ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.04.2019

м. Івано-Франківськ

Справа № 909/47/19

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Шкіндер П. А. , секретар судового засідання Михайлюк А. С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Дочірнє підприємство "Івано-Франківський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія " Автомобільні дороги України", вул. Є. Петрушевича, буд.1,м. Івано-Франківськ,76004

до відповідача: Приватне підприємство "Гарант", вул. 60 років СРСР, буд.52,с.Лозова, Харківська область,64602

про стягнення заборгованості в сумі 39 647 грн. 78 к.

представник сторін не з'явилися

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Івано-Франківської області звернулось Дочірнє підприємство "Івано-Франківський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія " Автомобільні дороги України" із позовною заявою від 27.12.18 № 09-09/1603 про стягнення заборгованості в сумі 39 647 грн. 78 к.

Ухвалою суду від 04.01.19р. позовну заяву залишено без руху, відповідно до ч. 2 ст. 174 ГПК України.

14.01.19р. позивачем подано заяву (вх.№611/19 ) про усунення недоліків, щодо подання позовної заяви.

Ухвалою суду від 04.01.19р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, розгляд справи призначено на 07.02.2019. Ухвалою суду від 28.02.2019 суд закрив підготовче засідання та призначив розгляд справи по суті .

Представники сторін жодного разу в судове засідання не з'явилися, хоча про дату, місце та час розгляду справи повідомлені належним чином ухвалою суду.

Відповідно до ч. 5 ст. 176, 242 ГПК України ухвали направлялись рекомендованим листом з повідомленням про вручення з позначкою на конверті "Судова повістка" на адресу відповідача, яка вказана у позовній заяві та яка підтверджується витягом з ЄДРЮОФОПГФ від 14.12.2018 №, сформованим на електронний запит Господарського суду Івано-Франківської області. Надсилання ухвал підтверджується відтиском штампу вихідної кореспонденції на їх звороті.

Поштові відправлення направлені позивачу отримані, позивач направив суду клопотання про долучення до матеріалів справи вимоги від 30.11.2018, розрахунок орендної плати, акт прийому - передачі.

Поштові відправлення направлені відповідачу повернулись на адресу суду з відміткою відділення поштового зв'язку - "з інші причини, що не дали змоги виконати обов"язок , щодо пересилання поштового відправлення".

У разі якщо ухвалу у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань), і повернуто з посиланням на закінчення строку зберігання поштового відправлення, то вважається, що адресат повідомлений про розгляд даної справи судом. Даний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду, зокрема, від 13.02.2018 у справі № 910/12099/17, від 25.06.2018 у справі № 904/9904/17, від 07.06.2018 у справі № 922/3396/17).

Відповідач у встановлений судом строк відзиву, пояснень щодо заявленого позову чи будь-яких доказів не надав. А тому згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України, ч. 2 ст. 178 ГПК України суд вирішує спір за наявними матеріалами справи.

За таких обставин, враховуючи те, що сторони належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, суд, вважає за можливе розглянути справу без участі повноважних представників сторін за наявними в ній матеріалами, запобігаючи, одночасно, безпідставному затягуванню розгляду спору.

Розглянувши документи і матеріали, подані позивачем, дослідивши зібрані по справі докази, оцінивши їх відповідно до приписів ст. 86 ГПК України, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, давши оцінку доказам, які мають значення для справи, із врахуванням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, стосовно розгляду спору впродовж розумного строку, суд вважає за правильне взяти до уваги наступне.

02.01.2018 між приватним підприємством "Гарант" та Дочірнім підприємством "Івано-Франківський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія" Автомобільні дороги України" укладено договір №02/01/18 від 02.01.18р. оренди індивідуально визначеного майна ( адмінкорпус, піч цегляна, установка по приготуванню дьогтю, газове обладнання, шафа силова електрична), що знаходиться за адресою с. Лісна Тарновиця, Надвірнянського району, Івано-Франківської області та перебуває на балансовому обліку філії "Надвірнянський райавтодор".

Відповідно до п.1 Договору орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування індивідуально визначене майно, що підтверджується актом прийому - передачі об'єкту оренди від 02.01.2018р.

Згідно п. 4.2. договору оренди зобов'язується своєчасно та в повному обсязі вносити на розрахунковий рахунок орендодавця орендну плату та відшкодувати затрати за комунальні та інші платежі. Орендар частково сплачував орендну плату, що підтверджується виписками із банківських рахунків. Нараховано орендної плати за час дії договору з 02.01.2018р. по 30.11.2018р. 86573,43 грн., оплачено 50167,88 грн. На момент завершення дії договору заборгованість по орендній платі скала 36405,55 грн.

Орендна плата перераховується Орендарем на розрахунковий рахунок філії «Надвірнянський райавтодор» ДП «Івано-Франківський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України" 2073 у АТ "А-Банк" МФО 307770 в розмірі 100 % щомісяця не пізніше 10 числа місяця наступного за звітним, відповідно до наданих Орендодавцем рахунків (п. 3.4).

Для вирішення спору в досудовому порядку позивачем направлено рекомендованою кореспонденцією вимогу від 30.11.2018р. №01-05/1516 про сплату боргу в сумі 36405, 55 грн.

Відповідач заборгованість не оплатив, відповідь на вимогу не надав.

Станом на 28.12.2018р. заборгованість ПП "Гарант" за договором №02/01/18 складає 39647,78 грн.

При вирішенні даного спору суд виходить з того, що відповідно до ч. 1 ст. 67 ГК відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів. Підприємства вільні у виборі предмета договору, визначенні зобов'язань, інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України (ч. 2 ст. 67 ГК України).

Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, зокрема із правочинів.

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 202 ЦК України).

Згідно з ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. Орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності (ч. 1 ст. 286 ГК України).

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Вказана норма Цивільного Кодексу кореспондується із ст. 193 ГК України, відповідно до ч. 1 якої суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідності до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з п. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ч.1 ст. 283 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч. 6 ст. 283 ГК України).

На підставі господарського договору між суб'єктами господарювання виникають господарські зобов'язання, в силу яких один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку (ст. 171, 174 ГК України).

Згідно зі ст. 525, 526, 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як передбачено ч. 1 ст. 286 ГК України, орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі (ч. 4 ст. 286 ГК України).

За змістом ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Встановлені судом обставини справи свідчать про те, що відповідач прострочив виконання грошового зобов'язання на суму 39647, 78грн.

Склад та порядок розподілу судових витрат визначено главою 8 ГПК України. гідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов’язаних з розглядом справи. Позивач, як судові витрати, визначив судовий збір у розмірі 1 762 грн. Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 2, 86, 129, 145, 233, 236-238, 240, 241, 256, п. 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

задовольнити позов Дочірнього підприємства "Івано-Франківський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" до Приватного підприємства "Гарант" про стягнення заборгованості за договором оренди індивідуально визначеного майна від 02.01.2018 №02/01/18 розмірі 39647,78грн.

Стягнути з Приватне підприємство "Гарант", вул. 60 років СРСР, буд.52,с.Лозова, Харківська область, ( ) на користь Дочірнього підприємства "Івано-Франківський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (вул. Є. Петрушевича, 1, м. Івано-Франківськ, 76004, ) - 39647,78грн. заборгованості за договором оренди індивідуально визначеного майна та 1762,00грн. судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Західного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 10.04.2019

Суддя Шкіндер П.А.