ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" квітня 2019 р. Справа№ 910/4904/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Козир Т.П.

суддів: Тищенко А.І.

Іоннікової І.А.

при секретарі Майданевич Г.А.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився;

від відповідача 1: Зальотін І.В. директор;

від відповідача 2: не з'явився;

від третьої особи 1: не з'явився;

від третьої особи 2: Шкурат О.М. за довіреністю №649 від 26.12.2018;

від приватного виконавця: не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві апеляційну скаргу Приватного підприємства "Адітум Маркет"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 30.01.2019 (повний текст складено 07.02.2019)

у справі №910/4904/18 (суддя Паламар П.І.)

з розгляду скарги Приватного підприємства "Адітум Маркет"

на дії та рішення приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павлюка Назара Васильовича по примусовому виконанню рішення суду у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО СЕРВІС"

до Приватного підприємства "Адітум Маркет"

та Товариства з обмеженою відповідальністю "Олдок"

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю "Форсаж"

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк "Укргазбанк"

про стягнення 12 154 846,00 грн.,

УСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30 січня 2019 року відмовлено у задоволенні скарги Приватного підприємства "Адітум Маркет" на дії та рішення приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павлюка Назара Васильовича.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою суду, Приватне підприємство "Адітум Маркет" подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що місцевим господарським судом порушені норми матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають обставинам справи, оскільки місцезнаходженням боржника у виконавчому провадженні є м.Вишневе Києво-Святошинського району Київської області, а виконавчим округом приватного виконавця Павлюка Н.В. є місто Київ, тому відкрив виконавче провадження з порушенням норм чинного законодавства. Положення Закону України "Про виконавче провадження", що стосуються виконання рішення за місцезнаходженням майна, не поширюють свою дію на грошові кошти, що знаходяться на рахунках банківських установ.

25 березня 2019 року апелянтом було подано клопотання про долучення до матеріалів справи копії довідки ПАТ КБ "Приватбанк" від 13.03.2019 щодо відкритих рахунків заявника. Клопотання мотивоване тим, що він направив запит 25.01.2019, до прийняття оскаржуваної ухвали, однак відповідь отримав лише 13.03.2019.

Суд апеляційної інстанції вважає за можливе долучити зазначений доказ до матеріалів справи.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу заперечив проти її задоволення, посилаючись на те, що грошові кошти на рахунках в банківській установі є майном, а тому приватний виконавець правомірно прийняв до виконання виконавчий документ, оскільки банківські установи, в яких відкрити рахунки боржника, знаходяться у місті Києві.

Приватний виконавець Павлюк Н.В. у відзиві на апеляційну скаргу заперечив проти її задоволення, посилаючись правомірність своїх дій щодо відкриття виконавчого провадження, оскільки банківські установи, в яких відкрити рахунки боржника, знаходяться у місті Києві.

Представники позивача, відповідача 2, третьої особи 1 та приватного виконавця у судове засідання не з'явились, хоча були належним чином повідомлені про дату та час судового засідання, що, відповідно до ч.12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), не перешкоджає розгляду апеляційної скарги по суті.

Представник відповідача 1 (апелянта) у судовому засіданні підтримав доводи, які викладені у апеляційній скарзі, просив її задовольнити.

Представник третьої особи 2 у судовому засіданні щодо скарги послався на розсуд суду.

Заслухавши пояснення представників відповідача 1 та третьої особи 2, дослідивши матеріали справи, розглянувши апеляційну скаргу, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням господарського суду міста Києва від 10 вересня 2018 року у справі №910/4904/18 вимоги задоволено повністю.

З Приватного підприємства "Адітум Маркет" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО СЕРВІС" стягнуто грошові кошти у розмірі 4 684 846 грн. 00 коп. та судовий збір у розмірі 70 272 грн. 69 коп.

З Товариства з обмеженою відповідальністю "Олдок" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО СЕРВІС" стягнуто грошові кошти у розмірі 7 470 000 грн. 00 коп. та судовий збір у розмірі 112 050 грн. 00 коп

Рішення набрало законної сили 15 жовтня 2018 року і на його примусове виконання 23.10.2018 були видані відповідні накази.

21 листопада 2018 року позивач подав приватному виконавцю виконавчого округу міста Києва Павлюку Н.В. заяву про примусове виконання рішення суду щодо стягнення з ПП "Адітум Маркет", у якій вказав, що у боржника наявне рухоме майно у виконавчому окрузі міста Києва, а саме: грошові кошти на рахунках № 3430 в АТ "Сбербанк" (м.Київ) та № 3131 в АТ "Укрсоцбанк" (м.Київ).

Також у цей же день позивач подав приватному виконавцю повідомлення про банківський рахунок боржника у Київському ГРУ ПАТ КБ "Приватбанк".

На підставі вказаної заяви приватний виконавець 21 листопада 2018 року виніс постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №57752159, а також рийняв постанови про стягнення з боржника основної винагороди та накладення арешту на кошти і майно боржника в межах суми стягнення.

У процесі виконання судового рішення було встановлено, що на вказаних рахунках у банках дійсно знаходяться грошові кошти боржника, а також виявлено його кошти на рахунку № 4013 у АТ "ВТБ Банк", що також розташований у м. Києві.

Не погоджуючись з діями приватного виконавця, відповідач 1, як боржник у виконавчому провадженні, звернувся до суду із скаргою, у якій просив визнати незаконними та скасувати постанови: про відкриття виконавчого провадження ВП № 57752159 від 21 листопада 2018 р.; про стягнення з боржника основної винагороди ВП № 57752159 від 21 листопада 2018 р.; про арешт майна боржника ВП № 57752159 від 21 листопада 2018 р.; про арешт коштів боржника ВП № 57752159 від 21 листопада 2018 р.; про арешт коштів боржника ВП № 57752159 від 06 грудня 2018 р., а також зобов'язати приватного виконавця закрити виконавче провадження з примусового виконання наказу господарського суду міста Києва № 910/4904/18 від 23 жовтня 2018 р., зняти арешт з належних йому грошових коштів, рухомого і нерухомого майна в межах суми стягнення 5230630,56 грн.

Доводи скарги фактично зводяться до порушення приватним виконавцем вимог Закону щодо місця виконання рішення, оскільки місцезнаходженням скаржника є Київська область, а виконання рішення проводиться у місті Києві.

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд першої інстанції до висновку, що дії приватного виконавця відповідають чинному законодавству, оскільки наявними доказами підтверджується знаходження у місті Києві рухомого майна боржника - грошових коштів.

Північний апеляційний господарський суд погоджується із цим висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з частиною 2 статті 24 Закону України "Про виконавче провадження" приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

У частині 4 статті 24 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавець має право вчиняти виконавчі дії щодо звернення стягнення на доходи боржника, виявлення та звернення стягнення на кошти, що перебувають на рахунках боржника у банках чи інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах на території, на яку поширюється юрисдикція України.

Як зазначалось вище та вбачається з матеріалів справи, на підставі заяви стягувача, в якій, зокрема, зазначалась інформація про знаходження у місті Києві банківських рахунків боржника, приватним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Того ж дня приватним виконавцем винесено постанови про арешт коштів та майна боржника.

Також, як вірно встановлено судом, в процесі примусового виконання рішення суду приватним виконавцем були виявлені грошові кошти на рахунках боржника у банках: № 3430 в АТ "Сбербанк", № 3131 в АТ "Укрсоцбанк", які були зазначені позивачем у заяві, а також на рахунку №4013 у АТ "ВТБ Банк", який також розташований у м. Києві.

Посилання апелянта на довідку ПАТ КБ "Приватбанк" від 13.03.2019 відхиляєшся судом, оскільки вона не спростовує факт наявності у боржника рахунків у інших банках, які розташовані у місті Києві.

Частиною 4 ст. 236 ГПК України, яка кореспондується з положеннями ч.6 ст.13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Апеляційним господарським судом при вирішенні даної справи були враховані правові позиції Верховного Суду, які викладені в постанові від 10.09.2018 у справі №905/3542/15, щодо можливості відкриття виконавчого провадження за місцем розташування банківської установи, яка обслуговує рахунки боржника.

Частиною 1 статті 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному та повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Доводи апелянта по суті його скарги в межах заявлених вимог свого підтвердження в судовому засіданні не знайшли, оскільки не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставами для скасування ухвали господарського суду першої інстанції.

За таких обставин суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що ухвала суду першої інстанції ґрунтується на фактичних обставинах та прийнята відповідно до норм чинного законодавства, а тому підстави для її скасування відсутні. Отже, відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.

Оскільки цією постановою суд апеляційної інстанції не змінює рішення та не ухвалює нового, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється.

Керуючись ст. ст. 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Адітум Маркет" залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 30 січня 2019 року - без змін.

2. Справу №910/4904/18 повернути до Господарського суду міста Києва.

3. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 11.04.2019.

Головуючий суддя Т.П. Козир

Судді А.І. Тищенко

І.А. Іоннікова