ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2019 року

м. Київ

Справа № 904/3458/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Берднік І. С. - головуючого, Міщенка І. С., Сухового В. Г.,

секретар судового засідання - Корнієнко О. В.,

за участю представників:

Публічного акціонерного товариства

"Національна акціонерна компанія

"Нафтогаз України" - Литвина П.В.,

Комунального підприємства

"Жовтоводськтепломережа" - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 16.01.2019 (у складі колегії суддів: Іванов О. Г. (головуючий), Кощеєв І. М., Антонік С. Г.)

та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 24.10.2018 (суддя Новікова Р. Г.)

у справі № 904/3458/18

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

до Комунального підприємства "Жовтоводськтепломережа"

про стягнення 21 604 496,86 грн,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2018 року Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (далі - ПАТ "НАК "Нафтогаз України") звернулося до суду з позовом до Комунального підприємства "Жовтоводськтепломережа" (далі - КП "Жовтоводськтепломережа") про стягнення основного боргу в сумі 20 515 283,80 грн, інфляційні втрати в сумі 416 815,30 грн, 3% річних у сумі 285 302,42 грн та пені у сумі 387 095,35 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору постачання природного газу від 06.09.2017 № 3035/1718-ТЕ-3 у частині своєчасної та повної оплати поставленого позивачем природного газу.

29.08.2018 КП "Жовтоводськтепломережа" до суду подано клопотання, в якому відповідач просив суд зменшити розмір заявленої позивачем до стягнення пені до 10 відсотків, а саме стягнути з КП "Жовтоводськтепломережа" на користь ПАТ "НАК "Нафтогаз України" пеню у розмірі 38 709,54 грн.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 24.10.2018, залишеним без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 16.01.2019, позов задоволено частково. Стягнуто з КП "Жовтоводськтепломережа" на користь ПАТ "НАК "Нафтогаз України" суму основного боргу у розмірі 19 365 924,97 грн, пеню в розмірі 154 838,14 грн, 3 % річних у розмірі 285 302,42 грн, суму інфляційної складової в розмірі 416 022,62 грн та витрати зі сплати судового збору в розмірі 315 061,61грн. Зменшено розмір пені на 60 % з 387 095,35 грн до 154 838,14 грн. У частині стягнення основного боргу в сумі 549 762,20 грн провадження в справі закрито. У задоволенні вимог в частині стягнення основного боргу в сумі 599 596,63 грн, пені в розмірі 232 257,21 грн, суми інфляційної складової в розмірі 792,68 грн відмовлено.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновками якого погодився і суд апеляційної інстанції, виходив із того, що відповідач неналежним чином виконав свої зобов'язання за договором від 06.09.2017 № 3035/1718-ТЕ-3, тому є правомірними вимоги позивача про стягнення з відповідача суми основної заборгованості у розмірі 19 365 924,97 грн за період з жовтня 2017 року по березень 2018 року включно. Водночас, приймаючи до уваги збиткову господарську діяльність боржника, яка зумовлена невиконанням перед ним зобов'язань певною категорією населення за отримані послуги з централізованого опалення, відсутність доказів, що свідчили б про погіршення фінансового стану позивача, ускладнення в господарській діяльності чи завдання позивачу збитків саме в результаті порушення відповідачем умов договору, відсутність в діях відповідача прямого умислу на порушення зобов'язання, суд дійшов висновку про можливість зменшення розміру стягуваної пені на 60 %.

Не погоджуючись із висновками судів першої та апеляційної інстанцій у частині зменшення розміру пені на 60 %, у січні 2019 року ПАТ "НАК "Нафтогаз України" подало касаційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить скасувати постановлені у справі судові рішення в частині зменшення розміру пені на 60 % та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Касаційну скаргу ПАТ "НАК "Нафтогаз України" обґрунтовує, зокрема, порушенням судами попередніх інстанцій положень статей 193, 233 Господарського кодексу України (далі - ГК), статті 629 Цивільного кодексу України (далі - ЦК), статей 76, 236 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК), з огляду на те, що зменшення розміру пені є неправомірним, оскільки судами не враховано, що здійснюючи підприємницьку діяльність, відповідач повинен самостійно нести всі ризики як щодо дотримання норм чинного законодавства, так і щодо належного виконання взятих на себе договірних зобов'язань, а також самостійно нести відповідальність за допущені у своїй діяльності правопорушення.

У відзиві на касаційну скаргу КП "Жовтоводськтепломережа" зазначає про правильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права при вирішенні справи, тому просить залишити оскаржені судові рішення без змін. Водночас відповідач просить зупинити виконання за виконавчим документом - наказом Господарського суду Дніпропетровської області від 23.01.2019 у зазначеній справі.

КП "Жовтоводськтепломережа" у судове засідання свого представника не направило, хоча було повідомлено про дату, час і місце судового засідання належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Ураховуючи наведене, те, що явка учасників справи не визнавалася судом обов'язковою, а участь у засіданні суду є правом, а не обов'язком сторони, Верховний Суд у складі колегії дійшов висновку про можливість розгляду касаційної скарги по суті за відсутності зазначеного представника.

Верховний Суд у складі колегії суддів відмовляє у задоволенні клопотання КП "Жовтоводськтепломережа" про зупинення виконання за виконавчим документом - наказом Господарського суду Дніпропетровської області від 23.01.2019 у зазначеній справі, заявленого відповідачем у відзиві на касаційну скаргу, оскільки відповідно до частини 4 статті 294 ГПК таке питання може бути вирішено судом касаційної інстанції за наявності відповідного клопотання особи, яка подала касаційну скаргу.

Крім того, колегія суддів зазначає, що подані відповідачем до відзиву копії платіжних доручень від 28.01.2019 № 299 на суму 9 928 297,10 грн та від 01.02.2019 № 369 на суму 41 197,96 грн як доказ сплати відповідачем сум основного боргу за договором від 06.09.2017 № 3035/1718-ТЕ-3 після ухвалення оскаржених судових рішень, не приймаються до розгляду судом касаційної інстанції з огляду на заборону, обумовлену приписами частини 2 статті 300 ГПК , приймати до розгляду нові докази.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника ПАТ "НАК "Нафтогаз України", дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи та заперечення проти неї, перевіривши матеріали справи, Верховний Суд вважає, що касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом позову у справі, яка розглядається, є стягнення з відповідача заборгованості за договором постачання природного газу від 06.09.2017 № 3035/1718-ТЕ-3, укладеним між ПАТ "НАК "Нафтогаз України" (постачальник) і КП "Жовтоводськтепломережа" (споживач), яка виникла внаслідок неналежного виконання споживачем зобов'язань щодо оплати за поставлений позивачем природний газ за період з жовтня 2017 року по березень 2018 року включно.

Судами за наслідками розгляду цього спору встановлено, що відповідач визначений умовами договором обов'язок з оплати послуг у повному обсязі та у передбачений договором строк не виконав, внаслідок чого на момент вирішення справи у відповідача наявна заборгованість перед позивачем у розмірі 19 365 924,97 грн, що присуджена судом до стягнення.

Також судами перевірено нараховані на вказану суму основної заборгованості суми 3 % річних та інфляційних втрат і визнано їх обґрунтованими у розмірі 285 302,42 грн і 416 022,62 грн відповідно.

Поряд із цим, суд першої інстанції в оскарженому судовому акті, приймаючи до уваги клопотання відповідача про зменшення розміру пені, дійшов висновку про зменшення на 60 % заявленої до стягнення пені і, як наслідок, задовольнив позовні вимоги в цій частині на суму 154 838,14 грн. З такими висновками місцевого господарського суду погодився і суд апеляційної інстанції.

Переглядаючи судові рішення у справі у межах доводів і вимог касаційної скарги ПАТ "НАК "Нафтогаз України" у частині зменшення розміру пені, колегія суддів виходить із такого.

Так, з матеріалів справи вбачається, що позивач на підставі пункту 8.2 договору постачання природного газу від 06.09.2017 № 3035/1718-ТЕ-3 нарахував та просив стягнути з відповідача пеню за загальний період з 27.03.2017 по 31.05.2018 (з урахуванням оплат) у розмірі 387 095, 35 грн.

КП "Жовтоводськтепломережа" до суду першої інстанції було подано клопотання від 28.08.2018 № 765/18, у якому відповідач просив суд на підставі статті 551 ЦК і статті 233 ГК зменшити розмір нарахованих позивачем штрафних санкцій (пені) до 10 % від заявленої позивачем суми.

Обґрунтовуючи подане клопотання відповідач послався, зокрема, на скрутне фінансове становище підприємства, дебіторську заборгованість споживачів фізичних та юридичних осіб.

Відповідно до частини 1 статті 233 ГК у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій.

Згідно із частиною 3 статті 551 ЦК розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання, господарський суд повинен оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи із інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов'язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (у тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

При цьому зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Свій висновок про можливість зменшення розміру пені, нарахованої на підставі договору від 06.09.2017 № 3035/1718-ТЕ-3 у сумі 387 095,35 грн, до 154 838,14 грн суд першої інстанції мотивував тим, що відповідно до статуту відповідач є підприємством, яке створене з метою надійного і безперервного виробництва та забезпечення підприємств, організацій і населення м. Жовті Води тепловою енергією згідно з укладеними договорами, надійного і безперервного виробництва та постачання електричної енергії відповідно до ліцензій. Таким чином КП "Жовтоводськтепломережа" є підприємством, яке надає послуги з централізованого теплопостачання на території м. Жовті Води, отже, основним джерелом доходів такого підприємства є кошти, що надійшли за надані послуги з теплопостачання.

Здійснивши аналіз положень Закону України "Про теплопостачання", Порядку розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з постачальником природного газу, на якого покладено спеціальні обов'язки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.06.2014 № 217, а також оцінивши подані відповідачем звіти про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) за 2016 рік і за 12 місяців 2017 року, суди дійшли висновку про відсутність у діях відповідача прямого умислу на порушення зобов'язання з огляду на те, що КП "Жовтоводськтепломережа" самостійно не визначає порядок розподілу коштів, які надійшли на його рахунок зі спеціальним режимом використання, а оплата із такого рахунку відповідних послуг, у тому числі послуг з транспортування природного газу, залежить від розміру коштів, які надійшли від споживачів. Кошти, які надходили на рахунки відповідача від споживачів послуг з теплової енергії м. Жовті Води, перераховувалися (спрямовувалися без будь-якого втручання з боку відповідача) майже у 80 % еквіваленті на рахунок ПАТ "НАК "Нафтогаз України" відповідно до розрахунку нормативів перерахування коштів гарантованому постачальникові за природний газ, направлених уповноваженим банкам.

Судами також взято до уваги той факт, що КП "Жовтоводськтепломережа" не є кінцевим споживачем теплової енергії, а є підприємством, яке використовує отриманий природний газ для виробництва та забезпечення безперебійного постачання теплової енергії споживачам, не займається будь-якою іншою діяльністю, а здійснення оплати поставленого позивачем природного газу значною мірою залежить від розрахунків споживачів з відповідачем за спожиту теплову енергію; водночас відповідачу потрібні грошові кошти, зокрема, на підтримання технологічного процесу виробництва теплової енергії з метою забезпечення своєчасного та належного надання відповідних послуг, тоді як станом на 01.01.2018 заборгованість споживачів (категорія "населення") перед відповідачем за послуги теплопостачання (централізованого опалення) становила 54 065 тис. грн. Отже, збиткова господарська діяльність відповідача значною мірою зумовлена невиконанням населенням, юридичними особами та бюджетними організаціями своїх зобов'язань перед відповідачем у частині оплати наданих останнім послуг з теплопостачання.

З урахуванням наданих відповідачем доказів, ступеню виконання відповідачем зобов'язань за договором, причин несвоєчасного виконання зобов'язання, значимість підприємства відповідача для населення та держави з огляду на постачання відповідачем теплової енергії саме населенню та бюджетним організаціям, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про винятковість даного випадку, що надає право суду для зменшення неустойки.

При цьому судами перевірено та надано належну оцінку співвідношенню розміру заподіяних позивачу збитків і заявлених до стягнення сум, тому, за обґрунтованими висновками судів, зменшення нарахованої позивачем пені на 232 257,21 грн не призведе до порушення прав позивача.

Отже, суди попередніх інстанцій повно та всебічно дослідили фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для вирішення спору та правомірно застосували законодавчо регламентоване право щодо зменшення розміру пені, цим самим забезпечивши баланс майнових інтересів обох сторін.

Наведені у касаційній скарзі аргументи не можуть бути підставами для скасування постановлених у справі судових рішень, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи, ґрунтуються на неправильному тлумаченні скаржником норм матеріального та процесуального права та зводяться до переоцінки встановлених судом обставин.

З огляду на імперативні приписи статті 300 ГПК Верховний Суд не вправі здійснювати переоцінку обставин, з яких виходив суд при вирішенні питання про зменшення розміру пені, а повноваження суду касаційної інстанції обмежуються виключно перевіркою дотримання судами норм матеріального та процесуального права на підставі встановлених фактичних обставин справи та виключно в межах доводів касаційної скарги.

Ураховуючи те, що доводи касаційної скарги про порушення і неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального законодавства при прийнятті оскаржених судових актів не знайшли свого підтвердження, підстав для зміни чи скасування законних рішення місцевого та постанови апеляційного господарських судів колегія суддів не вбачає.

Судовий збір за подання касаційної скарги в порядку статті 129 ГПК покладається на скаржника.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" залишити без задоволення.

2. Постанову Центрального апеляційного господарського суду від 16.01.2019 та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 24.10.2018 у справі № 904/3458/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І. С. Берднік

Судді: І. С. Міщенко

В. Г. Суховий