ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

11.04.2019 Справа № 920/91/19

Господарський суд Сумської області у складі судді Спиридонової Н.О., при секретарі судового засідання Гребенюк С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні господарського суду Сумської області матеріали справи № 920/91/19 в порядку загального позовного провадження

за позовом: Сумського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (вул. Харківська, буд. 30/1, м. Суми, 40035, ідентифікаційний код 21119343),

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Електротранс-монтаж2" (пр. Курський, буд. 6-А, м. Суми, 40020, ідентифікаційний код 38724963),

про стягнення 117980,00 грн. на підставі статті 25 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" та статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції".

за участю представників сторін:

позивача - не з'явився,

відповідача - не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача штраф в сумі 68000,00 грн. та пеню в сумі 49980,00 грн. до загального фону Державного бюджету України на рахунки, відкриті в управліннях Державної казначейської служби за місцем знаходження платника податків за кодом бюджетної класифікації доходів 21081100, символ звітності 106; а також позивач просить суд витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача.

Ухвалою суду від 23.01.2019, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 920/91/19 в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 21.02.2019.

07.02.2019 до суду надійшла заява № 03-08/255 від 06.02.2019 позивача про збільшення розміру позовних вимог, в якій просить суд стягнути з відповідача штраф у розмірі 68000,00 грн. та пеню у розмірі 68000,00 грн., а також судовий збір в сумі 2040,00 грн.

Ухвалою від 21.02.2019 у справі № 920/91/19 судом прийнято до розгляду заяву позивача про збільшення розміру позовних вимог, закрито підготовче провадження у справі № 920/91/19 та призначено справу до судового розгляду по суті на 21.03.2019.

01.03.2019 від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву б/н від 28.02.2019 (вх. № 1618 від 01.03.2019), в якому представник відповідача проти позову заперечує та просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що відповідачем не створювались обмеження у доступі позивача до обладнання відповідача під час проведення перевірки, а рішення адміністративної колегії позивача від 15.08.2018 № 13 про порушення відповідачем законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу, на думку представника відповідача, є таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства та складеним без достатніх на те підстав.

12.03.2019 позивачем подано до суду відповідь на відзив № 03-08/458 від 07.03.2019, де позивач підтримує заявлені позовні вимоги в повному обсязі та зазначає, що доводи відповідача, викладені у відзиві на позов, щодо необґрунтованості рішення адміністративної колегії позивача не спростовують позовних вимог та не можуть бути взяті судом до уваги, оскільки подані після закінчення строків, встановлених частиною другою статті 47 та частиною першою статті 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" на оскарження відповідного акту державного органу, а перебіг зазначеного строку виключає можливість перевірки законності та обґрунтованості рішення органу Антимонопольного комітету України.

Ухвалою суду від 25.03.2019 призначено розгляд справи по суті на 11.04.2019.

11.04.2019 до суду надійшло клопотання відповідача про відкладення розгляду справи у зв'язку з неможливістю своєчасного прибуття до судового засідання представника відповідача.

Відповідно до ч.2 ст. 42 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи зобов'язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об'єктивному встановленню всіх обставин справи.

Як передбачено в ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Відповідач мав час та можливість подати суду докази, що спростовують позовні вимоги. Крім того, в клопотанні про відкладення розгляду справи відповідач не вказав чому його участь в судовому засіданні є обов'язковою.

Виходячи із вимог ст.. 74 Господарського процесуального кодексу України це клопотання є необґрунтованим. Тому, суд розцінює такі дії відповідача як безпідставне затягування розгляду справи.

З огляду на вищевикладене, враховуючи те, що відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання відповідача про відкладення розгляду справи по суті та вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача за наявними в ній матеріалами, запобігаючи одночасно безпідставному затягуванню розгляду спору та сприяючи своєчасному поновленню порушеного права.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Адміністративна колегія Сумського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України рішенням № 13 від 15.08.2018 у справі № 02-06/05-2018 "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" визнала, що дії Товариства з обмеженою відповідальністю «Електротранс-монтаж2» (м. Суми, ідентифікаційний код - 38724963), які полягають у відмові членам комісії з перевірки ТОВ «Електротранс-монтаж2» у доступі до комп'ютерів, що знаходяться у приміщенні цього товариства, під час проведення перевірки, є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим пунктом 16 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді створення перешкод працівникам територіального відділення Антимонопольного комітету України у проведенні перевірки. Відповідно до частини 2 статті 52 Закону України «Про захист економічної конкуренції» за вчинене порушення, зазначене у пункті 1 резолютивної частини рішення, на товариство з обмеженою відповідальністю «Електротранс-монтаж2» (м. Суми, ідентифікаційний код - 38724963) накладено штраф у розмірі 68000,00 грн.

Відповідно до частини 1 статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» визначено, що Рішення (витяг з нього за вилученням інформації з обмеженим доступом, а також визначеної відповідним державним уповноваженим Антимонопольного комітету України, головою територіального відділення Антимонопольного комітету України інформації, розголошення якої може завдати шкоди інтересам інших осіб, які брали участь у справі), розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень надається для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб.

Копія рішення АМК надіслана відповідачу 17.08.2018 із супровідним листом від 17.08.2018 № 02-06/1238 цінним листом з описом вкладення. Однак поштове відправлення було повернуто з відміткою: «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до ч. 1 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у разі, якщо вручити рішення немає можливості, рішення органів Антимонопольного комітету України вважається таким, що вручене відповідачу, через десять днів з дня оприлюднення інформації про прийняте рішення в офіційному друкованому органі (друкованому виданні відповідної обласної ради за останнім відомим місцем проживання чи реєстрації відповідача).

Інформацію про прийняте рішення адмінколегії було опубліковано в газеті «Урядовий кур'єр» № 174 (6290) від 18.09.2018.

Таким чином, рішення адмінколегії вважається таким, що вручене 29.09.2018.

Згідно з частиною 3 статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції», особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

Таким чином, строк сплати штрафу, накладеного на відповідача рішенням АМК, закінчився 29.11.2018.

Відповідно до частини 5 статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України.

Відповідно до частини 7 статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням, та пені органи Антимонопольного комітету України стягують штраф та пеню в судовому порядку.

Частиною восьмою статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» передбачено, що протягом п'яти днів з дня сплати штрафу суб'єкт господарювання зобов'язаний надіслати відповідно до Антимонопольного комітету України або його територіального відділення документи, що підтверджують сплату штрафу.

Оскільки станом на день подання позову до суду відповідачем штраф у сумі 68000 грн., накладений рішенням Антимонопольного комітету України, сплачений не був, позивач звернувся до господарського суду з вимогою про стягнення з відповідача штрафу в сумі 68000,00 грн.

Крім суми штрафу, позивач нарахував відповідачу (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог) за період з 30.11.2018 по 05.02.2019 пеню за кожен день прострочення сплати штрафу в розмірі півтора відсотки від суми штрафу, яка відповідно до розрахунку позивача, з урахуванням обмежень, визначених частиною 5 статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції», складає 68000,00 грн.

Згідно з частиною 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За приписами частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Правовідносини, пов'язані з обмеженням монополізму та захистом суб'єктів господарювання від недобросовісної конкуренції, є предметом регулювання господарського законодавства, у тому числі й Господарського кодексу України, і відтак - господарськими, а тому справи, що виникають з відповідних правовідносин, розглядаються господарськими судами.

Пунктом 7 частиною 1ст. 20 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що справи за заявами органів Антимонопольного комітету України з питань, віднесених законом до їх компетенції, підвідомчі господарським судам.

Отже, спір у даній справі відноситься до підвідомчості господарських судів і підлягає вирішенню за правилами Господарського процесуального кодексу України.

Згідно статті 1 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель.

Приписами статті 4 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» визначено, що Антимонопольний комітет України будує свою діяльність на принципах: законності; гласності; захисту конкуренції на засадах рівності фізичних та юридичних осіб перед законом та пріоритету прав споживачів.

Відповідно до частини 1 статті 22 цього Закону розпорядження, рішення та вимоги органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимоги уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення в межах їх компетенції є обов'язковими для виконання у визначені ними строки, якщо інше не передбачено законом.

Невиконання розпоряджень, рішень та вимог органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимог уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення тягне за собою передбачену законом відповідальність (частина 2 статті 22 Закону України «Про Антимонопольний комітет України).

Згідно статті 25 Закону України «Про Антимонопольний комітет України», з метою захисту інтересів держави, споживачів та суб'єктів господарювання Антимонопольний комітет України, територіальні відділення Антимонопольного комітету України у зв'язку з порушенням законодавства про захист економічної конкуренції органами влади, юридичними чи фізичними особами подають заяви, позови, скарги до суду, в тому числі про зобов'язання виконати рішення органів Антимонопольного комітету України.

Частиною 1 статті 48 Закону України «Про захист економічної конкуренції» визначено, що за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі про визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; накладення штрафу тощо.

Згідно з частинами 1, 2, 3 статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції», рішення (витяг з нього за вилученням інформації з обмеженим доступом, а також визначеної відповідним державним уповноваженим Антимонопольного комітету України, головою територіального відділення Антимонопольного комітету України інформації, розголошення якої може завдати шкоди інтересам інших осіб, які брали участь у справі), розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень надається для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб. У разі, якщо вручити рішення немає можливості, зокрема, внаслідок відсутності посадових чи уповноважених представників суб'єкта господарювання за відповідною юридичною адресою, - рішення органів Антимонопольного комітету України вважається таким, що вручене відповідачу, через десять днів з дня оприлюднення інформації про прийняте рішення в офіційному друкованому органі (газета Верховної Ради України "Голос України", газета Кабінету Міністрів України "Урядовий кур'єр", "Офіційний вісник України", друковані видання відповідної обласної ради за останнім відомим місцем проживання чи місцем реєстрації, юридичної адреси відповідача). Рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов'язковими до виконання. Особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

Згідно частини 8 статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» протягом п'яти днів з дня сплати штрафу суб'єкт господарювання зобов'язаний надіслати відповідно до Антимонопольного комітету України або його територіального відділення документи, що підтверджують сплату штрафу.

Отже, відповідно до вищевказаних норм позивач має право приймати рішення про визнання вчинення відповідачем порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу, який повинен бути сплачений відповідачем у двомісячний строк з дня отримання відповідного рішення, при цьому протягом п'яти днів з дня сплати штрафу відповідач зобов'язаний надіслати позивачу документи, що підтверджують сплату штрафу, рішення позивача є обов'язковим для виконання.

Як передбачено частиною 7 статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням, та пені органи Антимонопольного комітету України стягують штраф та пеню в судовому порядку.

Позов подано на підставі ст. 25 Закону України «Про Антимонопольний комітет України», ст.. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» та рішення Антимонопольного комітету України від 15.08.2018 № 13 у справі № 20-06/05-2018 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Антимонопольного комітету України від 15.08.2018 № 13 у справі № 20-06/05-2018 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу на відповідача накладено штраф в сумі 68000,00 грн. за вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції, яке передбачене пунктом 16 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції».

Зазначене рішення було надіслано на адресу відповідача 17.08.2018, проте, повернулося з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до ч. 1 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", рішення, розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень надається для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб.

У разі, якщо вручити рішення, розпорядження, немає можливості, зокрема внаслідок: - відсутності фізичної особи за останнім відомим місцем проживання (місцем реєстрації); - відсутності посадових осіб чи уповноважених представників суб'єкта господарювання, органу адміністративно-господарського управління та контролю за відповідною юридичною адресою, - рішення, розпорядження органів Антимонопольного комітету України вважається таким, що вручене відповідачу, через десять днів з дня оприлюднення інформації про прийняте рішення, розпорядження в офіційному друкованому органі (газета Верховної Ради України "Голос України", газета Кабінету Міністрів України "Урядовий кур'єр", "Офіційний вісник України", друковані видання відповідної обласної ради за останнім відомим місцем проживання чи місцем реєстрації, юридичної адреси відповідача).

Враховуючи те, що позивач не мав можливості вручити рішення АМК відповідачу, вказане рішення було опубліковано в газеті «Урядовий Кур'єр» №174 (6290) від 18.09.2018.

Таким чином, рішення № 13 від 15.08.2018 вважається врученим відповідачу 29.09.2018.

Згідно частини 3 статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

Отже, кінцевим терміном сплати відповідачем штрафу є 29.11.2018.

Відповідно до частини першої статті 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції» заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено.

Частиною восьмою статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» передбачено, що протягом п'яти днів з дня сплати штрафу суб'єкт господарювання зобов'язаний надіслати відповідно до Антимонопольного комітету України або його територіального відділення документи, що підтверджують сплату штрафу.

По матеріалам справи судом встановлено, що станом на час звернення позивача з позовом до суду, а рівно і станом на час розгляду спору по суті, відповідач штраф, накладений рішенням АМК, не сплатив. При цьому, рішення АМК від 15.08.2018 № 13 у справі № 02-06/05-2018 є чинним, не скасовано та не визнано судом недійсним, докази протилежного в матеріалах справи відсутні.

У зв'язку із викладеним, твердження відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, не приймаються судом до уваги, оскільки стосуються обгрутованості та законності рішення Антимонопольного комітету України від 15.08.2018. № 13 у справі № 02-06/05-2018, яке Товариством з обмеженою. Відповідальністю «Електротранс-монтаж2» не оскаржувалось, та є предметом розгляду в окремому позовному провадженні.

Таким чином, відповідач ухилився від сплати штрафу, накладеного на нього рішенням Антимонопольного комітету України, у строк, визначений частиною 3 статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції».

Враховуюче викладене, суд вважає позовні вимоги щодо стягнення з відповідача штрафу в сумі 68000,00 грн. обґрунтованою, законною та такою, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім того, позивач нараховує відповідачу пеню (з урахуванням заяви про збільшення) в розмірі 68000,00 грн. за період з 30.11.2018 по 05.02.2019 за прострочення сплати штрафу.

Господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання у Господарському кодексі України визнаються штрафними санкціями (частина 1 статті 230 ГК України).

Відповідно до частини 1 статті 231 Господарського кодексу України, законом щодо окремих видів зобов'язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається.

Відповідно до частини 5 статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України.

Як вище було встановлено, відповідач мав сплатити 68000,00 грн. штрафу до 29.11.2018, таким чином, початком періоду прострочення сплати штрафу є 30.11.2018.

Розмір пені за один день прострочення штрафів відповідно до ч. 5 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» складає 1020,00 грн. (68000,00 грн. : 100 х 1,5 = 1020,00 грн.).

За період з 30.11.2018 по 05.02.2019 відповідачем прострочено 68 днів сплати штрафу.

Таким чином, сума пені за прострочення сплати штрафу за вказаний період складає 69360,00 грн. (1020,00 грн. х 68 = 69360,00 грн.).

В той же час, з урахуванням обмежень, встановлених ч. 5 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції», розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного рішенням АМК, тобто не може перевищувати 68000,00 грн.

Враховуючи викладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача пені в розмірі 68000,00 грн. за період з 30.11.2018 по 05.02.2019 за прострочення сплати штрафу підлягають задоволенню повністю.

Отже, позовні вимоги Антимонопольного комітету України підлягають задоволенню повністю.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат між сторонами, суд керується наступним:

Відповідно до п. 1 ч. 4ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, з огляду на повне задоволення позовних вимог, судовий збір в розмірі 2040,00 грн. покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 20, 24, 73, 74, 129, 232, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов Сумського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Суми до Товариства з обмеженою відповідальністю «Електротранс-монтаж2» про стягнення штрафу у сумі 68000,00 грн. та пені в сумі 68000,00 грн., у зв'язку з невиконанням рішення адміністративної колегії Сумського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 15.08.2018 № 13 у справі № 02-06/05-2018 задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Електротранс-монтаж2" (пр. Курський, буд. 6-А, м. Суми, 40020, ідентифікаційний код 38724963) штраф у розмірі 68000,00 грн. (шістдесят вісім тисяч гривень 00 копійок) та 68000,00 грн. (шістдесят вісім тисяч гривень 00 копійок) пені, зарахувавши їх до загального фонду Державного бюджету України на рахунки, відкриті в управліннях Державної казначейської служби України за місцем знаходження платника податків за кодом бюджетної класифікації доходів 21081100, символ звітності 106.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Електротранс-монтаж2" (пр. Курський, буд. 6-А, м. Суми, 40020, ідентифікаційний код 38724963) на користь Сумського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (40035, м. Суми, вул. Харківська, 30/1, код 21119343) 2040 грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

4. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст. 241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч.1 ст. 256 ГПК України). Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст. 257 ГПК України). Відповідно до п. 17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне судове рішення складено 15.04.2019.

Суддя Н.О. Спиридонова