РІШЕННЯ

11 квітня 2019 року м. ТернопільСправа № 921/92/19

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Бурди Н.М.

при секретарі судового засідання Крутіна Ю.С. ,

розглянувши матеріали справи

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Хрещатик" в особі Уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію ПАТ "КБ "Хрещатик" Славкіної М.А., вул. Хрещатик, 8-А, м. Київ 01001

до відповідача: фізичної особи-підприємця Гевка Володимира Леонідовича, АДРЕСА_1.

про стягнення 6 387,45 грн заборгованості.

Представники сторін у судове засідання не з'явились.

В С Т А Н О В И В :

18.02.2019 ПАТ "Комерційний банк "Хрещатик" в особі Уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію ПАТ "КБ "Хрещатик" Славкіної М.А. звернулося до Господарського суду Тернопільської області з позовом до фізичної особи-підприємця Гевка В.Л. про стягнення 6 387, 45 грн заборгованості.

Позовні вимоги мотивовані тим, що внаслідок невиконання зобов'язань з оплати орендної плати по договору оренди нежитлового приміщення №б/н від 01.09.2017 у відповідача виникла заборгованість перед позивачем на суму 6 387,45 грн.

Ухвалою суду від 21.02.2019 відкрито провадження у справі №921/92/19 за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 21.03.2019, з подальшим його відкладенням на 11.04.2019 з огляду на неявку в судове засідання представників сторін та відсутність відомостей про належне повідомлення відповідача про час та місце проведення судового засідання, про що зазначено судом у відповідній ухвалі від 21.03.2019.

01.04.2019 позивачем подано заяву №3/1625 від 25.03.2019 про розгляд справи без участі представника ПАТ "Комерційний банк "Хрещатик" за наявними у справі документами.

Відповідач у судові засідання не з'являвся, витребувані судом документи не подав. Водночас, як свідчить наявне у матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення № 485 , ухвала суду про відкладення розгляду справи від 21.03.2019 вручена адресату 01.04.2019 особисто.

За приписами ч.5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Згідно з частин 1, 3 статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Таким чином, з огляду на викладене, слід вважати, що відповідач був належним чином повідомлений про час та місце розгляду даної справи, однак своїм процесуальним правом на участь в судових засіданнях не скористався.

Тому, застосовуючи принципи змагальності, диспозитивності та пропорційності господарського судочинства, що закріплені в п.4 ч.3 ст. 129 Конституції України, ст. ст. 13-15 ГПК України, та беручи до уваги забезпечення сторонам рівних та належних умов для надання доказів, необхідних для розгляду справи, а також подану позивачем заяву №3/1625 від 25.03.2019, суд вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності судом встановлено таке.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 05.04.2016 №234 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк "Хрещатик» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 05.04.2016 № 463 про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» строком на один місяць з 05.04.2016 до 04.05.2016, та призначення уповноваженої особи Фонду на здійснення повноважень тимчасового адміністратора Банку. Рішенням виконавчої дирекції Фонду від 21.04.2016 № 560, продовжено строки тимчасової адміністрації в Банку до 04.06.2016 включно.

Відповідно до рішення Правління Національного банку України від 02.06.2016 № 46-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк "Хрещатик», виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 03.06.2016 № 913 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ ХРЕЩАТИК» та делегування повноважень ліквідатора банку». Згідно із зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації Банку та на підставі рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05.04.2018 з № 994 було призначено Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» Славкіну Марину Анатоліївну.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 24.05.201 і за № 1452 продовжено строк здійснення процедури ліквідації Банка та повноваження ліквідатора Банка Славкіної Марини Анатоліївни на 2 роки по 05.06.2020 включно.

Процедура щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків врегульована Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який с спеціальним законом у даних правовідносинах, згідно ч.1 ст.38 якого Уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити збереження майна, активів та документації банку.

Також відповідно до ч.3 ст.47 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» на виконання своїх повноважень уповноважена особа Фонду діє без довіреності від імені банку, що ліквідується, має право підпису будь-яких договорів (правочинів), інших документів від імені банку.

Серед іншого, підставність звернення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» Славкіної Марини Анатоліївни від імені названої юридичної особи підтверджується також відомостями , що містяться у Витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, сформованому на запит суду 20.02.2019.

01 вересня 2017 року між ПАТ «КБ ХРЕЩАТИК» (надалі - Орендодавець) та ФОП Гевко В.Л. (надалі - Орендар) було укладено договір оренди нежитлового приміщення № Б/Н (надалі - Договір оренди), відповідно до пункту 1.1. якого, сторони дійшли згоди, що Орендодавець передає, а Орендар приймає в оренду (строкове платне користування) частину нежитлового приміщення, площею 60,00 кв.м, що розташоване на 3 поверсі, та 200,00 кв.м, що розташоване на 5 поверсі, за адресою: м.Івано-Франківськ, вул.Грушевського, 15 (надалі - Приміщення).

Пунктом 2.1. Договору визначено, що передача орендованого Приміщення Орендодавцем, прийняття його Орендарем і повернення його при припиненні або розірванні даного Договору оформлюються Актами прийому-передачі, підписаними Орендодавцем та Орендарем.

Умовами п.3.2. Договору встановлено розмір орендної плати за Приміщення в сумі 24 180, у т.ч. ПДВ, на місяць, орендна плата сплачується з урахуванням щомісячного індексу інфляції згідно формули в п.3.3 Договору.

Відповідно до умов пункту 3.3. Договору розрахунки по орендній платі проводяться щомісячно на підставі цього Договору, шляхом перерахування Орендарем на рахунок Орендодавця суми, визначеної відповідно до умов п. 3.2. даного Договору, не пізніше 15-го числа місяця, за який здійснюється оплата, починаючи з моменту підписання акту прийому-передачі Приміщення в оренду.

Починаючи з другого календарного місяця з моменту підписання Сторонами Акту приймання - передачі, розмір орендної плати за кожний наступний місяць розраховується за формулою : Орендна плата = Індекс інфляції у відповідності до даних державного комітету статистики України за попередній місяць, за умови, що індекс перевищує 1, а у випадках дефляції індекс не застосовується x Орендна плата.

У пункті 6.2. Договору Сторони дійшли згоди про те, що у разі несвоєчасного перерахування Орендарем платежів по орендній платі Орендодавцю відповідно до умов даного Договору, Орендар сплачує на його користь пеню у розмірі 0,1% (нуль цілих одна десята відсотка) від суми затриманого платежу, за кожен день прострочення виконання зобов'язання, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діятиме на момент виникнення прострочення виконання зобов'язання від суми затриманого платежу.

Згідно пункту 8.1. Договору оренди, даний Договір є укладеним з 01 вересня 2017 року і діє до 31 грудня 2017 року.

Також відповідно до п. 4.3.12. Договору Орендар зобов'язаний у разі розірвання/ припинення Договору провести звірку розрахунків і виконати грошові зобов'язання , наявні на момент розірвання/припинення цього Договору.

На виконання умов Договору оренди, позивач передав відповідачу об'єкт оренди, що підтверджується відповідним актом приймання-передавання частини нежитлового приміщення від 01 вересня 2017 року.

06 листопада 2017 року сторони укладали Додатковий договір про розірвання Договору оренди нежитлового приміщення від 01 вересня 2017 року, у якому сторони дійшли взаємної згоди про дострокове розірвання Договору оренди з 06 листопада 2017 року (останній день оренди), у зв'язку із чим Приміщення вернуто Орендодавцю по акту приймання-передавання частини нежитлового приміщення за адресою: м.Івано-Франківськ, вул.Грушевського, 15, від 06.11.2017.

Позивач стверджує, що за час дії Договору Орендар не виконував належним чином взяті на себе зобов'язання, а саме не оплатив орендну плату за листопад 2017 року, в результаті чого виникла заборгованість в сумі 4 894,03 грн.

З метою досудового врегулювання спору позивач звернувся до відповідача з претензією вих. № 3/2635 від 27.06.2018 ( докази надіслання якої долучено до матеріалів справи), в якій вимагав добровільного виконання грошового зобов'язання в розмірі 5 274,16 грн, з яких 4 894,03 грн боргу з орендної плати та 380,13 грн пені, нарахованої за прострочення виконання грошового зобов'язання. Однак, станом на день звернення із позовною заявою до суду, відповідач вимоги претензії не виконав, заборгованість не сплатив.

І так як у досудовому порядку досягти згоди сторонам не вдалося, ПАТ "Комерційний банк "Хрещатик" в особі Уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію ПАТ "КБ "Хрещатик" Славкіної М.А. звернулося до Господарського суду Тернопільської області з позовом до фізичної особи-підприємця Гевка В.Л. про примусове стягнення з нього 6 387, 45 грн заборгованості.

Оцінивши зібрані у справу докази та дослідивши норми чинного законодавства, що регулюють розглядувані правовідносини, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з огляду на таке.

У відповідності до ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків. При цьому, ст.12 Цивільного кодексу України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Згідно ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Таким чином, цивільні права та обов'язки виникають з договорів, тобто носять диспозитивний характер. Це полягає у обов'язку сторін договору виконувати взяті на себе зобов'язання, визначені умовами договору.

Відповідно до ст.ст. 509, 526, 530 Цивільного кодексу України, в силу зобов'язання одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, і в установлений строк.

Положеннями ст.ст. 526, 629 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Сторони повинні належним чином виконувати взяті на себе зобов'язання за укладеними договорами. Дане витікає з умов розглядуваного договору та вимог законодавства, згідно з яким суб'єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору ( ч.1 ст.193 ГК України).

При укладені господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі вільного виявлення, мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству (ч.4 ст.179 ГК України).

Взаємовідносини, що склалися між сторонами у справі суд кваліфікує як правовідносини, що випливають із договору найму (оренди), згідно якого та в силу ст. 759 Цивільного кодексу України наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Аналогічні норми містяться також в положеннях п. 1 ст. 283 Господарського кодексу України.

Матеріалами справи підтверджується та відповідачем не спростовано факт користування відповідачем частиною нежитлового приміщення за адресою: м.Івано-Франківськ, вул.Грушевського, 15, від 06.11.2017, переданого в оренду на підставі договору оренди нежитлового приміщення № Б/Н від 01.09.2017, у період з 01.09.2017 по 06.11.2017. Вказаний договір оренди був достроково розірваний сторонами за взаємною їх згодою 06 листопада 2017 року, шляхом підписання Додаткового договору про розірвання Договору оренди нежитлового приміщення від 01 вересня 2017 року. Орендоване приміщення було передано Орендодавцю по акту приймання-передавання від 06.11.2017.

Відповідно до ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Пунктами 1, 4 ст. 285 Господарського кодексу України визначено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Пунктом 3.3. Договору передбачено обов'язок відповідача проводити розрахунки по орендній платі щомісячно, шляхом перерахування Орендарем на рахунок Орендодавця суми, визначеної відповідно до умов п. 3.2. даного Договору, не пізніше 15-го числа місяця, за який здійснюється оплата, починаючи з моменту підписання акту прийому-передачі Приміщення в оренду. Умовами п.3.2. Договору встановлено розмір орендної плати за Приміщення в сумі 24 180, у т.ч. ПДВ, на місяць, з урахуванням щомісячного індексу інфляції згідно формули в п.3.3 Договору.

Як свідчать зібрані у справі докази, відповідач свого обов'язку щодо своєчасного і повного внесення орендної плати за користування орендованим приміщенням у листопаді 2017 Договору належним чином і у встановлений строк не виконав, допустивши заборгованість перед позивачем станом на день заявлення позову (18.02.2019) в сумі 4 894,03 грн.

І оскільки факт порушення відповідачем договірних зобов'язань щодо повної і своєчасної оплати орендної плати за Договором встановлений судом та по суті відповідачем не спростований, договір Договору оренди нежитлового приміщення від 01 вересня 2017 року у судовому порядку недійсними або неукладеними не визнано, отже, його умови є обов'язковими до виконання сторонами, а тому позовна вимога ПАТ "Комерційний банк "Хрещатик" в особі Уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію ПАТ "КБ "Хрещатик" Славкіної М.А. про примусове стягнення з фізичної особи-підприємця Гевка В.Л. 4 894,03 грн боргу підлягає до задоволення, як обґрунтовано заявлена.

Згідно приписів статі 530 ЦК, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до положень статті 610 ЦК порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина перша статті 612 ЦК).

Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції (частини перша, друга статті 217 ГК). Штрафними санкціями відповідно до частини першої статті 230 ГК визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно з ч. 4 статті 231 ГК України у разі, якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Належне виконання зобов'язань Орендаря щодо своєчасної оплати орендної плати за користування Приміщенням забезпечено Сторонами у п. 6.2. Договору шляхом визначення розміру штрафних санкцій за порушення строків оплати, а саме: стягується пеня у розмірі 0,1% (нуль цілих одна десята відсотка) від суми затриманого платежу, за кожен день прострочення виконання зобов'язання, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діятиме на момент виникнення прострочення виконання зобов'язання від суми затриманого платежу.

З огляду на зазначений пункт договору, позивачем здійснено розрахунок пені, що складає 1 493,42 грн, з яких:

- 213,75 грн пені, нарахованої за період з 16.09.2018 по 28.09.2017;

- 620,54 грн пені, нарахованої за період з 16.10.2017 по 21.11.2017;

- 659,13 грн пені, нарахованої за період з 16.11.2017 по 16.05.2018.

Господарський суд, враховуючи положення названих норм законодавства, умови договору та матеріали справи, оцінивши поданий позивачем розрахунок, а також, здійснивши власний арифметичний їх перерахунок, дійшов висновку про обґрунтованість, підставність нарахування та заявлення до стягнення 1 493,42 грн пені.

Згідно зі ст.73 Господарського процесуального Кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального Кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Приписами ст. 79 Господарського процесуального Кодексу України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до п. 1 ст. 86 Господарського процесуального Кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи наведене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ПАТ "Комерційний банк "Хрещатик" в особі Уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію ПАТ "КБ "Хрещатик" Славкіної М.А. про стягнення з ФОП Гевка В.Л. 6 387, 45 грн заборгованості, з яких 4 894, 03 грн боргу з орендної плати та 1493,42 грн пені.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись статями 73, 74 76-79, 91, 123, 126, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця Гевка Володимира Леонідовича ( АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Хрещатик" (ідентифікаційний номер за , вул.Хрещатик, 8-А, м.Київ, 01001) 6 387,45 грн. (шість тисяч триста вісімдесят сім) грн. 45 коп. заборгованості за договором оренди нежитлового приміщення № Б/Н від 01 вересня 2017 року, з яких 4 894 (чотири тисячі вісімсот дев'яносто чотири) грн. 03 коп. боргу зі сплати орендної плати та 1 493 (одна тисяча чотириста дев'яносто три) грн 42 коп. пені, а також 1921 (одну тисячу дев'ятсот двадцять одну) грн. в повернення сплаченого судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, в порядку та строки встановлені ст.ст. 256-257 ГПК України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи можуть отримати інформацію по справі на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://te. court.gov.ua/sud5022.

Повне рішення складено 12.04.2019

Суддя Н.М. Бурда