номер провадження справи 9/94/18
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.04.2019 Справа № 908/1531/18

м.Запоріжжя

За позовом: Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг", (50095, Дніпропетровськ область, м. Кривий Ріг, вул. Орджонікідзе, буд.1)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ТС АІК-ЕКО", (69120, м. Запоріжжя, вул. Богдана Завади, буд. 4, кв. 60)

про стягнення суми 9 744 000,00 грн.

Колегія суддів у складі: головуючий - Боєва О.С.

судді: Горохов І.С.

Дроздова С.С.

при секретарі судового засідання Бичківській О.О.

За участю представників сторін:

Від позивача: Клочков С.О., довіреність № 14-334юр. від 20.09.2018;

Від відповідача: Ясир Д.І., ордер серія ЗП № 086982 від 17.01.2019

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ТС АІК-ЕКО", про стягнення суми 9 744 000,00 грн., що складається з: суми 6 496 000,00 грн. штрафу та суми 3 248 000,00 грн. неустойки.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 10.08.2018 позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/1531/18, присвоєний номер провадження 9/94/18, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

30.10.2018 судом постановлено ухвалу про передачу справи №908/1531/18 на колегіальний розгляд.

Відповідно до витягу з протоколу автоматичного визначання складу колегії суддів від 31.10.2018 справу № 908/1351/18 визначено до розгляду колегії суддів у складі трьох суддів господарського суду Запорізької області: головуючий суддя - Боєва О.С., судді: Дроздова С.С., Корсун В.Л.

Ухвалою господарського суду від 02.11.2018 справа прийнята колегією до провадження, розгляд справи розпочато заново, призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 01.02.2019 закрито підготовче провадження у справі №908/1531/18 та призначено справу до судового розгляду по суті на 28.02.2019.

У зв'язку перебуванням у відпустці члена колегії - судді Корсуна В.Л., на підставі доповідної записки головуючого судді - Боєвої О.С., розпорядженням № П-87/19 від 28.02.2019 призначено справу до повторного автоматизованого розподілу. Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу від 28.02.2019 змінено склад колегії суддів та визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Боєва О.С., суддя Горохов І.С., суддя Дроздова С.С.

Ухвалою від 05.03.2019 справу прийнято до провадження колегією суддів зі стадії розгляду справи по суті, судове засідання призначено на 29.03.2019. В судовому засіданні 29.03.2019 оголошено перерву до 04.04.2019.

04.04.2019 справу розглянуто, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Предметом розгляду є позовні вимоги, викладені у позовній заяві, які підтримані позивачем в повному обсязі та мотивовані наступним. 03.02.2017 між Публічним акціонерним товариством "АрселорМіттал Кривий Ріг" (замовник, позивач у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ТС АІК-ЕКО" (підрядник, відповідач у справі) укладено договір № 328, відповідно до положень якого підрядник у межах договірної ціни виконує поставку обладнання, а також власними і залученими силами (по узгодженню із замовником на умовах, передбачених п.8.1) роботи на об'єкті: "Енергетичний департамент. ЦВС. Реконструкція вентиляторної градирні 21В оборотного циклу охолодження газоочистки № 5 ДП-9 на території ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" за адресою вул. Криворіжсталі буд. 1, в Металургійному районі м. Кривого Рогу" у повному обсязі основних та супутніх робіт згідно Технічного завдання № ТЗ №22-164/161 від 15.04.2016 та доповнення до ТЗ № 22-268 від 29.07.2016, № 22-306 від 19.09.2016 (додаток № 1). Сторони уклали додаткову угоду № 2 від 29.12.2017, якою виклади п. 19.3 договору в новій редакції, а саме: продовжили строк дії договору по 31.07.2018. Додатковою угодою № 3 від 26.01.2018, у зв'язку з розробленням та погодженням проектної документації на інші роботи, які не передбачені п. 1.1 договору, сторони виклали додаток № 2 (специфікація етапів роботи), додаток № 3 (специфікація обладнання), додаток № 4 (Графік виконання робіт) в новій редакції. Додатково збільшена загальна ціна, яка становить 32400000,00 грн. Оскільки підрядник не виконав належним чином та в повному обсязі взяті на себе зобов'язання за договором щодо постачання обладнання в обумовлений п. 14 графіку виконання робіт строк (додаток № 4), позивач звернувся до господарського суду Запорізької області з позовом про стягнення з відповідача суми 9 744 000,00 грн., що складається з: суми 6496000,00 грн. штрафу та суми 3248000,00 грн. неустойки, нарахованих на підставі підпункту б) п. 17.3 договору № 328 від 03.02.2017. Позов обґрунтовано ст.ст. 526, 549, 550, 610, 611, 678, 712, 837 ЦК України.

Відповідач проти позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позов, зазначивши, зокрема, наступне. Позивач, у порушення вимог ч. 1 ст. 875 Цивільного кодексу України, пунктів 7.6, 9.5 договору не надав відповідачу будівельний майданчик (фронт робіт), через що постачальник був позбавлений можливості виконати свої зобов'язання в частині поставки обладнання на будівельний майданчик і, як наслідок, забезпечити в цьому місці належне зберігання зазначеного обладнання до його передання замовнику, в порядку, передбаченому п. 13.1 договору. У зв'язку з цим, з'ясування обставин виконання своїх зобов'язань позивачем щодо надання відповідачу належним чином підготовленого будівельного майданчику є первинним по відношенню до з'ясування обставин виконання відповідачем своїх зобов'язань щодо поставки обладнання на будівельний майданчик. З'ясування обставин щодо виконання вказаних зобов'язань позивачем відбувається в межах розгляду справи № 904/2322/18 за позовом ТОВ "ТС АІК-ЕКО" до ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" про визнання недійсним абзацу 4 частини 2 пункту 1.2 та підпункту "е" пункту 3.1 розділу 3 Технічного завдання № ТЗ№ 22-164/161 від 15.04.2016, та доповнення до ТЗ № 22-268 від 29.07.2016, 22-306 від 19.09.2016 додатку № 1 до договору № 328 від 03.02.2017. Крім того, оскільки виключно замовник може подавати документи на отримання дозволу на початок будівельних робіт, нести відповідальність за повноту та достовірність даних зазначених у поданій заяві на початок будівельних робіт, отримати дозвіл на початок будівельних робіт, тому підрядник може приступити до виконання будівельних робіт виключно після отримання замовником дозволу на виконання будівельних робіт і після передачі від замовника підряднику будівельного майданчику. Відповідач не має жодних законних підстав для отримання дозволу на початок будівництва, оскільки цей обов'язок покладений законодавством на позивача. Ненадання позивачем дозволу на початок будівництва позбавляє можливості відповідачу розпочати будівельні роботи та через ненадання дозволу, узгоджений сторонами договору субпідрядник не приступив вчасно до виконання робіт, у зв'язку з чим, відповідач був вимушений розірвати з ним договір субпідряду, а пошук та узгодження нового субпідрядника займе додатковий час, а саме: один місяць з дати отримання позивачем дозволу на будівництво. У зв'язку з ненаданням позивачем відповідачу дозволу ДАБІ на будівництво на об'єкті за договором, підрядник позбавлений можливості виконати свої зобов'язання в частині виконання будівельно-монтажних робіт, наступних за цим етапів робіт за договором. З'ясування обставин виконання своїх зобов'язань позивачем щодо надання відповідачу дозволу ДАБІ на будівництво на об'єкті за договором є первинним по відношенню до з'ясування обставин виконання відповідачем своїх зобов'язань щодо виконання будівельно-монтажних робіт, наступних за цим етапів робіт за договором. Враховуючи вищевикладене, а також те, що штраф та неустойка - є вимогами щодо забезпечення виконання зобов'язання (ст. 546 ЦК України), тобто похідними вимогами від основного зобов'язання, відповідач вважає, що підстави для нарахування та застосування до нього відповідальності за порушення умов договору - відсутні, у зв'язку з чим, у задоволенні позовних вимог просить відмовити у повному обсязі.

У відповіді на відзив, поданої до суду 30.10.2018, позивач, зокрема, зазначив, що відповідно до п. 14 графіку виконання робіт (додаток № 4 до договору) поставка обладнання повинна була бути здійснена до 20.04.2018. Відповідач протягом строку дії договору здійснив поставку обладнання на суму більше ніж шістнадцять мільйонів гривень, і лише після фактичного порушення строків поставки відповідач вважає, що існують якісь перешкоди для поставки обладнання. Відповідач не звертався до позивача з повідомленням про неможливість поставити частину обладнання через відсутність будівельного майданчику (фронту робіт). Будівельний майданчик передається для здіснення будівельних робіт, а до будівельних робіт сторони зобов'язалися перейти лише після погодження проекту підготовчих робіт, які є частиною етапу № 8 графіку виконання робіт. В додатку № 4 до договору, який викладено в редакції від 26.01.2018, сторони передбачили розробку і погодження ППР після отримання дозволу на будівельні роботи (етап 8). Тому відповідач безпідставно говорить, що позивач зобов'язаний розчистити територію від зелених насаджень. Крім того, позивач і так приклав зусиль по виклику уповноважених органів місцевого самоврядування для визначення можливості видалення зелених насаджень (зустріч 07.03.2018). Відповідач посилається на обов'язок замовника (позивача) на самостійне отримання дозволу на будівництво та будівельно-монтажні роботи, наголошуючи на тому, що у нього відповідно до чинного законодавства України є такі повноваження. Так дійсно, чинне законодавство дозволяє вчиняти дії направлені на отримання дозволу не тільки замовнику, а й уповноваженій ним особою. Відповідач, за умовами п. 2.4 договору виступає в якості уповноваженої особи. Окремо, в п. 9.6 договору сторони визначили, що підрядник за довіреністю замовника оформлює, подає на реєстрацію та отримує після реєстрації в інспекції Державного архітектурно будівельного контролю наступні дозвільні документи: декларацію про початок робіт, декларацію про готовність об'єкта до експлуатації або сертифікат, при умові якщо проектом буде визначена категорія 4 або 5. Відповідна довіреність була надана представнику відповідача, якого відповідач своїм листом від 06.11.2017 визначив відповідальним. Те, що даний працівник відповідача звільнився, жодним чином не позбавляє відповідача обов'язку від виконання покладених на нього договором зобов'язань. За отриманням нової довіреності відповідач не звертався до позивача. У зв'язку з викладеним, позивач підтримує позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач, у відповідності до вимог ст. 167 ГПК України, 22.11.2018 подав до суду заперечення в яких зазначив, зокрема, про наступне. З'ясування обставин виконання своїх зобов'язань позивачем щодо надання відповідачу належним чином підготовленого будівельного майданчику є первинним по відношенню до з'ясування обставин виконання відповідачем своїх зобов'язань щодо поставки обладнання на будівельний майданчик. Тобто, не здійснення постачання підрядником (відповідачем) обладнання за відсутності виділеного замовником (позивачем) будівельного майданчика, не суперечить вимогам договору та підтверджує їх виконання відповідачем, та, в свою чергу, їх невиконання позивачем. Таким чином, строк для здійснення поставки обладнання відповідачем, виконання ним подальших етапів реалізації договору є таким, що не настав. Щодо отримання дозволу на виконання будівельних робіт, то в п. 9.6 договору, на який посилається позивач, взагалі не йдеться про отримання дозволу на виконання будівельних робіт. Цей пункт не є діючим по відношенню до предмета договору, оскільки об'єкт віднесено до 4-5 категорії, за нормами діючими з 10.06.2017 - до класу наслідків ССЗ, а декларація про початок робіт (змінено на повідомлення про початок робіт з 10.06.2017) подається при віднесенні об'єкту до 1-3 категорії, за нормами, діючими з 10.06.2017 - до класу наслідків СС1 (ст. 34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", п. 5 Постанови Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 466 "Деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт"). Тому, відповідач за цим пунктом не зобов'язаний отримувати дозвіл на виконання будівельних робіт і не мав права подавати декларацію про початок робіт, оскільки об'єкт віднесено до іншої більш складної категорії (класу наслідків). Відповідач надав всі документи, необхідні для отримання дозволу на виконання будівельних робіт замовнику (проектну документацію), та замовник самостійно направив документи до ДАБІ. Оскільки саме замовник направляв документи до ДАБІ, виконавець не наділений повноваженнями для звернення до ДАБІ, а неодноразово звертався до замовника за інформацією щодо отримання дозволу та за вказівками щодо наступної реалізації договору, а також неодноразово попереджав про збільшення строків і необхідність укладення відповідної додаткової угоди. Проте, замовник не надіслав жодного повідомлення виконавцю про результати розгляду поданих документів та про наступну реалізацію договору. Приймаючи до уваги, що позивачем дозвіл на будівельні роботи так і не було надано відповідачу, строк виконання ним подальших етапів договору (в т.ч. будівельно-монтажних робіт) є таким, що не настав.

17.01.2019 від відповідача через канцелярію суду надійшло письмове пояснення.

Відповідно до змісту ч.ч. 1, 3-5 ст. 161 ГПК України свої заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору учасники справи викладають письмово виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Підстави, час та черговість подання заяв по суті справи визначаються цим Кодексом або судом у передбачених цим Кодексом випадках. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Суд може дозволити учаснику справи подати додаткові пояснення щодо окремого питання, яке виникло при розгляді справи, якщо визнає це необхідним.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 42 ГПК України учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Відповідач, скориставшись своїм правом у встановлений судом строк подав відзив та заперечення в порядку ст. 167 ГПК України, які прийнято судом, та у яких він мав змогу викласти обставини, зазначені у цих поясненнях. 01.02.2019 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті, в судовому засіданні 29.03.2019 сторони виступили зі вступним словом, 04.04.2019 суд перейшов до з'ясування обставин та дослідження доказів.

Згідно зі ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається з закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються судом без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

За таких обставин, письмове пояснення відповідача, що надійшло до суду 17.01.2019 залишено судом без розгляду. При цьому, судом також враховано відсутність клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку, не зазначення поважності причин такого пропуску.

04.04.2019 від відповідача до суду надійшло письмове пояснення. Як зазначив представник відповідача у судовому засіданні 04.04.2019 зазначені пояснення в усній формі були озвучені ним під час вступного слова в засіданні 29.03.2019, пояснення по своїй суті не є новими обставинами або новим обґрунтуванням його заперечень.

У зв'язку з чим, суд зазначив, про можливість сторін під час з'ясування обставин та дослідження доказів давати свої пояснення, наводити свої доводи і міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду в порядку п. 3 ч. 1 ст. 42 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

03.02.2017 між Публічним акціонерним товариством "АрселорМіттал Кривий Ріг" (Замовник, позивач у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ТС АІК-ЕКО" (Підрядник, відповідач у справі) було укладено договір на виконання робіт на об'єктах № 328 (далі - договір).

Згідно з умовами п. 1.1 цього договору, підрядник у межах договірної ціни виконує поставку обладнання, а також власними і залученими силами (по узгодженню із замовником на умовах, передбачених п. 8.1) роботи на об'єкті: "Енергетичний департамент. ЦВС. Реконструкція вентиляторної градирні 21В оборотного циклу охолодження газоочистки № 5 ДП-9 на території ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" за адресою вул. Криворіжсталі, буд. 1, в Металургійному районі м. Кривого Рогу" у повному обсязі основних та супутніх робіт згідно Технічного завдання № ТЗ № 22-164/161 від 15.04.2016, та доповнення до ТЗ № 22-268 від 29.07.2016, 22-306 від 19.09.2016 (додаток № 1).

Договірна ціна обладнання та робіт, доручених для виконання підряднику розрахована на рівні конкурсної пропозиції підрядника та є незмінною і складає 25200000,00 грн. з ПДВ, за виключенням умов викладених у п. 4.1.1 (п. 2.1 договору).

Відповідно до п. 2.2 договору договірна ціна включає всі основні й супутні роботи згідно Специфікації етапів робіт (Додаток № 2) з приймання об'єкту в експлуатацію та складається з 3-х етапів:

1 етап - виконання проектних робіт згідно Технічного завдання № ТЗ № 22-164/161 від 15.04.2016, та доповнення до ТЗ № 22-268 від 29.07.2016, 22-306 від 19.09.2016 (додаток №1);

2 етап - виготовлення та поставка обладнання;

3 етап - виконання будівельно-монтажних робіт з використанням матеріалів підрядника; пусконалагоджувальні роботи. Затверджена вартість договору може зменшуватись після виконання проектних робіт 1 етапу на підставі додаткової угоди. Авторський нагляд за виконанням робіт на об'єкті здійснюється підрядником в рамках суми цього договору, протягом всього періоду виконання підрядником будівельно-монтажних робіт.

Додатком № 3до договору є Специфікація обладнання для об'єкту.

За умовами п. 3.1 договору підрядник виконує повний обсяг робіт згідно графіку виконання робіт (Додаток № 4). Початок робіт у строки зазначені в графіку виконання робіт та за наявності відключення силового електрообладнання замовником і виконуються у терміни, зазначені у графіку виконання робіт (Додаток № 4). Початок перебігу строку виконання робіт та поставки обладнання починається з дати підписання цього договору. Підрядник виконує розміщення замовлень на виготовлення основного обладнання з дати підписання LOI № 371-1631 від 06.01.2017 року. У випадку прострочення передачі замовником підряднику фронтів робіт, терміни виконання робіт мають бути подовжені за погодженням сторін.

Згідно з п. 13.1 договору, передача-приймання робіт після закінчення будівництва об'єкта підтверджується підписанням акта готовності об'єкту до експлуатації. З моменту підписання акта готовності об'єкту до експлуатації замовник відповідає за зберігання об'єкту.

Усі додатки і протоколи до договору складають його невід'ємну частину. Будь-які укладені зміни та доповнення до договору дійсні лише за умови, якщо вони занотовані у вигляді додаткової угоди, оформленої належним чином (підписаної сторонами та скріпленої печатками). Всі додаткові угоди, специфікації, додатки до даного договору можуть бути оформлені сторонами українською мовою, а додатки, що містять технічні вимоги щодо предмету договору - російською (п.п. 19.1, 19.2 договору).

В пункті 19.3 договору, з урахуванням додаткової угоди № 2 від 29.12.2017 до договору сторони встановили, що договір набирає чинності з моменту підписання і діє по 31.07.2018, а в частині: порядку врегулювання спору встановленого даним договором, порядку застосування штрафних санкцій, гарантійних зобов'язань, виконання грошових зобов'язань за даним договором - до повного виконання вказаних зобов'язань.

Додатковою угодою № 3 від 26.01.2018 до договору, у зв'язку з розробленням та погодженням проектної документації, та на підставі п. 2.5, п. 7.4, та керуючись п. 19.1 і п. 19.2 сторони вирішили ввести зміни в договір № 328 від 03.02.2017, а саме: викладено в новій редакції Додаток № 2 (Специфікація етапів робіт), Додаток №3 (Специфікація обладнання) та Додаток № 4 (Графік виконання робіт) до договору №328 від 03.02.2017. Нові редакції Додатків №№ 2 ,3, 4 додані до даної Додаткової угоди № 3.

Також згідно з Додатковою угодою № 3 від 26.01.2018 викладено в новій редакції пункт 2.1 договору № 328 від 03.02.2017: «Договірна ціна обладнання та робіт, доручених до виконання Підряднику, розрахована на рівні конкурсної пропозиції Підрядника та є незмінною і складає 32 400 000,00 грн. з ПДВ, за виключенням умов викладених у п. 4.1.1».

Згідно з Додатком № 3 до договору (в редакції від 26.01.2018) обумовлено поставку обладнання для об'єкту загальною вартістю 18331060,52 грн. без ПДВ, який складається з 15 пунктів.

Проаналізувавши норми чинного законодавства, оцінивши докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню на наступних підставах.

Згідно зі ст.ст.11, 509 ЦК України підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору є договір. Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов'язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Підстави виникнення господарських зобов'язань встановлені також ст.174 ГК України, що включають господарські договори та інші угоди.

Із матеріалів справи слідує, що правовідносини сторін виникли на підставі договору на виконання робіт, який передбачає взаємні зобов'язання сторін та за своєю правовою природою є договором підряду.

Згідно зі ст. 837 глави 61 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. Для виконання окремих видів робіт, встановлених законом, підрядник (субпідрядник) зобов'язаний одержати спеціальний дозвіл. До окремих видів договорів підряду, встановлених параграфами 2-4 цієї глави, положення цього параграфа застосовуються, якщо інше не встановлено положеннями цього Кодексу про ці види договорів.

В частині 1 ст. 875 § 3 глави 61 ЦК України виставлено, що за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Відповідно до ч. 2 цієї статті, договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов'язаних з місцезнаходженням об'єкта.

Частиною 2 статті 849 ЦК України передбачено: якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Частинами 1, 2 ст. 883 Цивільного кодексу України визначено, що підрядник відповідає за недоліки збудованого об'єкта, за прострочення передання його замовникові та за інші порушення договору (за недосягнення проектної потужності, інших запроектованих показників тощо), якщо не доведе, що ці порушення сталися не з його вини; за невиконання або неналежне виконання обов'язків за договором будівельного підряду підрядник сплачує неустойку, встановлену договором або законом, та відшкодовує збитки в повному обсязі.

Приписами ст. 629 цього Кодексу встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічний припис містять п.7 ст.193 Господарського кодексу України.

Статтею 526 цього Кодексу визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов'язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов'язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов'язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.

Згідно з ч. 2 ст. 202 ГК України господарське зобов'язання припиняється: виконанням, проведеним належним чином; зарахуванням зустрічної однорідної вимоги або страхового зобов'язання; у разі поєднання управненої та зобов'язаної сторін в одній особі; за згодою сторін; через неможливість виконання та в інших випадках, передбачених цим Кодексом або іншими законами.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 06.02.2019 у справі №904/2322/18 відмовлено у задоволенні позову ТОВ "ТС АІК-ЕКО" до ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" про визнання недійсним підпункту б) пункту 17.3 статті 17 Договору №328 від 03.02.2-17. ТОВ "ТС АІК-ЕКО" подано апеляційну скаргу, яка ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 22.03.2019 прийнята та призначена до розгляду на 16.04.2019. Отже, на час розгляду господарським судом Запорізької області даної справи №908/1531/18 рішення у справі № 904/2322/18 не набрало законної сили.

Вищевказана інформація отримана судом з Єдиного державного реєстру судових рішень, який є відкритим та вільним для постійного доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

Вирішуючи спір, суд враховує наступне.

Відповідно до положень ст.ст. 6, 627, 628 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 846 ЦК України передбачено, що строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

За умовами п. 3.1 договору, підрядник виконує повний обсяг робіт згідно Графіку виконання робіт (Додаток № 4). У випадку прострочення передачі замовником підряднику фронтів робіт, терміни виконання робіт мають бути подовжені за погодженням сторін.

Відповідно до п.3.2 договору, підрядник зобов'язується безумовно дотримуватись строків всіх погоджених строків (Додаток № 4). Ті ж умови діють по відношенню до проміжних строків. У випадку майбутніх або наступаючих затримок гнучке виконання робіт передбачає збільшення інтенсивності використання механізмів і робочої сили, а також понадурочні роботи в декілька змін за свій рахунок. Згода Замовника із затримками у виконанні робіт не означає відмову замовника від обґрунтованих договірних чи законних претензій, що виникли з даної затримки. Замовник зобов'язаний забезпечити підряднику можливість виконання робіт в понаднормовий часи та вихідні дні, при умові якщо даний фактор не впливає на об'єми виробництва.

Відповідно до Графіку виконання робіт на об'єкті (Додаток № 4 в редакції від 26.01.2018) роботи повинні були бути розпочаті 01 лютого 2017 та завершені 31 червня 2018 з введенням об'єкту до експлуатації. Виготовлення та поставка технологічного обладнання повинно бути здійснено з 20 лютого 2017 по 20 квітня 2018. Етап 8 - Проходження експертизи, отримання дозволу на будівництво, розробка та погодження ППР повинен бути виконаний в період з 01 жовтня 2017 і до останнього дня лютого 2018.

В пунктах 9.1, 9.6 статті 9 договору «Виконання робіт» встановлено, що Підрядник виконує роботи відповідно до проектної документації, будівельних норм та правил, графіків виконання робіт. Підрядник за довіреністю замовника оформлює, подає на реєстрацію та отримує після реєстрації в інспекції Державного архітектурного будівельного контролю наступні дозвільні документи: декларацію про початок робіт; декларацію про готовність об'єкта до експлуатації або сертифікат, при умові, якщо проектом буде визначена категорія 4 або 5.

Згідно з п. 9.2, 9.5 Замовник виділяє майданчик для улаштування приоб'єктного складу, здійснює контроль та технічний нагляд якості, обсягів і вартості виконаних робіт згідно проекту, будівельних норм та правил. Замовник контролює якість та обсяги матеріалів, конструкцій, виробів державним стандартам та технічним умовам, а також дотримання графіку виконання робіт. При виявленні відхилень замовник надає вказівки підряднику про їхнє усунення, а при поважних порушеннях приймає рішення про матеріальну відповідальність.

В пунктах 1.2, 3.1 Технічного завдання на виконання комплексу робіт по об'єкту (Додаток №1 до договору), зокрема, визначено, що Виконавцю доручається надати пропозицію по виконанню робіт «під ключ» в тому числі: отримання дозволу на початок будівельних робіт; Виконавець повинен погодити проект із замовником та провести комплексну державну експертизу проекту при необхідності, після чого отримати дозвіл на виконання будівельних робіт.

Згідно з п. 2.4 договору Підрядник відповідає за достовірність обсягів та дозволів, узгоджених з Замовником, відповідно умовам Технічного завдання.

Відповідно до п. 3 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №466 від 13.04.2011, надання (отримання), відмова у видачі чи анулювання (скасування) документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю, визначеними статтею 7 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".

За змістом п.п. 27, 28 цього Порядку дозвіл на виконання будівельних робіт видається на безоплатній основі відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю за формою, наведеною у додатку 9 до цього Порядку. Замовник (його уповноважена особа) подає особисто або надсилає рекомендованим листом з описом вкладення чи через електронну систему здійснення декларативних та дозвільних процедур у будівництві до відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю заяву про отримання дозволу за формою, наведеною у додатку 10 до цього Порядку.

Орган державного архітектурно-будівельного контролю протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви приймає рішення про надання дозволу або відмову у його видачі (п. 29 Порядку).

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об'єктах будівництва, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об'єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками, підключення об'єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після отримання дозволу на виконання будівельних робіт (частина перша статті 37 в редакції, чинній на момент укладення договору).

В частині 2 цієї статті визначено, що дозвіл на виконання будівельних робіт видається органами державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви. За наявності дозволу на виконання будівельних робіт отримання замовником та генеральним підрядником чи підрядником (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) інших документів дозвільного характеру для виконання будівельних робіт та видалення зелених насаджень у межах будівельного майданчика не вимагається.

Таким чином, чинне законодавство дозволяє вчиняти дії направлені на отримання дозволу на виконання будівельних робіт не тільки Замовником, а й уповноваженою ним особою. В п. 9.6 договору сторони визначили, що Підрядник за довіреністю Замовника оформлює, подає на реєстрацію та отримує після реєстрації в інспекції Державного архітектурного будівельного контролю дозвільні документи.

Отже, у разі отримання дозволу на будівельні роботи, отримання окремо дозвільних документів на видалення зелених насаджень не вимагається.

Згідно з п. 19.20 договору сторони погодили, що документи, відправлені електронною поштою, мають повну юридичну силу, породжують права та обов'язки для сторін, можуть бути подані до судових інстанцій в якості належних доказів і не можуть спростовуватись стороною, від імені якої вони були відправлені.

Матеріали справи свідчать, що від самого початку, суперечок з приводу отримання дозволу на будівництво саме ТОВ «ТС АІК-ЕКО» не виникало, представником останнього вчинялися дії, спрямовані на підготовку одержання дозволу на будівництво в органах Державного архітектурного будівельного контролю, що відображено у листуванні з позивачем електронною поштою (т.1 а.с. 155). Зі змісту листа слідує, що був зібраний відповідний пакет документів, Замовником була оформлена відповідна заява (т.1 а.с.164-166), яка 14.02.2018 разом з необхідними додатками була направлена до канцелярії Державного архітектурно-будівельного управління (т. 1 а.с. 167) та, як зазначив відповідач у відзиві, була також передана відповідачу засобами електронного зв'язку. Отже, Замовником зі свого боку вчинено усі необхідні дії з метою отримання дозволу на будівництво, хоч відповідні повноваження були делеговані Підряднику, що не суперечить чинному законодавству.

Листи ТОВ «ТС АІК-ЕКО» із запереченнями стосовно того, що дозвіл на будівництво мав бути отриманий виключно замовником, датовані 20, 23 березня 2018 (т.1 а.с.160, 162-163), тобто, після закінчення строку на отримання дозволу згідно графіку виконання робіт. В листах вих. № 439/346 від 10.04.2018 та вих. № 488/348 від 25.04.2018 (т. 2 а.с.75-79) Підрядник пропонував Замовнику ініціювати зі свого боку підписання додаткової угоди до договору № 328 від 03.02.2017 з встановленням нових строків виконання робіт та просив направити редакції додаткової угоди на свою адресу, однак сам відповідного проекту додаткової угоди на адресу позивача не направляв.

У направленому 06.11.2017 листі на електронну поштову адресу позивача (т.1 а.с.151), головний інженер проектів ТОВ «ТС АІК-ЕКО» повідомив про призначання відповідальної особи - ОСОБА_4 за відправку пакету документів в ДАБІ та отримання дозволу, в тому числі, згідно з договором № 328 від 03.02.2017.

07.12.2017 ТОВ «АселорМіттал Кривий Ріг» видано довіреність № 14-519 юр (т.1 а.с. 152-153), якою уповноважено ОСОБА_4 представляти його інтереси та діяти від його імені, зокрема, на виконання договору № 328 від 03.02.2017, в тому числі: представляти інтереси довірителя в державній архітектурно-будівельній інспекції України та в Центрі адміністративних послуг м. Кривого Рогу з усіх питань, пов'язаних з оформленням та реєстрацією документів, що надають право на виконання будівельних робіт. Для здійснення представництва за довіреністю надано права: подавати та підписувати заяви на реєстрацію, отримувати зареєстровані документи, що надають право на виконання будівельних робіт, отримання документів дозвільного характеру у будівництві, зокрема: дозволу на виконання будівельних робіт. Довіреність видана строком до 30.11.2018.

Той факт, що даний працівник (на ім'я якого було видано довіреність), як зазначив відповідач, звільнився за два тижні до видачі довіреності, не звільняє Підрядника від належного виконання зобов'язання згідно з договором. Доказів звернення до Замовника з метою отриманням іншої довіреності відповідач не надав. Тобто, з моменту видачі Замовником довіреності від 07.12.2017, яка, як вказує відповідач, не могла бути використана через звільнення вказаної особи, відповідач протягом наступного часу не вживав дій, направлених на отримання дозволу, термін на одержання якого згідно з Графіком сплив з настанням 01 березня 2018 року.

Відповідно до змісту п.п. 7.1-7.3 договору, замовлення, постачання, приймання, розвантажування, складування охорона та транспортування на будівельний майданчик матеріалів, конструкцій, виробів, обладнання; забезпечення будівництва будівельними механізмами, технічними засобами, будівельними матеріалами, необхідними для виконання робіт, передбачених договором є обов'язком Підрядника та здійснюється Підрядником, який контролює якість, кількість та комплектність цих ресурсів. За ним залишається ризик їхньої випадкової втрати та ушкодження до підписання акту готовності об'єкта до експлуатації.

Пунктом 7.6 договору передбачено, що при виконанні робіт на території Замовника, вповноважений представник Замовника повинен передати (виділити) по акту-допуску Підряднику ділянку (територію) для розміщення на ній будівельного містечка.

Будівельний майданчик (або будівельне містечко) - територія, яка виділяється в установленому порядку для будівництва об'єктів, розміщення тимчасових будівель, споруд та інженерних мереж, будівельної техніки, будівельних матеріалів, виробів, конструкцій та обладнання, які використовуються у процесі будівництва (п. 3.2.2 ДБН А.3.1-5:2016 «Організація будівельного виробництва», затвердженого Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №115 від 05.05.2016).

Акт-допуск на необхідності видачі якого акцентує увагу відповідач, міг бути виданий Замовником з метою розміщення на території будмістечка, поставленого підрядником обладнання, чи безпосередньо при виконанні робіт, які в будь-якому разі можуть бути розпочаті після отримання дозволу на будівництво.

Разом з тим, слід зазначити, що строк (термін), в який Замовником повинен був виданий вищезазначений акт-допуск (до чи після одержання дозволу на будівництво), в договорі не встановлено. Як слідує з пояснень обох сторін, обладнання частково було поставлено підрядником й розміщено на території Замовника, знаходиться там до цього часу. Доказів звернення до позивача з приводу надання цього акту-допуску та влаштування будівельного містечка, що за твердженням відповідача унеможливило належне виконання (у встановлений строк) ним свого зобов'язання щодо поставки обладнання для об'єкта в повному обсязі, відповідачем не надано, отже твердження останнього про те, що в даному випадку мало місце прострочення кредитора є безпідставними.

При цьому, з Графіку виконання робіт (Додаток № 4 в редакції від 26.01.2018) слідує, що дозвіл на будівництво в будь-якому разі повинен був бути отриманий до кінця лютого 2018, постачання ж ним обладнання передбачено по 20 квітня 2018. Отже, за умови належного виконання зобов'язання з одержання в установлений строк дозволу на будівництво, та подальшої видачі Замовником акту-допуску, підрядник мав би достатньо часу безпосередньо для поставки та розміщення необхідного обладнання на будівельному майданчику.

Таким чином, відповідачем не надано належних доказів вжиття у повному обсязі усіх необхідних та можливих заходів, спрямованих на виконання підрядних робіт за укладеним договором у розумні строки з метою їх виконання згідно з Графіком, а саме: для одержання дозволу на будівельні роботи та поставки технологічного обладнання згідно зі Специфікацією (Додаток №3 в редакції від 26.01.2018).

За таких обставин, суд дійшов до висновку, що факт порушення відповідачем умов договору № 328 від 03.02.2017 щодо строків виконання ним, як Підрядником, робіт відповідно до Графіку є доведеним та відповідачем не спростований.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобов'язання.

Відповідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, у вигляді сплати неустойки (ч. 1 ст. 611 ЦК України).

Згідно зі ст. 883 ЦК України підрядник відповідає за недоліки збудованого об'єкта, за прострочення передання його замовникові та за інші порушення договору (за недосягнення проектної потужності, інших запроектованих показників тощо), якщо не доведе, що ці порушення сталися не з його вини. За невиконання або неналежне виконання обов'язків за договором будівельного підряду підрядник сплачує неустойку, встановлену договором або законом, та відшкодовує збитки в повному обсязі.

В пункті 17.3 договору сторони визначили, що при порушенні умов договору Підрядник зобов'язаний сплатити Замовникові: б) за порушення строків виконання своїх зобов'язань Підрядником щодо виконання робіт, зазначених у «Графіку виконання робіт», з останнього стягується на користь Замовника штраф в розмірі 20% від загальної вартості за договором одноразово, а також неустойку в наступних розмірах:

- 1% від загальної вартості договору за кожний тиждень прострочення протягом перших двох тижнів;

- 2% від загальної вартості договору за кожний послідуючий тиждень прострочення, починаючи з третього тижня.

В частині 1 ст. 230 ГК України встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до частин 1, 4 статті 231 ГК України законом щодо окремих видів зобов'язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається. У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. Розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Статтею 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання.

Наведена норма встановлює види забезпечення виконання зобов'язання, а також можливість встановити інші види забезпечення виконання зобов'язання договором або законом, що узгоджується з положенням статті 627 ЦК України.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

З огляду на викладене, враховуючи встановлений факт порушення відповідачем зобов'язання щодо строків виконання робіт за договором, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача в частині стягнення з відповідача неустойки у вигляді штрафу в передбаченому договором розмірі: 20% від загальної вартості робіт за договором, однак в цій частині вимоги підлягають частковому задоволенню у зв'язку з наступним.

Позивач просить стягнути суму 6 496 000 грн. штрафу, яка, згідно з текстом позовної заяви, визначена наступним чином: 32 480 000 х 20%, де 32 480 000 - загальна вартість договору з ПДВ. Разом з тим, у додатковій угоді № 3 від 26.01.2018 до договору, яка підписана сторонами, визначено, що договірна ціна обладнання та робіт, доручених до виконання Підряднику, складає 32 400 000,00 грн. з ПДВ. При цьому, поставка обладнання входить до загального об'єму робіт відповідно до графіку виконання робіт (додаток № 4) та специфікації етапів робіт по об'єкту (додаток №2), отже його вартість є складовою частиною загальної вартості договору.

Таким чином, належна до стягнення сума штрафу у розмірі 20% від загальної вартості за договором складає 6480000 грн.(32 400 000 х 20%). В частині стягнення суми 16 000 грн. штрафу судом відмовляється.

Згідно зі ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Дослідивши зміст п.п. б) п. 17.3 договору, суд дійшов до висновку, що неустойка в розмірі 1% від загальної вартості договору (яку, окрім того, позивач просить стягнути з відповідача) по суті також є штрафом, тобто фактично в договорі встановлено подвійну відповідальність одного виду за одне й те саме порушення (за порушення строків виконання своїх зобов'язань Підрядником щодо виконання робіт, зазначених у «Графіку виконання робіт»).

За таких обставин, в частині вимог про стягнення з відповідача неустойки в сумі 3248000 грн. судом відмовляється.

Суд також враховує наступне.

Відповідно до ч. 6 ст. 3 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Суд бере до уваги висновки, викладені в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 09.11.2018 у справі № 908/1661/17 про те, що принцип свободи договору, передбачений статтями 3, 627 ЦК України, не є абсолютним.

Зокрема, свобода укладення договору обмежена урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Також, відповідно до пункту 6 частини 1 статті 3 ЦК України, однією з засад цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність. Відтак, свобода укладення договору також є обмеженою зазначеними критерієм, а невідповідність таким критеріям умов укладеного договору повинна враховуватись судами з метою захисту прав та законних інтересів обох сторін з метою забезпечення дотримання принципів, передбачених частиною 3 статті 2 ГПК України.

Зважаючи на значний розмір ціни договору, що становить 32 400 000 грн., очевидним є те, що встановлення в п. 17.3 договору додаткової відповідальності за порушення зобов'язання щодо строків виконання робіт у вигляді неустойки за кожен тиждень прострочення, суперечить критерію справедливості, передбаченому частиною 1 статті 3 ЦК України та не відповідає принципу пропорційності, передбаченому пунктом 6 частини 3 статті 2 ГПК України.

Суд звертає увагу, що неустойка (штраф, пеня) має на меті стимулювати боржника до виконання основного зобов'язання та не повинна перетворюватись на несправедливо непомірний тягар і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора.

На підставі викладеного, позовні вимоги в цілому задовольняються частково.

Під час судових дебатів представник відповідача у своїй промові (заключному слові) в усній формі зазначив про надмірність розміру штрафних санкцій та можливість суду (право суду) зменшити їх, у разі, якщо суд дійде до висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Виходячи зі змісту ст. 233 ГК України, ст. 551 ЦК України суд має право зменшити розмір штрафних санкцій, прийнявши до уваги та оцінивши певні обставини, що мають значення в даному випадку. Згідно з приписами ч. 1 ст. 218 ГПК України у промовах під час дебатів учасники справи можуть посилатися лише на обставини і докази, досліджені в судовому засіданні.

Оскільки до переходу до судових дебатів, в заявах по суті справи відповідачем про зменшення судом штрафних санкцій з відповідним обґрунтуванням та доказами не заявлялося, питання щодо можливості зменшення штрафу судом не розглядалося.

Відповідно до ст. 129 ГПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму 97200 грн. витрат зі сплати судового збору - пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТС АІК-ЕКО", (69120, м. Запоріжжя, вул. Богдана Завади, буд. 4, кв. 60) на користь Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг", (50095, Дніпропетровськ область, м. Кривий Ріг, вул. Орджонікідзе, буд.1) суму 6 480 000 (шість мільйонів чотириста вісімдесят тисяч) грн. штрафу та суму 97200 (дев'яносто сім тисяч двісті) грн. витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

У задоволенні іншої частини позову - відмовити.

Повний текст рішення складено та підписано 15.04.2019.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено впродовж двадцяти днів з дня складання повного судового рішення у порядку, встановленому ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя О.С. Боєва

Суддя І.С. Горохов

Суддя С.С. Дроздова