ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.03.2019 року м.Дніпро Справа № 904/3039/18

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Верхогляд Т.А. (доповідач)

суддів: Білецької Л.М., Паруснікова Ю.Б.

секретар судового засідання Пінчук Є.С.

представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність №2142 від 30.10.2018 р., адвокат;

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність №4 від 03.01.2019 р., адвокат;

розглянувши матеріали апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 04.12.2018 року (повний текст рішення складено 13.12.2018 року) у справі № 904/3039/18 (суддя Петрова В.І. )

за позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро

до Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат", м. Кам'янське, Дніпропетровська область

про внесення змін до договору про експлуатацію залізничної під'їзної колії,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 04.12.2018 року у справі № 904/3039/18 в задоволені позову відмовлено. Судові витрати у покладено на позивача.

Мотивуючи рішення, суд першої інстанції зазначив, що:

- позивач не довів, що саме на вказані ним номери телефонів він повинен надавати інформацію відповідачу про прибуття вантажів;

- у зазначеній позивачем довіреності №67 від 20.02.2018 року та листі про порядок повідомлення ПАТ "ДМК" про прибуття вантажів на його адресу відповідач не вказував прізвища відповідальних за приймання повідомлень працівників та номери телефонів, за якими надаються повідомлення.

Не погодившись з рішенням, позивач оскаржив його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі зазначає на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Вказує на те, що викладена позивачем у протоколі розбіжностей від 25.05.2018 року до додаткової угоди до договору від 14.05.2018 року редакція договору відповідає положенням пункту 1 розділу 8 "Правил видачі вантажів", затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 року № 644, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 року за № 862/508 (далі по тексту Правила), відповідно до якого:

"Про прибуття вантажу на станцію призначення залізниця зобов'язана повідомити одержувача в день прибуття вантажу, але не пізніше 12-ї години наступного дня, із зазначенням найменування та кількості вантажу, а також роду й кількості вагонів (контейнерів).

Порядок і способи повідомлення встановлюються начальником станції спільно з одержувачем. Одержувач письмово повідомляє начальнику станції прізвища працівників, відповідальних за приймання в узгодженому порядку повідомлень, і номери телефонів (факсів) та адреси електронної пошти, за якими надаються повідомлення. В окремих випадках повідомлення може здійснюватися шляхом вивішування оголошень у товарній конторі або через посильних тощо».

Також скаржник зазначає, що у Порядках про прибуття вантажів на адресу відповідача по станції Правда та у Порядку повідомлення ПАТ "ДМК" про прибуття вантажів на адресу по станції Камянське, що були надіслані відповідачу при розгляді спірного питання, виписані дії, які проводились до передачі розбіжностей на розгляд господарського суду та проводяться в теперішній час.

На спростування доводів суду апелянт зазначає, що позивач додав до матеріалів справи копію виписки з книги повідомлень про прибуття вантажу форми ГУ-46, у якій фіксуються вантажі, що прибули на адресу відповідача та прізвище особи, яка була повідомлена по телефону про прибуття цих вантажів. Також була додана довіреність на уповноваженого представника відповідача, якого повідомлялось про прибуття вантажів та прізвище якого зазначено в книзі повідомлень форми ГУ-46.

Апелянт наголошує, що сторони фактично виконують вимоги Правил, але відповідач відмовляється закріпити це у Договорі з метою уникнути оплати за надані послуги. Відповідач користується тим, що послуга у вигляді вивішування оголошень не визначена у Тарифному керівництві. Проте, відповідно до Правил така послуга може надаватися лише у окремих випадках.

Скаржник вважає, що відмовляючи в позові, суд позбавив позивача закріпити у Договорі встановлений Правилами спосіб повідомлення вантажоодержувача про прибуття на його адресу вантажів, а саме у спосіб, передбачений п. 1 Правил видачі вантажів.

Просить скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області у справі № 904/3039/18 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

ПАТ "Дніпровський металургійний комбінат" у відзиві на апеляційну скаргу вважає рішення суду першої інстанції законним, обґрунтованим та таким, що винесено при повному дотриманні норм матеріального та процесуального права.

Просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити повністю, рішення господарського суду Дніпропетровської області від 04.12.2018 року по справі № 904/3039/18 залишити без змін.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав:

З матеріалів справи вбачається, що між Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" та Публічним акціонерним товариством "Дніпровський металургійний комбінат" укладено договір №ПР/М-17-1/22-754/НЮдч/17-1003-02 від 15.12.2017 року про експлуатацію залізничної під'їзної колії ПАТ "Дніпровський меткомбінат", яка примикає до станцій Кам'янське, Правда регіональної філії "Придніпровська залізниця" ПАТ "Українська залізниця" (а.с.55-58).

Встановлено, що відповідач звернувся до позивача з пропозицією підписати додаткову угоду до договору від 14.05.2018 року, в якій відповідачем запропоновано доповнити пункт 16 договору текстом наступного змісту:

"По прибуттю вантажів на станцію примикання Кам'янське або Правда. які адресовані Власнику колії, Залізниця вивішує в товарній конторі станції оголошення із зазначенням найменування та кількості вантажу, а також: роду й кількості вагонів (контейнерів). Оголошення про прибуття вантажів в товарній конторі є затвердженим Сторонами повідомленням про прибуття вантажу і є послугою безкоштовною відповідно до Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов 'язані з ними послуги (Тарифне керівництво 1)" (а.с.17).

В свою чергу, у відповідь на одержану пропозицію, позивачем запропоновано свою редакцію доповнення до пункту 16 договору, яка була викладена у протоколі розбіжностей від 25.05.2018 року до додаткової угоди до договору від 14.05.2018 року наступного змісту:

"Відповідно до положень пункту 1 розділу 8 "Правил видачі вантажів" Залізниця надає Власнику колії інформацію про вантажі, що прибули на його адресу з використанням телефонного зв 'язку, а саме:

-про прибуття вантажів на станцію призначення Кам'янське змінний старший прийомоздавальник станції повідомляє уповноваженого представника ПАТ "Дніпровський меткомбінат" по телефону 2-35;

-про прибуття на станцію Правда змінний касир товарний або агент комерційний повідомляє уповноваженого представника ПАТ "Дніпровський меткомбінат" по телефону 47-81.

Залізниця повідомляє Власника колії в день прибуття вантажу, але не пізніше 12-ї години наступного дня, із зазначенням найменування та кількості вантажу. а також роду й кількості вагонів, з послідуючою реєстрацією форми ГУ-2" (а.с.19).

У зв'язку з незгодою з положеннями, викладеними в додатковій угоді відповідача, вона підписана залізницею з протоколом розбіжностей і повернута підприємству з супровідним листом №МД-1/22-3 від 25.05.2018 року.

До протоколу розбіжностей регіональною філією "Придніпровська залізниця" доданий порядок повідомлення ПАТ "ДМК" про прибуття вантажів на його адресу по станції Правда та Порядок повідомлення ПАТ "ДМК" про прибуття вантажів на його адресу по станції Кам'янське.

Оскільки сторони шляхом перемовин згоди щодо редакції вказаного пункту договору не досягли, він залишився в редакції протоколу розбіжностей, позивач звернувся до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат", в якому просив пункт 16 договору №ПР/М-17-1/22-754/НЮдч/17-1003-02 від 15.12.2017 року про експлуатацію залізничної під'їзної колії ПАТ "Дніпровський меткомбінат", яка примикає до станцій Кам'янське, Правда регіональної філії "Придніпровська залізниця" ПАТ "Українська залізниця" змінити з урахуванням доповнені позивача, які були внесені у протоколі розбіжностей від 25.05.2018 до додаткової угоди до договору від 14.05.2018 року (далі по тексту - договір).

Відповідно до ст.307 Господарського кодексу України, яка кореспондується зі ст.908 Цивільного кодексу України, передбачено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність субєктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Частина четверта статті 307 Господарського кодексу України визначає, що порядок укладення довгострокових договорів встановлюється відповідними транспортним кодексами, транспортними статутами або правилами перевезень.

Детальна регламентація відповідних відносин міститься у Правилах обслуговування залізничних під'їзних колій (далі - Правила обслуговування колій), затверджених наказом Мінтрансу України від 21.11.2000 року N 644 та зареєстрованих Міністерством юстиції України 24.11.2000 року за N 875/5096.

Згідно зі статтею 21 Закону України "Про залізничний транспорт" відносини підприємств залізничного транспорту з власниками залізничних під'їзних колій, порядок і умови експлуатації цих колій, обігу рухомого складу, що не належить до залізничного транспорту загального користування, визначаються Статутом залізниць та укладеними на його основі договорами.

Договори, що укладаються сторонами, повинні відповідати типовим договорам.

Згідно з приписами частини другої статті 179 Господарського кодексу України уповноважені органи виконавчої влади можуть рекомендувати суб'єктам господарювання орієнтовні умови господарських договорів (примірні договори).

Мінтранс України наказом від 21.11.2000 року № 644 затвердив Правила обслуговування залізничних під'їзних колій з додатками до цих Правил, якими є: Договір про експлуатацію залізничної під'їзної колії, Договір про подачу та забирання вагонів, Договір між залізницею і морським (річковим) портом про обробку вагонів з вантажами та Тимчасова угода про подачу та забирання вагонів на під'їзну колію, що будується.

Статтею 77 Статуту залізниць України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 457 від 06.04.1998року, передбачено, що договір про експлуатацію залізничної під'їзної колії і договір про подачу та забирання вагонів укладаються між залізницею або відповідною уповноваженою начальником залізниці організацією та підприємством, якому належить підїзна колія. Порядок урегулювання розбіжностей, що виникають під час укладення, зміни та розірвання цих договорів, визначається згідно із законодавством.

Пункт 3.4 Правил обслуговування залізничних під'їзних колій (розділ 12 Правил перевезень вантажів) регламентує порядок укладання договору про експлуатацію залізничної під'їзної колії та договору про подачу та забирання вагонів, а також додаткових угод до договору, його продовження, доповнення або часткові зміни в такому порядку:

-проект договору розробляється залізницею. Підписаний у двох примірниках проект договору надсилається на підпис підприємству. Підприємство підписує і повертає залізниці проект договору у двадцятиденний термін. Цей термін обчислюється: у разі пересилки проекту договору з посильним - з дати розписки про отримання договору, у разі пересилки поштою - з дати календарного штемпеля поштового відділення в пункті знаходження адресата. Якщо при підписанні договору у підприємства виникнуть заперечення стосовно його умов, то незалежно від цього воно підписує договір, складає протокол розбіжностей і направляє його у двох примірниках залізниці одночасно з підписаним договором. Наявність розбіжностей обумовлюється в договорі при його підписанні. У разі неповернення залізниці підписаного проекту договору у двадцятиденний термін договір набирає чинності в редакції залізниці;

-залізниця не пізніше ніж через 20 днів після отримання цього протоколу розбіжностей зобов'язана призначити день розгляду розбіжностей, про що вона має повідомити підприємство у десятиденний термін після отримання протоколу і не пізніше ніж за 10 днів до призначеної дати розгляду. Якщо залізниця у вказаний термін не призначить дату розгляду розбіжностей, договір набирає чинності в редакції підприємства. У випадку неприбуття представника підприємства у призначений термін для розгляду розбіжностей договір набуває чинності в редакції залізниці;

-розбіжності, що залишилися неврегульованими, оформлюються новим протоколом і у двадцятиденний термін після дня їх розгляду передаються залізницею до господарського суду. Якщо в зазначений термін розбіжності не будуть направлені до господарського суду, то договір набуває чинності в редакпії підприємства.

Судом встановлено, що фактично спір виник із-за визначення у договорі №ПР/М-17-1/22-754/НЮдч/17- 1003-02 від 15.12.2017 року про експлуатацію залізничної під'їзної колії ПАТ "Дніпровський металургійний комбінат", яка примикає до станцій Кам'янське, Правда регіональної філії "Придніпровська залізниця" ПАТ"Українська залізниця" порядку повідомлення вантажоодержувача про прибуття на його адресу вантажів.

Відповідно до ч. 4 ст. 188 Господарського кодексу України у разі, якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Слід зазначити, що редакція доповнень до пункту 16 договору, запропонована позивачем, обґрунтована положеннями пункту 1 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 року № 644, зареєстрованих Міністерством юстиції України 24.11.2000 року за № 862/508 (далі - Правила), відповідно до якого:

"Про прибуття вантажу на станцію призначення залізниця зобов'язана повідомити одержувача в день прибуття вантажу, але не пізніше 12-ї години наступного дня із зазначенням найменування та кількості вантажу, а також роду кількості вагонів (контейнерів).

Порядок і способи повідомлення встановлюються начальником станції спільно з одержувачем. Одержувач письмово повідомляє начальнику станції прізвища працівників, відповідальних за приймання в узгодженому порядку повідомлень, номери телефонів (факсів) та адреси електронної пошти, за яким надаються повідомлення. В окремих випадках повідомлення може здійснюватися шляхом вивішування оголошень у товарній конторі або через посильних тощо".

Викладене спростовує заперечення відповідача на апеляційну скаргу, відповідно до яких послуга з надання інформації про вантажі, що прибули на адресу вантажоодержувача на станції призначення є предметом господарського обороту, тобто є товаром і повинна виконуватись відповідно до ст. 174 Господарського кодексу України та ч.2 ст. 22 Статуту за господарським договором, на це має бути волевиявлення обох сторін і що такої послуги відповідач не потребує.

Пунктом 4 вищезазначених Правил встановлено, "якщо залізниця не повідомить про прибуття вантажу, то одержувач звільняється від внесення плати за користування вагонами (контейнерами) і за зберігання вантажу до того часу, як буде надіслано повідомлення.

У разі неможливості повідомити одержувача про прибуття вантажу з причин, які залежать від нього, плата за користування вагонами (контейнерами) нараховується після закінчення 2 годин з моменту фактичної подачі вагонів".

Отже, відповідно до чинного законодавства залізниця зобов'язана надати одержувачу інформацію про вантажі, що прибули на його адресу телефоном (факсом) або шляхом направлення на адресу електронної пошти.

Повідомлення шляхом вивішування оголошень у товарній конторі відповідно до Правил можуть здійснюватися в окремих випадках.

Колегія суддів вважає, що доводи оскаржуваного рішення про те, що позивач не довів позов є необґрунтованими.

Так, позивач додав до матеріалів справи копію виписки з книги повідомлень про прибуття вантажу форми ГУ-46, у якій фіксуються вантажі, що прибули на адресу відповідача та прізвище особи, яка була повідомлена по телефону про прибуття цих вантажів (а.с.119). Відповідно до листа відповідача на адресу позивача від 12.06.2018 року підтверджується належність відповідачу телефонного номеру 47-81 (а.с.79). Цей же номер зазначався і в книзі повідомлень ГУ-46.

Також позивачем була надана довіреність №67 на уповноваженого представника відповідача ОСОБА_3, якого повідомлялось про прибуття вантажів та прізвище якого зазначено в книзі повідомлень форми ГУ-46 (а.с.121).

Наведене спростовує доводи суду про недоведеність позивачем належності відповідачу телефонних номерів, за якими він повинен надавати інформацію відповідачу про прибуття вантажів та відсутність у зазначеній позивачем довіреності №67 від 20.02.2018 року та листі про порядок повідомлення ПАТ "ДМК" про прибуття вантажів на його адресу прізвища відповідальних за приймання повідомлень працівників.

Таким чином, суд прийняв оскаржуване рішення з порушенням норм процесуального права та з неправильним застосуванням норм матеріального права, що відповідно до п.4 ч.1 ст.277 Господарського процесуального кодексу України є підставою для скасування рішення.

Апеляційна скарга є доведеною та підлягає задоволенню.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги слід покласти на відповідача згідно ст.129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 269, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 04.12.2018 року у справі № 904/3039/18 скасувати.

Прийняти нове рішення.

Позов задовольнити.

Викласти пункт 16 Договору № ПР/М-17-1/22-754/НЮдч/17-1003-02 від 15.12.2017 року про експлуатацію залізничної під'їзної колії ПАТ "Дніпровський меткомбінат", яка примикає до станцій Кам'янське, Правда регіональної філії "Придніпровська залізниця "ПАТ" Українська залізниця" в наступній редакції:

"Власник колії несе відповідальність за схоронність вагонного парку на підставі статті 124 Статуту залізниць України, розділу IV "Порядок розрахунку розмірів збитків за пошкодження вантажних вагонів" Правил користування вагонами і контейнерами.

Вагони з під'їзної колії повертаються очищеними від вантажу, із знятими реквізитами кріплення після розвантаження, промитими у випадках, передбачених Правилами перевезення вантажів навалом і насипом, згідно зі статтею 35 Статуту залізниць України.

Відповідно до положень пункту 1 розділу 8 "Правил видачі вантажів Залізниця надає Власнику колії інформацію про вантажі, що прибули на його адресу з використанням телефонного звязку, а саме:

-про прибуття вантажів на станцію призначення Камянське змінний старші прийомоздавальник станції повідомляє уповноваженого представника ПАТ "Дніпровський меткомбінат" по телефону 2-35;

-про прибуття на станцію Правда змінний касир товарний або агент комерційний повідомляє уповноваженого представника ПАТ "Дніпровський меткомбінат" по телефону 47-81.

Залізниця повідомляє Власника колії в день прибуття вантажу, але не пізніше 12-ї години наступного дня, із зазначенням найменування та кількості вантажу, також роду й кількості вагонів, з послідуючою реєстрацією в книзі форми ГУ-2."

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат" на користь Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" судовий збір за розгляд позову у розмірі 1 762, 00 грн, судовий збір за розгляд апеляційної скарги у розмірі 2 643,00 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя: Т.А. Верхогляд

Суддя: Л.М. Білецька

Суддя: Ю.Б. Парусніков

Повний текст складено 11.04.2019 року.