УХВАЛА

м. Київ

10.04.2019Справа № 910/15473/18
Суддя Морозов С.М., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Пермус" про відвід судді Кирилюк Т.Ю. у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Пермус"

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Поліс"

2. Публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_1

про визнання частково недійсними договорів, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Пермус" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Поліс" та публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк" про визнання недійсними частково договорів № 21МБ від 18.11.2015, від 09.12.2015 та додаткової угоди № 1 від 27.11.2015.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.12.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №910/15473/18. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі на 22.01.2019.

Через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярію) 14.01.2019 представник відповідача-1 подав письмовий відзив, в якому проти позову заперечував.

У судове засідання 22.01.2019 представники позивача та відповідача-2 не з'явились, однак від позивача через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярію) 22.01.2019 надійшло клопотання про відкладення підготовчого засідання.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.01.2019 розгляд справи відкладено до 12.02.2019.

У судовому засіданні 12.02.2019 судом постановлено ухвалу не виходячи до нарадчої кімнати, якою продовжено строк проведення підготовчого провадження на 30 днів.

У судове засідання 12.02.2019 з'явився засновник товариства з обмеженою відповідальністю "Пермус" ОСОБА_2

Для надання можливості позивачу привести у відповідність документи для представництва в суді та з метою створення сторонам необхідних умов для встановлення фактичних обставин справи ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.02.2019 підготовче засідання відкладено до 12.03.2019.

Через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярію) 28.02.2019 позивач подав клопотання про поновлення строку для подання клопотання про витребування доказів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.03.2019 у задоволенні клопотання товариства з обмеженою відповідальністю "Пермус" про поновлення строку для подання клопотання про витребування доказів відмовлено.

У судовому засіданні 12.03.2019 позивач подав заяву про відвід судді Кирилюк Т.Ю. від розгляду справи №910/15473/18.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.03.2019 визнано відвід судді необґрунтованим та передано заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Пермус" про відвід судді від розгляду справи №910/15473/18 для визначення судді порядку, встановленому частиною першою статті 32 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.03.2019 відмовлено в задоволенні заяви представника товариства з обмеженою відповідальністю "Пермус" про відвід судді Кирилюк Т.Ю. від розгляду справи 910/15473/18.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.03.2019 розгляд справи призначено на 26.03.2019.

Через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярію) позивач подав клопотання про витребування/забезпечення доказів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.03.2019 відповідно до частини четвертої статті 111 Господарського процесуального кодексу України клопотання про забезпечення доказів у справі №910/15473/18 з доданими документами повернуто товариству з обмеженою відповідальністю "Пермус".

Через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярію) 28.02.2019 представник позивача подав заяви про залучення до участі в справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_1, на стороні відповідача фонд гарантування вкладів фізичних осіб, та залучення до участі у справі в якості учасника Національний банк України.

У судовому засіданні 26.03.2019 розглянуто клопотання позивача про залучення до участі в справі третіх осіб. Оскільки позивачем не доведено, яким чином рішення у даній справі може вплинути на права та обов'язки фонду гарантування вкладів фізичних осіб, суд відмовив у задоволенні заяви про залучення до участі в справі означеної особи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.03.2019 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - ОСОБА_1 та відкладено підготовче засідання до 09.04.2019.

Через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярію) 26.03.2019 представник позивача подав клопотання про зупинення провадження у справі до вирішення справи №757/57152/18-ц.

У судове засідання 09.04.2019 представники позивача, відповідача2 та третьої особи не з'явились, про причини неявки суд не повідомили.

У судовому засіданні 09.04.2019 розглянуто подане позивачем клопотання про зупинення провадження у справі до вирішення справи №757/57152/18-ц за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Поліс" та публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк" про визнання договору від 18.11.2015 - договором факторингу, про визнання частково недійсними договорів від 18.11.2015, від 27.11.2015, від 09.12.2015.

Оскільки розгляд даної справи не залежить від розгляду Печерським районним судом міста Києва справи №757/57152/18-ц, клопотання позивача не підлягає задоволенню.

У судовому засіданні 09.04.2019 судом постановлено ухвалу не виходячи до нарадчої кімнати, якою закрито підготовче провадження та призначено справу №910/15473/18 до судового розгляду по суті на 13.05.2019.

Після судового засідання, яке відбулося 09.04.2019 представник позивача через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярію) о 09:59 год. подав заяву про відвід судді Кирилюк Т.Ю. від розгляду справи №910/15473/18.

Подана позивачем заява мотивована, зокрема тим, що господарський суд міста Києва в особі головуючого судді Кирилюк Т.Ю. відмовився витребувати документи, які б підтверджували повноваження ОСОБА_3 на підписання оспорюваних договорів, статутні документи ТОВ «ФК «Поліс» та виписку з банку, які б підтверджували сплату коштів, зазначених в оспорюваних договорах, чим фактично порушив право позивача на належний захист своїх прав. Також, позивачем в своїй заяві зазначено, що суд при винесенні ухвали про повернення клопотання про забезпечення доказів фактично відмовив в розгляді справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.04.2019 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Пермус" про відвід судді Кирилюк Т.Ю. від розгляду справи №910/15473/18 передано для визначення судді в порядку, встановленому ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України.

За наслідками проведення автоматизованого розподілу справи №910/15473/18, визначено суддю Морозова С.М.

Частинами 7 та 8 ст. 39 ГПК України визначено, що питання про відвід має бути розглянуто не пізніше двох днів з дня надходження заяви про відвід, а у випадку розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи.

Враховуючи викладене, розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Пермус" про відвід судді Кирилюк Т.Ю. у справі №910/15473/18 суд дійшов наступних висновків.

Суд зазначає, що запровадження законодавцем інституту відводу судді, унормованого в положеннях ст.ст. 35-40 Господарського процесуального кодексу України, мало на меті в першу чергу уникнення будь-яких ризиків можливості порушення основних засад (принципів) господарського судочинства, якими є: верховенство права; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; обов'язковість судового рішення; забезпечення права на апеляційний перегляд справи; забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках; розумність строків розгляду справи судом; неприпустимість зловживання процесуальними правами; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення, та забезпечення гарантії дотримання декларованих Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року прав на судовий захист при зверненні особи до суду з метою їх реалізації.

У зв'язку з чим було визначено перелік випадків, за наявності яких може виникати можливість порушення наведених принципів та гарантій, які було визначено в ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, а саме: суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім'ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

При цьому, як зазначає Європейський суд з прав людини, найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості. Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб'єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об'єктивного критерію, тобто з'ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (рішення від 24.05.1989 у справі №11/1987/134/188 "Hauschildt v. Denmark", пункт 48).

Тобто, заявлений учасником відвід складу суду від розгляду справи має ґрунтуватися не на особистих переконаннях заявника щодо обставин спірних правовідносин, а саме на оцінці особистих переконань конкретного судді у конкретній справі та його фактичної поведінки при вирішенні такої справи.

Відповідно до ч. 1 статті 24 Конституції України, громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Кожен суддя об'єктивно, безсторонньо, неупереджено, незалежно, справедливо та кваліфіковано здійснює правосуддя, керуючись принципом верховенства права, підкоряючись лише закону, чесно і сумлінно здійснює повноваження та виконує обов'язки судді, дотримуючись етичних принципів і правил поведінки судді, підвищує свій професійний рівень, не вчиняє дій, що порочать звання судді або підривають авторитет правосуддя.

Частиною 1 ст. 74 ГПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

В рішенні у справі "Білуха проти України" (Заява N 33949/02) від 9 листопада 2006 року сказано: "стосовно суб'єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного".

Досліджуючи наведені критерії оцінки в межах даної справи суд відзначає, що презумпція особистої неупередженості судді діє доти, доки не з'являться докази на користь протилежного, однак, в даному випадку представником позивача жодних доказів на підтвердження особистої упередженості судді Морозова С.М. у вирішенні спору в даній справі не надано.

Що стосується посилань позивача на відмову у витребувати документів, які б підтверджували повноваження ОСОБА_3 на підписання оспорюваних договорів, статутних документів ТОВ «ФК «Поліс» та виписки з банку, які б підтверджували сплату коштів, зазначених в оспорюваних договорах, як на підставу порушення прав позивача на належний захист свої прав, то суд відзначає, що такі дії жодним чином не можуть бути критерієм оцінки особистих переконань судді чи його дій, які в даному випадку у відповідності до визначеного чинним господарським процесуальним законодавством порядку стосуються розгляду клопотань сторони у справі, а у випадку незгоди з такими процесуальними діями відповідний учасник справи не позбавлений можливості на включення своїх заперечень щодо цього до відповідної апеляційної скарги на судове рішення, прийняте за наслідками розгляду спору.

Окрім того, зазначення позивачем тієї обставини, що суд при винесенні ухвали про повернення клопотання про забезпечення доказів фактично відмовив в розгляді справи, не підтверджуються фактичними обставинами справи. Наведені заявником доводи не можуть бути підставою для відводу судді у розумінні процесуального закону, оскільки заявник фактично не погоджується з прийнятою судом ухвалою від 19.03.2019, проте, відповідно до норм ст. ст. 254-256 Господарського процесуального кодексу України, позивач наділений правом оскаржити її в апеляційному порядку.

З огляду на викладене, обставин, які б свідчили про неупередженість судді Кирилюк Т.Ю. в певному рішенні (ухвалі) в цій справі чи про необ'єктивне ставлення до сторін у справі, заявник не навів, а суд не встановив, що в свою чергу виключає можливість висновку про наявність правових підстав в силу приписів ст. 35 Господарського процесуального кодексу України для відводу судді.

У відповідності до ч. 3 ст. 38 Господарського процесуального кодексу України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Згідно із ч. 8 ст. 39 Господарського процесуального кодексу України суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 35, 39, 234 Господарського процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Пермус" про відвід судді Кирилюк Т.Ю. від розгляду справи №910/15473/18 відмовити.

2. Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://ki.arbitr.gov.ua.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя C.М. Морозов