графіку поставок не пізніше дня, що передує даті поставки чергової партії товару. Тобто у випадку відсутності рахунку покупець повинен самостійно внести передоплату не пізніше передостаннього робочого дня у відповідному місяці.

При цьому, з огляду на положення Договору, відповідно до якого кінцева оплата за товар повинна відбутись не пізніше як за 10 (десять) календарних днів до завершення календарного кварталу, в якому повинна відбутись поставка товару за даним Договором, останній платіж 100% передоплата за вересень місяць 2017 року повинен бути здійснений за 10 календарних днів до закінчення дії договору, тобто до 21.09.2017 року.

Пунктом 6.4 Договору унормовано, що у випадку ненадходження коштів на рахунок Продавця в зазначений у пункті 7.1. Договору термін, крім сум, визначених п. 6.3. даного Договору, Покупець втрачає право на придбання даної партії товару і вона залишається у власності Продавця.

Вказаний пункт узгоджується з пунктом 7.7. договору, відповідно до якого Продавець звільняється від обовязку поставки товару за даним Договором по закінченню календарного кварталу в якому повинна бути поставка товару за даним Договором, якщо поставка не відбулась через прострочення Покупця в оплаті та/чи вивозі товару, якщо інше не передбачене додатковою угодою між Продавцем та Покупцем до даного договору

З огляду на наведені положення договору, у продавця виникає обовязок поставити товар в межах передбачених Додатком №1 місячних обсягів лісопродукції (30м3 тех. сировини) на суму внесеної покупцем передоплати.

За твердженням позивача, на виконання вказаного договору ним проведено 19.07.2017, 13.09.2017 та 29.09.2017 оплату лісопродукції на суму 174153,07грн., а оскільки відповідач свої зобовязання по поставці оплаченої продукції в повному обсязі не виконав, позивачем заявлено позов з вимогою зобовязати продавця-відповідача поставити йому товар на суму 70584,06грн., в т. ч. дуб діаметром 26-35 см у кількості 4,023 м3, за ціною 2022 грн з ПДВ за 1 м3, дуб діаметром 36-49 см у кількості 29,388м3 за ціною 2125грн. з ПДВ за 1 м3.

Крім того, відповідно до п. 8.6 Договору за прострочення продавцем строку поставки товару згідно з графіком поставки на умовах з даним договором продавець сплачує покупцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості недопоставленого чи несвоєчасно поставленого товару, у звязку з чим позивачем поставлено вимогу про стягнення з відповідача 16558,48 грн пені.

Між сторонами виникли правовідносин, до яких застосовуються норми Господарського та Цивільного кодексів (ЦК) України, що регулюють відносини договору поставки/купівлі-продажу та попередньої оплати товару.

Згідно з ч.1 ст.174 Господарського кодексу України господарські зобов'язання можуть виникати: безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акта, що регулює господарську діяльність; з акту управління господарською діяльністю; з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать; тощо.

За приписами ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У силу вимог ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Вказані норми кореспондуються з нормами ГК України.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Відповідно до частини 7 статті 193 Господарського кодексу України не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язання, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно з п. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Так, укладеним між сторонами у спорі договором визначений обовязок покупця здійснювати попередню оплату 100% вартості товару.

Відповідно до ст. 693 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов'язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

На виконання вказаного Договору з урахуванням гарантійного внеску в розмірі 9456,75грн. покупцем у липні, а саме: 19.07. 2017 було внесено передоплату всього на суму 61 412,35грн.

У свою чергу, продавець відповідно до товарно - транспортних накладних серії ЗКА №005929 від 01.08.2017 та товарно - транспортної накладної серії ЗКВ №210134 від 01.08.2017 поставив товару всього на суму 55 952,53грн. Однак, товару, який відповідає критеріям, що визначені в договорі, було поставлено на суму 46 988,34 грн. зокрема:

- дуб - діаметром 26-35 см у кількості 8,93 куб.м, загальною вартістю 18056,46грн;

- дуб - діаметром 36-49 см у кількості 13,615 куб.м, загальною вартістю 28931,88 грн.

Таким чином, існує недопоставка товару за липень місяць на суму 14 424,01грн. Враховуючи той факт, що продавець зобовязаний протягом 15-денного терміну поставити покупцю товар після сплати його вартості на вказану суму, прострочення виконання зобовязання у продавця починається з 04.08.2017.

Як встановлено, у серпні місяці відповідач продавець виставив покупцю рахунок на оплату №1271 від 23.08.2017, однак, жодних платежів у серпні місяці позивачем здійснено не було. За таких обставин, з огляду на положення п. 6.4 Договору покупець втратив право на придбання партії товару тех.сировини дуба кількістю 30 м3, які заплановані на реалізацію у серпні 2017 року.

Далі, у вересні 2017 року покупець повинен здійснити 100% оплату товару до 21.09.2017. Матеріали справи містять докази про перерахування 50535,78грн (платіжне доручення від 13.09.2017 №4699), яке здійснено в межах помісячної норми та дії договору, а також 62204,94грн. (платіжне доручення від 29.09.2017 №4766), яке внесено після встановленого договором строку для кінцевих розрахунків (положення п. 7.1 про кінцеву оплату товару, яка повинна відбутись не пізніше як за 10 календарних днів до завершення календарного кварталу, в якому повинна відбутись поставка товару за даним договором).

Таким чином, у продавця-відповідача виникло зобовязання поставити за серпень 2017 товар на суму 50535,78грн. протягом 15 днів, тобто до 28.09.2017.

У встановлений договором строк товар поставлений не був, внаслідок чого у відповідача з 29.09.2017 почалося прострочення виконання зобовязання на вказану суму.

У подальшому, відповідно до наданих суду товарно-транспортних накладних серії ЗКВ №360015 від 15.11.2018, серії ЗКВ №360208 від 06.02.2018, серії ЗКВ №022522 від 01.03.2018 позивачем здійснювалися поставки лісопродукції, проведені без посилання на реквізити договору, на виконання якого такі були проведені.

За таких обставин, беручи до уваги пояснення сторін, доцільним є зарахування у виконання Договору купівлі-продажу необробленої деревини №39/748/3кв-д/2017 від 29.06.2017 поставлення продукції, яка за якісними характеристиками та ціною відповідає його умовах.

Отже, суд констатує, що в рахунок виконання укладеного між сторонами у спорі договору №39/748/3кв-д/2017 від 29.06.2017 відповідачем відпущено по ТТН від 15.11.2017: дуб (26-35) 8,8м3 вартістю 17793,60грн, дуб (36-45) 1,33м3 вартістю 2826,25грн, по ТТН від 06.02.2018: дуб (36-45) 2,415м3 вартістю 5131,88грн. Всього на суму 25 751,73грн.

Таким чином, враховуючи внесену позивачем в межах договору, яким регулюються відносини з приводу предмету спору, передоплату товару в розмірі 111948,13грн. (61412,35+50535,78), відповідач поставив лісопродукції на суму 72740,07грн (46988,34 +20619,85+ 5131,88), тобто існує недопоставка товару на суму 39 208,06грн.

З огляду на наведене, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про підставність позовних вимог про зобовязання поставити товар в частині, яка відповідає його вартості в розмірі 39208,06грн.

Слід зазначити, що в апеляційній скарзі відповідач вказав на те, що у відповідача перед позивачем станом на момент звернення до суду є невиконані зобовязання з поставки своєчасно передплаченої необробленої деревини техсировини (породи дуб діаметром 26-35 см та 35-49 см згідно договору на суму 17 552,01 грн.

Апеляційний суд також погоджується із твердження суду першої інстанції про те, що з огляду на відсутність у Додатку №1 до Договору чіткого розмежування помісячних обсягів кожного виду техсировини окремо, беручи до уваги неповну оплату визначеної ціни договору, наявні підстави для відмови в частині вимоги щодо зазначення в резолютивній частині рішення присудженої кількісної величини (м3) кожного виду окремо, оскільки обрахування таких величин не є можливим.

Щодо нарахованої позивачем і предявленої до стягнення пені.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (ч.1 ст. 230 ГК України).

Відповідно до ст. 230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Частина 6 статті 232 ГК України передбачає, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до п. 8.6 Договору за прострочення продавцем строку поставки товару згідно з графіком поставки на умовах з даним договором продавець сплачує покупцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості недопоставленого чи несвоєчасно поставленого товару.

Згідно з положеннями ст. 627 ЦК України відповідно до ст. 6 цього кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погодженні ними та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. (ст.ст. 628, 629 вказаного кодексу).

З огляду на те, що позивачем належним чином підтверджено факт невиконання зобовязань щодо поставки товару за договором, позивачем правомірно нараховано відповідачу пеню за пунктом 8.6 договору.

Апеляційний суд, перевіривши розрахунок пені, погоджується з висновком суду першої інстанції про стягнення з відповідача пені в розмірі 7450,87грн.

Щодо доводів апеляційної скарги, то апеляційний суд зазначає, що судом першої інстанції надано належне обґрунтування стосовно відхилення таких доводів, такі були досліджені в суді першої інстанції, а також їх правильну оцінку. Зокрема, поданий відповідачем як доказ неможливості виконання зобовязання наказ Державного агентства лісових ресурсів України №49 від 30.01.2018 «Про підсумки фінансово-господарської діяльності підприємств галузі за 2017 рік» (а.с 82 Т.1) судом першої інстанції правомірно відхилено, оскільки встановлена пунктом 1.24 Наказу заборона на реалізацію споживачам дубової дровяної деревини для технологічних потреб виробничо-технічного призначення була терміном: до 01.04.2018 року. До того ж, наявність такої двохмісячної заборони не звільняло підприємство від виконання обовязку у строк до 30.01.2018 та після 01.04.2018. Зокрема, пункт 1.25 Наказу передбачає строк «постійно», однак у пункті 1.2.4 наказу передбачено термін «до 01.04.2018». Підстави тлумачити зазначення такого строку по-іншому, ніж як це зазначено в Наказі, - відсутні.

Підставою позову є порушення відповідачем умов договору купівлі-продажу необробленої деревини №39/748/3кв-д/2017 від 29.06.2017. Стосовно ж іншої лісопродукції, поставленої відповідачем позивачу на підставі наявних у справі товарно-транспортних накладних, то вона є такою, що не стосується предмету спору, поставлена поза межами договору, наслідки невиконання якого є предметом дослідження у справі, та, відповідно, не може врегульовуватись відповідно до його умов. У межах даного спору у предмет доказування не входить доказування та дослідження обовязку позивача щодо оплати товару, асортимент якого не відповідає договору, на підставі якого позивач звернувся до суду.

Відповідачем не доведено, що укладений між сторонами договір купівлі-продажу необробленої деревини №39/748/3кв-д/2017 від 29.06.2017 містить умови про зарахування товару іншого асортименту в рахунок не поставки/ чи недопоставки товару за договором.

Правові наслідки порушення умови договору щодо асортименту товару передбачені у статті 672 ЦК України, відтак, сторони не позбавлені права врегулювати відносини стосовно поставки іншого товару у відповідності до норм, які регулюють купівлю-продаж та поставку товару.

Крім того, у відзиві на апеляційну скаргу позивач підставно покликається також на ч.2 ст. 688 ЦК України, згідно якої якщо продавець знав або міг знати про те, що переданий покупцеві товар не відповідає умовам договору купівлі-продажу, він не має права посилатися на те, що не одержав від покупця повідомлення про порушення умов договору, та на наслідки невиконання покупцем цього обов'язку, встановлені частиною першою цієї статті.

Висновок апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги.

Таким чином, колегія суддів Західного апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду Закарпатської області від 27.12.2018 у справі №907/572/18 ґрунтується на матеріалах справи та чинному законодавстві і підстав для його скасування немає, а зазначені в апеляційній скарзі доводи скаржника не обґрунтовані і не визнаються такими, що можуть бути підставою для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до п.1 ст.74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Пунктами 1,2 ст.86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Судові витрати в суді апеляційної інстанції.

Оскільки у цьому випадку суд апеляційної інстанції не змінює рішення, та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється (частина 14 статті 129 ГПК України). Відтак, згідно ст.129 ГПК України сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги слід залишити за скаржником.

Керуючись ст.ст. 129, 236, 269, 275, 276, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу державного підприємства Берегівське лісове господарство у справі № 907/572/18 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Закарпатської області від 27.12.2018 у справі № 907/572/18 залишити без змін.

3. Судовий збір за перегляд справи в суді апеляційної інстанції залишити за скаржником.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів відповідно до ст.ст. 286 - 289 ГПК України.

Головуючий (суддя-доповідач): Т.Б. Бонк

Судді С.М. Бойко

ОСОБА_1

Повний текст постанови складено - 05.04.2019.