ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

08.04.2019 Справа № 905/2177/18

Позивач: Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Донецькоблгаз" в особі Краматорського управління по газопостачанню та газифікації, м.Краматорськ, Донецька область

до відповідача: Комунального виробничого підприємства "Краматорська тепломережа", м.Краматорськ, Донецька область

про стягнення 1 572 616,34грн.

Суддя Матюхін В.І.

Секретар судового засідання Вороніна О.С.

Представники:

позивача: Бондар А.В.;

відповідача: Литвиненко В.І. - адвокат за дов.

Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Донецькоблгаз" звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Комунального виробничого підприємства "Краматорська тепломережа" про стягнення 5 750 585, 81грн., у тому числі:

· 4 177 969,47грн. заборгованості за надані протягом грудня 2017 - квітня 2018 послуги з розподілу природного газу (станом на 26.10.2017р.);

· 1 329 935,85грн. пені за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань за період з 01.12.2017р. по 27.10.2018р. включно;

· 118 791,14грн. - 3% річних за прострочення виконання грошового зобов'язання за період з 01.12.2017р. по 27.10.2018р. включно;

· 123 889,35грн. інфляційних втрат за прострочення виконання грошового зобов'язання за період грудень 2017р. - жовтень 2018р.

Ухвалою від 28.11.2018р. позовну заяву залишено без руху.

Для усунення виявлених недоліків встановлено строк у десять календарних днів, починаючи з наступного дня після отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху.

10.12.2018 на адресу господарського суду надійшла заява позивача, в якій виявлені недоліки були виправлені.

Ухвалою від 17.12.2018 відкрито провадження у справі, підготовче засідання призначене на 14.01.2018 о 10:40год.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на надання відповідачу на підставі типового договору розподілу природного газу №06-13Т протягом грудня 2017 - квітня 2018 послуг з розподілу природного газу, про що складено акти прийому-передачі послуг з розподілу природного газу та не оплату поставленого газу відповідачем.

08.01.2019 на адресу господарського суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній зазначив наступне.

1. Позивач в позовній заяві не обґрунтував розрахунок суми основного боргу, а також пені, трьох процентів річних, інфляційних втрат. За цих підстав не можна об'єктивно визначити чи реально існує заборгованість відповідача.

2. Позивач додав до позовної заяви завірену копію акту взаємних розрахунків від 30.10.2018 як доказ наявної заборгованості, але відповідачем цей акт не був підписаний.

3. Станом на 28.12.2018 заборгованість відповідача за договором розподілу природного газу сплачена в повному обсязі.

4. Позивачем неправомірно нараховано пеню з огляду на приписи Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції».

15.01.2019 на адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач зазначив наступне.

1. У відзиві зазначено, що позивач додав до позовної заяви завірену копію акту взаємних розрахунків від 30.10.2018р. як доказ наявної заборгованості, але відповідачем цей акт не було підписано. ПАТ по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» зазначає, що він не заперечує, що вищевказаний акт не був підписаний відповідачем та наголошує, що завірений він позивачем у відповідності до Інструкції з діловодства.

2. Позивач не погоджується з періодом виникнення заборгованості з грудня 2017 року по квітень 2018 року та вказує, що заборгованість виникла з грудня 2017 року по жовтень 2018 року.

3. Позивач зробив розрахунок суми прямого боргу, розрахунки є в додатках до позовної заяви, розрахунки штрафних санкцій виконано через програму «Ліга-Закон».

4. Щодо усунення недоліків, позивачем повністю було виконано вимоги ухвали суду від 28.11.2018р. і відповідно господарським судом Донецької області було відкрито провадження (ухвала від 17.12.2018р., справа №905/2177/18).

5. Щодо застосування Закону України №1669 позивач вважає, що на момент виникнення спірних правовідносин був відсутній затверджений перелік населених пунктів, де проводилась АТО, виключно за умови якого діють положення Закону № 1669. Зазначене не дає можливості визначити коло суб'єктів господарювання, на яких розповсюджується дія Закону №1669.

Також позивач зазначив, що м. Краматорськ звільнено досить давно від проросійських найманців, і застосовувати ЗУ №1669 до цього предмету спору недоречно.

На думку позивача, вказане у відзиві не можна вважати таким, що спростовує його позовні вимоги.

07.02.2019 на адресу суду від відповідача надійшла заява про розстрочення виконання судового рішення строком на один рік.

В обґрунтування заяви про надання розстрочки виконання рішення відповідач послався на збитковість підприємства, а також на наявність рішення господарського суду Донецької області від 10.10.2018 по справі №905/1309/18, яким з відповідача на користь позивача стягнуті 3% річних у сумі 242 123,27грн., інфляційні - 1 300 533,36грн. та 23 139,85грн. судового збору, та яке розстрочене строком на 12 місяців.

22.02.2019 на адресу суду надійшли заперечення на заяву про розстрочення виконання судового рішення, якими позивач наполягає на задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

25.02.2019 на адресу суду від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких останній зазначив наступне.

1. Позивач стверджує, що на момент звернення із позовом до суду у відповідача була заборгованість у розмірі 4 177 969,47 грн., проте 01.11.2018 року позивачем і відповідачем був підписаний акт взаємних розрахунків, згідно з яким заборгованість за розподіл природного газу склала 3 751 247.62 гривень.

Відповідно до описової частини позовної заяви позивач стверджує, що всі обсяги виконаних послуг підтверджується двосторонніми актами, а саме: актами прийому - передачі послуг з розподілу природного газу за період з грудня 2017 року до квітня 2018 року. Сума наданих послуг за вказаний період склала 4 928 002,40 грн. Але позивач не надав розрахунку, яким же чином утворилася заборгованість на суму 4 177 969,47 гривень.

Також відповідач зазначає, що позовна заява датована 21 листопада 2018 року, а звірка взаєморозрахунків був здійснена 02 листопада 2018 року. За цей час (майже 4 місяці) позивач мав можливість уточнити позовні вимоги, але до теперішнього часу цього не зробив.

2. Позивач стверджує, що період виникнення заборгованості з грудня 2017 року по жовтень 2018 року. Відповідач частково не згоден, так як позивач сам у позовній заяві докладає документи за той період, за який виникла заборгованість за надані послуги, тобто з грудня 2017 року по квітень 2018 року.

Крім того, відповідно до звітів по господарським операціям за період з 01.04.2018 року по 30.09.2018 року та з 01.10.2018 року по 31.12.2018 року відповідач перераховував кошти цільовими платежами за конкретний період надання послуг. Згідно вказаних звітів та бухгалтерської довідки сума основної заборгованості була погашена у повному обсязі

3. Позивач надав розрахунки тільки штрафних санкцій, 3% річних та інфляційних витрат, але розрахунку суми прямого боргу так і не надав.

4. На момент виникнення спірних відносин був відсутній затверджений перелік населених пунктів, де проводилася АТО, виключно за умови якого діють положення Закону № 1669. Зазначене не дає можливості визначити коло суб'єктів господарювання, на яких розповсюджується дія Закону № 1669.»

Заявою від 07.03.19р., яка була отримана судом 12.03.2019р.., позивач зменшив розмір позовних вимог і наполягає на стягненні з відповідача:

· 1 329 935,85грн. пені за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань за період з 01.12.2017р. по 27.10.2018р. включно;

· 118 791,14грн. - 3% річних за прострочення виконання грошового зобов'язання за період з 01.12.2017р. по 27.10.2018р. включно;

· 123 889,35грн. інфляційних втрат за прострочення виконання грошового зобов'язання за період грудень 2017р. - жовтень 2018р.

З урахуванням заяви про зменшення вимог загальна сума позову становить 1 572 616,34грн.

11.03.2019 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на заперечення позивача по заяві про розстрочення виконання судового рішення, в якому, зокрема зазначив, що позивач у запереченні на заяву про розстрочку виконання судового рішення не навів мотивів незгоди з наданням відповідачу розстрочки виконання судового рішення, не мотивував свою думку щодо незгоди та не додав будь-яких доказів обґрунтування незгоди.

18.03.2019 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на заяву позивача про уточнення позовних вимог, в якому підприємство повторно висловило раніше викладену позицію з суті спору.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 11.03.19р. закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 18.03.19р.

Ухвалою суду від 18.03.2019р. :

- відкладено розгляд справи по суті на 04.04.2019 року о 12:00 год.;

- викликано сторін справи (позивача, відповідача) у судове засідання;

- явка представників сторін з огляду на необхідність звірки розрахунків визнана обов'язковою;

- попереджено позивача (Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Донецькоблгаз" в особі Краматорського управління по газопостачанню та газифікації), що відповідно до ч.4 ст.202 Господарського процесуального кодексу України "у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез'явлення не перешкоджає вирішенню спору".

Ухвалою суду від 04.04.2019 року відкладено розгляд справи по суті на 08.04.2019 року о 12:00 год.

У судовому засіданні:

- позивач підтримав позовні вимоги у зменшеній сумі;

- відповідач позов не визнав.

При цьому позивач не зміг пояснити, коли у відповідача, який є не побутовим споживачем природного газу, виник обов'язок щодо оплати наданих протягом грудня 2017 - квітня 2018 послуг з розподілу природного газу, так само як і чи виставлялись йому рахунки, як це передбачено умовами договору.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача під час розгляду справи у відкритому судовому засіданні, господарський суд встановив:

01.01.2016 між Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації "Донецькоблгаз" в особі начальника Краматорського управління по газопостачанню та газифікації (оператор ГРМ) та Комунальним виробничим підприємством «Краматорська тепломережа» (споживач) був укладений типовий договір розподілу природного газу №06-13Т, за умовами якого оператор ГРМ зобов'язується надати споживачу послугу з розподілу природного газу, а споживач зобов'язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим договором (п.2.1 договору).

Укладений між сторонами договір є договором про надання послуг, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання глави 63 Цивільного кодексу України.

Статтею 901 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання.

Відповідно до п.3.1 договору санкціонований відбір природного газу з розподільної системи здійснюється споживачем за умови наявності у нього укладеного із постачальником договору постачання природного газу та підтвердженого обсягу, виділеного для потреб споживача його постачальником на відповідний календарний період, а також відсутності простроченої заборгованості за цим договором.

Згідно п.6.1 договору оплата вартості послуги оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється споживачем за тарифом, встановленим регулятором для оператора ГРМ, а саме 352,80гн. та ПДВ 70,56грн. Разом до сплати 423,36грн. з ПДВ за 1000 м.куб. що сплачується як плата за потужність (абонентська плата), з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем.

Розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць (п.6.3 договору).

Частиною 1 ст. 903 Цивільного кодексу України визначено, якщо за договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

У відповідності до п.6.4 договору оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим договором здійснюється споживачем, який не є побутовим, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунка оператора ГРМ.

Зважаючи на те, що сторони у договорі не зазначили коли ж відповідач мав здійснити передоплату послуг (пов'язали оплату з виставленням рахунку), господарський суд вважає, що конкретний строк виконання відповідачем обов'язку щодо передоплати послуг не визначений, у зв'язку з чим у цій частині стосунки між сторонами мають регулюватись ч.2 ст.530 Цивільного кодексу України, якою передбачено: «Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства».

У разі виникнення у споживача заборгованості за цим договором сторони можуть укласти графік погашення заборгованості, який оформлюється додатком до цього договору або окремим договором про реструктуризацію заборгованості (п.6.5 договору).

Як зазначено в п.8.2 договору у разі порушення споживачем строків оплати за цим договором він сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Відповідно до п.12.1 договору цей договір укладається на невизначений строк.

Згідно приписів ст.180 Господарського кодексу України господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Згідно ст.638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою

хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

З огляду на те, що сторони досягнули згоди щодо усіх істотних умов договору, договір купівлі-продажу природного газу вважається укладеним.

На виконання умов договору, позивачем протягом грудня 2017 - квітня 2018 було надано послуг з розподілу природного газу, що підтверджується наступними актами прийому-передачі послуг з розподілу природного газу:

- б/н від 31.12.2017 у обсязі 1 578,598 тис. куб.м. на суму 989 970,37грн. з ПДВ;

- б/н від 31.12.2017 у обсязі 11,736 тис. куб.м. на суму 7 359,88грн. з ПДВ;

- б/н від 31.01.2018 у обсязі 2 073,340 тис. куб.м. на суму 1 300 232,98грн. з ПДВ;

- б/н від 31.01.2018 у обсязі 38,066 тис. куб.м. на суму 23 871,95грн. з ПДВ;

- б/н від 28.02.2018 у обсязі 1 906,114 тис. куб.м. на суму 1 195 362,22грн. з ПДВ;

- б/н від 28.02.2018 у обсязі 17,795 тис. куб.м. на суму 11 159,60грн. з ПДВ;

- б/н від 31.03.2018 у обсязі 1 939,032 тис. куб.м. на суму 1 216 005,74грн. з ПДВ;

- б/н від 30.04.2018 у обсязі 293,468 тис. куб.м. на суму 184 039,66грн. з ПДВ.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За приписами ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України зобов'язання виникають, зокрема, з договору.

Згідно із вимогами ст.ст.525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

За приписами ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Позивач в позовній заяві зазначає, що відповідачем порушені строки оплати за надані протягом грудня 2017 - квітня 2018 послуги з розподілу природного газу, які передбачені п.п. 6.3, 6.4 договору. Також, у якості доказів визнання боргу відповідачем, позивачем додані до позовної заяви: акт звірки взаєморозрахунків з грудня 2017 по липень 2018, підписаний головним бухгалтером лише з боку позивача, з січня по червень 2018, підписаний головними бухгалтерами підприємств та з липня по жовтень 2018, підписаний головним бухгалтером лише з боку позивача.

Згідно приписів ст.613 Цивільного кодексу України:

« 1. Кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов'язку.

Кредитор також вважається таким, що прострочив, у випадках, встановлених частиною четвертою статті 545 цього Кодексу.

2. Якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов'язок, виконання зобов'язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора.

3. Боржник не має права на відшкодування збитків, завданих простроченням кредитора, якщо кредитор доведе, що прострочення не є наслідком його вини або осіб, на яких за законом чи дорученням кредитора було покладено прийняття виконання.

4. Боржник за грошовим зобов'язанням не сплачує проценти за час прострочення кредитора».

Як зазначено в п.п.6.3, 6.4 спірного договору розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць. Оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим договором здійснюється споживачем, який не є побутовим, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунка оператора ГРМ. Таким чином, для здійснення відповідачем оплати за поставлений природний газ, необхідною умовою є виставлення відповідного рахунку з боку позивача, з яким і пов'язується визначення (настання) строку (обов'язку) щодо здійснення передоплати послуг.

Так, згідно зі статтями 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ч.2 ст.80 Господарського процесуального кодексу України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

З огляду на те, що позивачем до позовної заяви не надано відповідних рахунків на оплату послуг, так само як і належних доказів їх направлення (передачі, виставлення) відповідачу а також в самій позовній заяві товариство не зазначило про виставлення рахунків відповідачеві, господарський суд вважає, що строк оплати за спірними зобов'язаннями не настав, що свідчить про не порушення відповідачем грошових зобов'язань, а відтак, позовні вимоги є необґрунтованими і такими, що задоволенню не підлягають.

Та обставина, що у договорі передбачено, що попередня оплата має бути здійснена до початку розрахункового періоду, не впливає на розгляд спору по суті, оскільки:

- конкретний строк передоплати не визначений, а відтак до спірних відносин мають бути застосовані положення ч.2 ст.530 Цивільного кодексу України;

- ч.1 ст.903 Цивільного кодексу України визначено, якщо за договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Додані позивачем акти звірки взаємних розрахунків до уваги судоми не беруться, оскільки вони доводять лише обставини про звіряння сторонами розрахунків між собою за певний період часу чи на конкретну дату. Правильність (достовірність) показників дебіторської чи кредиторської заборгованості цим актом не підтверджується. Тому вони не є доказом про визнання боржником своїх грошових зобов'язань перед кредитором, які настали.

Заява Комунального виробничого підприємства «Краматорська тепломережа» про розстрочення виконання судового рішення строком на один рік задоволенню не підлягає з огляду на відмову в задоволенні позовних вимог.

Судові витрати в межах, встановлених законодавством, покладаються на позивача.

Враховуючи вищевикладене і керуючись ст.ст.91, 210, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017), господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Донецькоблгаз" до Комунального виробничого підприємства "Краматорська тепломережа" про стягнення 1 572 616,34грн. відмовити.

Повернути Публічному акціонерному товариству по газопостачанню та газифікації "Донецькоблгаз" (84313, Донецька область, м.Краматорськ, вул. Південна, б.1, код ЄДРЮОФОПГФ 03361075) у особі Краматорського управління по газопостачанню та газифікації (84313, Донецька область, м.Краматорськ, вул. Південна, б.1, , код ЄДРЮОФОПГФ 24805642) з Державного бюджету України 62 669,53грн. надлишково сплаченого судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається у порядку, передбаченому п.17.5 перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, протягом двадцяти днів з дня його проголошення (складення повного судового рішення).

Повний текст судового рішення складено 15.04.2019р.

Суддя В.І. Матюхін

Надруковано примірників:

1 - до справи;

1 - позивачу;

1 - відповідачу.