ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.04.2019м. ДніпроСправа № 904/495/19
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Іст Лоуд Груп", м. Київ

до Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод", м. Дніпро

про стягнення заборгованості у розмірі 99 783, 83 грн.

Суддя Ліпинський О.В.

Представники: справу розглянуто без повідомлення (виклику) учасників справи

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Іст Лоуд Груп" (далі - Позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" (далі - Відповідач) про стягнення заборгованості у розмірі 99 783,83 грн., з яких: основна заборгованість у розмірі 47 311,24 грн., пеня у розмірі 8 163,54 грн., 3% річних у розмірі 6709,77 грн., інфляційні втрати у розмірі 18 146,01 грн., штраф у розмірі 19 453,27 грн.

Заявлені вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки № 18039т від 16.04.2018 в частині повної оплати за поставлений товар.

Відповідач проти позову заперечував, посилаючись на те, що в зв'язку з відсутністю доказів виставлення позивачем рахунків на оплату поставленого товару, у відповідача не виник обов'язок щодо здійснення оплати. Крім того, Відповідач заперечував проти задоволення вимог в частині стягнення передбачених ст. 625 ЦК України нарахувань, посилаючись на те, що відповідно до умов п. 13.4 договору, сторони передбачили, що прострочені Відповідачем грошові зобов'язання, передбачені даним договором, повинні виконуватися без урахування індексу інфляції та трьох процентів річних.

Ухвалою суду від 18.03.2019 призначено розгляд справи в спрощеному позовному провадженні в судовому засідання на 02.04.2019.

Стороні явку повноважних представників в судове засідання 02.04.2019 року не забезпечили. Судом без виходу до нарадчої кімнати, постановлено ухвалу про подальший розгляд справи в письмовому провадженні без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв'язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

16.04.18 між Приватним акціонерним товариством "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" (далі - замовник, відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Іст Лоуд Груп" (далі - постачальник, позивач) укладено договір поставки №18039т (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1 договору, постачальник зобов'язується поставити і передати у власність замовника товар, вказаний у Специфікації, що є невід'ємною частиною цього договору, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити поставлений товар на умовах даного договору.

Найменування товару: кольорові метали для ливарного виробництва, припої. (п. 1.2 договору).

Умови поставки: поставка товару здійснюється на умовах CPT відповідно до Міжнародних правил тлумачення термінів "Інкотермс-2010" за рахунок постачальника транспортом постачальника. Передача товару замовнику відбувається на складі перевізника "Нова пошта" за адресою м. Дніпро, вул. Ударників, 27, або на складі ПрАТ "ДТРЗ" за адресою м. Дніпро, вул. Академіка Белелюбського, 7. (п.1.4 договору).

Згідно з п. 1.5 договору, право власності на товар, а також ризик випадкової загибелі або ушкодження товару переходить від постачальника до замовника у момент, коли товар поставлений відповідно до умов договору.

У відповідності з п. 2.1 договору, якість товару, що поставляється, повинна відповідати державним стандартам і технічним умовам на даний вид товару й підтверджується сертифікатом якості заводу-виробника товару. Найменування державних стандартів і технічних умов, інші вимоги, яким повинна відповідати якість товару, вказуються в специфікації.

Відповідно до п. 3.1 договору, кількість та асортимент товару зазначається у Специфікації №1, яка є невід'ємною частиною договору.

Пунктами 5.1, 5.2 договору, передбачено, що постачання товару здійснюється упродовж 5 днів з моменту узгодження поставки сторонами. Кількість та асортимент товару у кожній партії визначається в заявці замовника.

Передача товару від постачальника замовнику здійснюється за видатково-прибутковою накладною, в якій сторони зазначають найменування товару, що постачається, кількість в одиницях вимірювання, узгоджену ціну товару та загальну вартість партії товару, що постачається. На загальну вартість товару нараховується ПДВ за ставкою, встановленою чинним законодавством України. Разом з видатково-прибутковою накладною постачальник зобов'язується надати замовнику 1 (один) екземпляр товарно-транспортної накладної. Датою поставки товару є дата фактичної передачі товару покупцю, яка зазначена в товарно-транспортній накладній на товар.

У випадку доставки товарів на склад замовника, поставка товару може здійснюватися за письмовою чи усною заявкою замовника (п. 5.3 договору).

Відповідно до п.п. 6.1, 6.2 договору, замовник сплачує за товар за цінами, вказаними у Специфікації. Загальна сума за цим договором складає - 2 025 180,00 грн., крім того ПДВ-20% - 405 036,00 грн., всього - 2 430 216,00 грн.

Згідно з п. 7.1 договору, розрахунки за договором провадяться у безготівковому порядку на рахунок постачальника, вказаний в договорі, в національній валюті України. Замовник здійснює оплату поставленого товару протягом 30 банківських днів з дня отримання товару та на підставі отриманого від постачальника рахунку. Допускається попередня оплата очікуваної поставки товару.

Договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін і діє до 31.12.2018 в частині поставок товару, а в частині оплати - до її повного виконання (п. 14.1 договору).

Сторонами підписано Специфікацію №1 до договору про поставку на загальну суму 2 430 216,00 грн.

На виконання умов договору позивач здійснив поставку товару на загальну суму 648 442,20 грн., що підтверджується видатковими накладними:

- №272 від 23.04.2018 на суму 32 137,63 грн.;

- №274 від 24.04.2018 на суму 76 582,37 грн.;

- №284 від 25.04.2018 на суму 58 860,00 грн.;

- №289 від 25.04.2018 на суму 16 440,00 грн.;

- №300 від 27.04.2018 на суму 108 720,00 грн.;

- №316 від 14.05.2018 на суму 227 362,20 грн.;

- №372 від 23.05.2018 на суму 108 720,00 грн.;

- №555 від 03.07.2018 на суму 19 620,00 грн.

Відповідач свої зобов'язання з оплати товару виконав частково, сплатив на користь Позивача суму в розмірі 601 130,96 грн., внаслідок чого, виникла заборгованість в розмірі 47 311,24 грн., що і є причиною виникнення спору.

Відповідно до ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Суб'єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ст. 530 Цивільного кодексу України).

З огляду на умови договору (п. 7.1.) строк оплати товару є таким, що настав.

Доказів сплати відповідачем заборгованості у розмірі 47 311,20 грн. суду не надано.

Таким чином, вимоги в частині стягнення з відповідача суми основного боргу у розмірі 47 311,20 грн., є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім того, позивачем розраховано та заявлено до стягнення пеню у розмірі 8 163,54 грн., 3% річних у розмірі 6709,77 грн., інфляційні втрати у розмірі 18 146,01 грн., штраф у розмірі 19 453,27 грн.

У відповідності до статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі у вигляд обов'язку сплатити неустойку.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Пунктом 10.5 договору сторони визначили, що у випадку порушення замовником строків розрахунків за договором, замовник сплачує постачальнику пеню у розмірі 0,01% від несплаченої суми за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі три відсотки від несплаченої суми.

Позивачем складено розрахунок пені за загальний період прострочення з 08.06.18 по 07.02.19 (по кожній накладній окремо з урахуванням часткової оплати), розмір якої становить суму 8 163,54 грн. та розрахунок штрафу у розмірі 19 453,27 грн.

Судом здійснено перевірку наданого позивачем розрахунку штрафу та встановлено, що розрахунок здійснено правильно.

За результатами перевірки розрахунку пені, судом встановлено, що розрахунок здійснено з порушенням приписів ч. 6 ст. 232 ГК України, зокрема, нарахування за видатковою накладною №372 від 23.05.18 проведено за період з 01.11.2018 по 07.02.2019, що перевищує встановлений законом шестимісячний строк нарахування.

Таким чином, нарахування пені по вказаній накладній, має бути проведено за період з 07.07.2018 по 07.01.2019.

Враховуючи вищевказане, судом здійснено перерахунок пені та встановлено, що пеня за загальний період з 08.06.18 по 07.02.19 (по кожній накладній окремо з урахуванням часткової оплати) складає суму у розмірі 8 077,70 грн.

Щодо позовних вимог в частині стягнення трьох процентів річних та інфляційних втрат, суд зазначає наступне.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем надано обґрунтований розрахунок трьох процентів річних за загальний період прострочення з 08.06.18 по 07.02.19 (по кожній накладній окремо з урахуванням часткової оплати) у розмірі 6709,77 грн. та інфляційних втрат у розмірі 18 146,01 грн.

Судом здійснено перевірку наведеного розрахунку та встановлено, що підрахунок здійснено правильно.

Заперечення Відповідача з посиланням на п. 13.4. Договору поставки, яким сторони передбачили, що прострочені Відповідачем грошові зобов'язання повинні виконуватися без урахування індексу інфляції та трьох процентів річних, судом до уваги не приймаються, адже, положення ст. 625 ЦК України щодо нарахування інфляційних втрат на відсотків річних на суму простроченого грошового зобов'язання, мають імперативний характер та не можуть бути змінені сторонами договору.

При цьому, дана норма передбачає право сторін лише на встановлення іншого розміру відсотків річних, але не передбачає можливість звільнення від їх сплати.

Доводи Відповідача з посиланням на те, що за умовами укладеного сторонами договору, передумовою здійснення оплати поставленого товару є надання постачальником рахунку, суд вважає безпідставними, адже рахунок є документом, який містить тільки платіжні реквізити, на які потрібно перерахувати кошти, ненадання рахунку не є відкладальною умовою в розумінні ст. 212 ЦК не є простроченням кредитора згідно зі ст. 613 ЦК України, тому наявність або відсутність рахунку у відповідача не звільняє останнього від обов`язку оплати за поставлений товар.

Враховуючи викладене, заявлені вимоги підлягають задоволенню частково, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за поставлений товар у розмірі 47 311,24 грн., пені у розмірі 8077,70 грн., штрафу у розмірі 19 453,27 грн., трьох процентів річних у розмірі 6709,77 грн., інфляційних втрат у розмірі 18 146,01 грн. В решті позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 8, 46, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" (49038, м. Дніпро, вул. Академіка Белелюбського, буд.7, ідентифікаційний код 00659101) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Іст Лоуд Груп" (02140, м. Київ, вул. Мишуги, буд. 2, офіс 416, ідентифікаційний код 37017486) заборгованість за поставлений товар у розмірі 47 311,24 грн., пеню у розмірі 8077,70 грн., штрафу у розмірі 19 453,27 грн., три проценти річних у розмірі 6709,77 грн., інфляційні втрати у розмірі 18 146,01 грн., витрати зі сплати судового збору у розмірі 1919,35 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 15.04.2019

Суддя О.В. Ліпинський