ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2019 року, м. Херсон, справа № 923/3/19

Господарський суд Херсонської області у складі судді Закуріна М. К., розглянувши справу

за позовом:

позивача-1 - ОСОБА_1,

позивача-2 - ОСОБА_2

до Фермерського господарства "Південне"

про визнання недійсним рішень,

за участю:

- секретаря судового засідання Мальцевій О.В.

- представників сторін:

від позивачів - ОСОБА_3,

від відповідача - Мельниченка М.С.,

у с т а н о в и в:

Щодо дій, аргументів та доказів позивача

03.01.2019 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися з позовом до Фермерського господарства «Південне» про визнання недійсними рішень загальних зборів членів фермерського господарства, оформлених протоколами № 1 від 21.01.2015 та № 2 від 20.10.2015, в частині виключення позивачів зі складу учасників фермерського господарства.

У якості обґрунтування власної позиції позивачі вказали, що:

- оспорюваними рішеннями вони були виключені зі складу членів фермерського господарства, хоча власне волевиявлення відносно виключення не висловлювали, не приймали участі при прийнятті рішень та не підписували протоколи зборів,

- у відповідності до висновків почеркознавчої експертизи № 2657 від 18.10.2018 підписи в протоколах № 1 від 21.01.2015 та № 2 від 20.10.2015 їм не належать, а виконані іншою особою,

- Статутом фермерського господарства не встановлено такого органу управління як «Загальні збори членів фермерського господарства», а тому рішення юридичної особи про виключення із членів фермерського господарства є незаконним,

- за Статутом фермерського господарства єдиним органом управління є засновник, а тому питання про їх виключення зі складу членів господарства повинно було прийматися виключно засновником, а не неіснуючим органом юридичної особи,

- у відповідності до частини 1 статті 69 ГПК України експертом може бути особа, яка володіє спеціальними знаннями, необхідними для з'ясування відповідних обставин, а тому, з урахуванням того, що ОСОБА_5 має вищу юридичну освіту, кваліфікацією юриста, експерта-криміналіста з правом проведення криміналістичних видів судових експертиз, нею правомірно проведена відповідна почеркознавча експертиза.

З метою підтвердження заявлених вимог позивач разом із позовною заявою надав та послалася на наступні докази:

- свідоцтво про державну реєстрацію,

- Статут «Селянського (фермерського) господарства «Південне» 2000 року,

- Статут «Фермерського господарства «Південне» 2007 року,

- Зміни до Статуту «Фермерського господарства «Південне» 2008 року,

- заяву ОСОБА_1 від 01.12.2003,

- заяву ОСОБА_6 від 01.12.2003,

- протокол № 2 загальних зборів фермерського господарства від 02.03.2004,

- Зміни до Статуту «Фермерського господарства «Південне» 2007 року,

- протокол № 1 загальних зборів членів фермерського господарства «Південне» від 11.12.2008,

- протокол № 1 загальних зборів фермерського господарства від 21.01.2015,

- протокол № 2 загальних зборів фермерського господарства від 20.10.2015,

- рішення Каланчацького районного суду Херсонської області від 10.08.2018 у справі № 657/2599/17,

- висновок судової почеркознавчої експертизи № 2657 від 18.10.2018,

- Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 29.10.2018, лист Київської незалежної судово-експертної установи.

Під час судового розгляду справи представник позивачів просив позовні вимоги задовольнити.

Щодо дій, аргументів та доказів відповідача

Відповідачем зазначені вимоги не визнаються з посиланням на наступні обставини, зокрема відповідач вважає, що:

- управління справами фермерського господарства за Статутом веде його засновник та підписує їх одноособово, у зв'язку з чим оспорювані рішення містять підписи керівника - ОСОБА_8,

- підставами для виключення позивачів зі складу членів фермерського господарства слугували їх особисті заяви, які засвідчені у виконавчому комітеті Олексіївської сільської ради Каланчацького району Херсонської області,

- проведення почеркознавчої експертизи експертом ОСОБА_5 є неправомірним, оскільки за даними Державного реєстру атестованих судових експертів свідоцтво експерта ОСОБА_5 НОМЕР_2 про присвоєння кваліфікації судового експерта недійсне,

- оспорювані рішення не зачіпають права позивачів, оскільки вони виключені зі складу членів фермерського господарства на підставі іншого рішення.

З метою підтвердження висловлених заперечень відповідач разом із відзивом на позов надав послалася на наступні докази:

- заяву ОСОБА_1 від 20.10.2015,

- заяву ОСОБА_2 від 21.05.2015,

- Картку атестованого судового експерта,

- Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо експертної установи.

Під час судового розгляду справи представник відповідача просив суд у задоволенні позовних вимог відмовити.

Щодо предмету спірних правовідносин

З огляду на зміст викладених обставин та позицій сторін суд вважає, що з метою вирішення спору повинен дати відповіді на питання:

- чи є даний спір корпоративним, а тому чи має господарський суд юрисдикційну компетенцію на його розгляд?

- чи утворений за Статутом «Фермерського господарства «Південне» у редакції, чинній на час прийняття оспорюваних рішень, у фермерському господарстві такий орган управління як «Загальні збори членів фермерського господарства»?

- чи правомірно були виключені позивачі зі складу членів фермерського господарства?

Щодо процесуальних дій та рішень суду

Ухвалою суду від 21.01.2019 відкрите провадження у справі за правилами загального провадження. Цією ж ухвалою відповідачу встановлений строк (13.02.2019) для надання відзиву на позов, а позивачу строк (18.02.2019) для надання відповіді на відзив. На виконання цієї ухвали відповідачем у встановлений строк поданий відзив на позов, а позивачем відповідь на відзив.

Підготовче провадження проведене у підготовчому засіданні, яке відбулося 19.02.2019, та 05.03.2019, а розгляд справи по суті - 09.04.2019.

При вирішенні питання порядку подачі доказів з метою їх подальшої оцінки при винесенні даного рішення, суд зазначає, що сторонами дотримані вимоги частин 2 та 3 статті 80 Господарського процесуального кодексу України щодо подачі доказів разом із позовною заявою та відзивом на позов, а тому названі вище письмові докази прийняті судом до розгляду.

Щодо установлених судом обставин, які стосуються предмету спору

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 29.10.2018 Фермерське господарство «Південне» зареєстроване у якості суб'єкта господарської діяльності зі статусом юридичної особи 24.07.2000. Його органом управління є «Голова фермерського господарства», керівником - ОСОБА_8, а його засновниками (учасниками) є ОСОБА_9, ОСОБА_7, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12

Як слідує з положень Статуту Фермерського господарства «Південне» у редакції 2007 року та зі змінами від 17.12.2008:

- «Засновником фермерського господарства є: ОСОБА_8 …» (пункт 1.2.)

- «Членами господарства є: … ОСОБА_1, … ОСОБА_2 (пункт 1.2. Статуту та Змін до Статуту).

- «Управління справами ФГ здійснюється засновником» (пункт 7.1.),

- «Інтереси ФГ представляє голова ФГ. Голова керує всіма поточними справами Фг» (пункт 7.2.).

Отже, судом установлено, що: статутним документом Фермерського господарства «Південне» станом на час прийняття оспорюваних рішень був Статут у редакції 2007 року зі змінами, які проведені у 2008 році; у фермерському господарстві утворений лише один орган його управління, яким є засновник господарства - ОСОБА_8; ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були членами фермерського господарства.

21.01.2015 у фермерському господарстві відбулися загальні збори членів фермерського господарства у складі 9 осіб, у тому числі ОСОБА_1 та ОСОБА_2, на яких прийнято рішення про виключення з членів фермерського господарства за власним бажанням ОСОБА_2, оформлене протоколом № 1 від 21.01.2015. За змістом цього протоколу він підписаний всіма присутніми на зборах особами, у тому числі ОСОБА_8, ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Водночас, у відповідності до Висновку судової почеркознавчої експертизи підписів № 2657 від 18.10.2018 підписи від імені ОСОБА_2 та ОСОБА_1, які містяться у протоколі № 1 від 21.01.2015 виконані: не ОСОБА_2, а іншою особою з наслудуванням справжнього підпису ОСОБА_2; ймовірно виконаний не ОСОБА_1, а іншою особою з наслідуванням справжнього підпису ОСОБА_13

20.10.2015 21.01.2015 у фермерському господарстві відбулися загальні збори членів фермерського господарства у складі 6 осіб, у тому числі ОСОБА_1, на яких прийнято рішення про виключення з членів фермерського господарства за власним бажанням ОСОБА_1, оформлене протоколом № 2 від 20.10.2015. За змістом цього протоколу він підписаний головою зборів ОСОБА_8 та секретарем ОСОБА_14

Таким чином, суд констатує, що вказаними протоколами № 1 та № 2, а також Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 29.10.2018 підтверджується факт виключення позивачів зі складу членів Фермерського господарства «Південне».

Щодо оцінки суду установлених обставин та норм діючого законодавства

Відносно підвідомчості спору господарському суду

Безпосередньо зміст корпоративних відносин та корпоративних прав викладений у статті 167 Господарського кодексу України. Так, за частиною 1 статті 167 «корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами». У свою чергу, згідно з частиною 3 цієї ж статті «під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав».

Відповідно до положень статті 55 ГК України «господарські організації - це юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку».

Правові, економічні та соціальні засади створення та діяльності фермерських господарств визначені положеннями Закону України «Про фермерське господарство».

Так, відповідно до статті 1 якого « 1. Фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, здійснювати її переробку та реалізацію з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм у власність та/або користування, у тому числі в оренду, для ведення фермерського господарства, товарного сільськогосподарського виробництва, особистого селянського господарства, відповідно до закону. 2. Фермерське господарство може бути створене одним громадянином України або кількома громадянами України, які є родичами або членами сім'ї, відповідно до закону… 4. Фермерське господарство підлягає державній реєстрації як юридична особа або фізична особа - підприємець. Фермерське господарство діє на основі установчого документа (для юридичної особи - статуту, для господарства без статусу юридичної особи - договору (декларації) про створення фермерського господарства). В установчому документі зазначаються найменування господарства, його місцезнаходження, адреса, предмет і мета діяльності, порядок формування майна (складеного капіталу), органи управління, порядок прийняття ними рішень, порядок вступу до господарства та виходу з нього та інші положення, що не суперечать законодавству України».

У даному випадку позивачі, будучи членами фермерського господарства, а тому мали право брати участь у його діяльності, а також мати свою частку у майні господарства.

За таких обставин позивачі, мають корпоративні права щодо відповідача, у зв'язку з чим спір між сторонами має характер корпоративного, а тому на нього розповсюджується юрисдикція господарських судів України.

Відносно утворення та дії органів управління Фермерського господарства «Південне»

У відповідності до частини 1 статті 57 Господарського кодексу України « 1. Установчими документами суб'єкта господарювання є рішення про його утворення або засновницький договір, а у випадках, передбачених законом, статут (положення) суб'єкта господарювання. 2. В установчих документах повинні бути зазначені найменування суб'єкта господарювання, мета і предмет господарської діяльності, склад і компетенція його органів управління, порядок прийняття ними рішень, порядок формування майна, розподілу прибутків та збитків, умови його реорганізації та ліквідації, якщо інше не передбачено законом … 4. Статут суб'єкта господарювання повинен містити відомості про його найменування, мету і предмет діяльності, розмір і порядок утворення статутного капіталу та інших фондів, порядок розподілу прибутків і збитків, про органи управління і контролю, їх компетенцію, про умови реорганізації та ліквідації суб'єкта господарювання, а також інші відомості, пов'язані з особливостями організаційної форми суб'єкта господарювання, передбачені законодавством. Статут може містити й інші відомості, що не суперечать законодавству…».

Таким чином «статут» будь-якої юридичної особи, являючись установчим документом, повинен містити у собі положення, які регулюють серед іншого склад і компетенцію органів управління юридичної особи та порядок прийняття ними рішень.

Як зазначено судом раніше фермерське господарство діє на основі установчого документа - статуту, в якому повинні бути зазначені серед іншого органи управління, порядок прийняття ними рішень, порядок вступу до господарства та виходу з нього та інші положення, що не суперечать законодавству України.

В положеннях статті 65 ГК України викладені основні напрямки управління підприємством. Зокрема, « 1. Управління підприємством здійснюється відповідно до його установчих документів на основі поєднання прав власника щодо господарського використання свого майна і участі в управлінні трудового колективу. 2. Власник здійснює свої права щодо управління підприємством безпосередньо або через уповноважені ним органи відповідно до статуту підприємства чи інших установчих документів. 3. Для керівництва господарською діяльністю підприємства власник (власники) безпосередньо або через уповноважені органи чи наглядова рада такого підприємства (у разі її утворення) призначає (обирає) керівника підприємства, який є підзвітним власнику, його уповноваженому органу чи наглядовій раді. Керівник підприємства, головний бухгалтер, члени наглядової ради (у разі її утворення), виконавчого органу та інших органів управління підприємства відповідно до статуту є посадовими особами цього підприємства. Статутом підприємства посадовими особами можуть бути визнані й інші особи. 4. У разі найму керівника підприємства з ним укладається договір (контракт), в якому визначаються строк найму, права, обов'язки і відповідальність керівника, умови його матеріального забезпечення, умови звільнення його з посади, інші умови найму за погодженням сторін. 5. Керівник підприємства без доручення діє від імені підприємства, представляє його інтереси в органах державної влади і органах місцевого самоврядування, інших організаціях, у відносинах з юридичними особами та громадянами, формує адміністрацію підприємства і вирішує питання діяльності підприємства в межах та порядку, визначених установчими документами. 6. Керівника підприємства може бути звільнено з посади достроково на підставах, передбачених договором (контрактом) відповідно до закону …10. Особливості управління підприємствами окремих видів (організаційних форм підприємств) встановлюються цим Кодексом та законами про такі підприємства».

Отже, управління підприємством здійснюється виключно органами, які організовані та діють в юридичній особі, у відповідності до його статуту.

Натомість діяльність юридичної особи, у тому числі її посадових осіб, у спосіб, який не передбачений діючим законодавством та статутними документами є порушенням конституційних основ правопорядку у сфері господарювання, який встановлений положеннями статті 42 Конституції України, за якими «кожен має право на підприємницьку діяльність, яка не заборонена законом», та частиною 3 статті 5 ГК України, за якими «суб'єкти господарювання та інші учасники відносин у сфері господарювання здійснюють свою діяльність у межах встановленого правового порядку, додержуючись вимог законодавства».

Так, у відповідності до Статуту Фермерського господарства «Південне» у редакції 2007 року зі змінами, здійсненими у 2008 році, єдиним органом управління фермерським господарством зазначено засновника, яким фактично є ОСОБА_8 При цьому статутом взагалі не передбачено порядку прийняття рішень засновником, порядку вступу до господарства та виходу з нього. Натомість такий орган управління юридичною особою як «загальні збори членів фермерського господарства» за Статутом не утворювався, хоча і діяв у фермерському господарстві, підтвердженням чому є його рішення.

Підсумовуючи наведене, суд приходить до висновку, що у Фермерському господарстві «Південне» не утворено органу управління - «загальні збори членів фермерського господарства», а єдиним таким органом є його засновник.

Відносно виключення позивачів зі складу членів фермерського господарства

Судом вказувалося, що Статутом фермерського господарства «Південне» не встановлено порядку виключення членів господарства із такого членства, а управління справами віднесено до компетенції засновника, а тому фактично не встановлено певної процедури та підстав для виключення, у зв'язку з чим судовому оцінюванню підлягає лише порядок прийняття рішення фермерським господарством про виключення позивачів із членства у господарстві.

У даному контексті суд зазначає, що виключення позивачів із числа членів фермерського господарства відбулося у спосіб, який не відповідає Статуту, а саме неналежним органом управління юридичної особи, тобто без прийняття рішення засновником фермерського господарства.

Підсумовуючи наведене, суд приходить до висновку, що оскільки у Фермерському господарстві «Південне» не утворено органу управління - «загальні збори членів фермерського господарства», а тому рішення, які прийняті таким органом суперечать статті 19 Конституції України, за якою «правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством».

Суд також зазначає, що підписання ОСОБА_8 протоколів, якими оформлені оспорювані рішення не вказує на прийняття нею відповідних рішень по виключенню позивачів із числа членів фермерського господарства, оскільки такі рішення прийняті не індивідуально, а колективно. Водночас відповідачем не підтверджено факту прийняття засновником певного індивідуального рішення з письмовим його оформленням у вигляді рішень засновника. У зв'язку з цим судом не прийняті заперечення відповідача відносно наявності у оспорюваних рішеннях підпису засновника господарства ОСОБА_8, як оформлення рішення щодо виключення позивачів із членства у господарстві.

За змістом частини 2 статті 20 ГК України «кожний суб'єкт … має право на захист своїх прав і законних інтересів», яке захищається серед іншого шляхом «визнання … недійсними актів … суб'єктів, що суперечать законодавству, ущемляють права та законні інтереси суб'єкта …».

У даному спорі позивачі оспорюють рішення, які прийнятті юридичною особою, хоча і неналежним органом, але вони породжують певні правові наслідки, які спрямовані на регулювання господарських відносин та мають обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин, а тому такі рішення можуть бути підставою для визнання їх недійсними, зокрема з підстав допущеного порушення вимог закону та Статуту щодо прийняття рішень про виключення із членства, а також невідповідності самих рішень нормам Статуту та наведеного законодавства.

Отже, оспорювані рішення є недійсними, оскільки прийняті з порушенням діючого законодавства, у тому числі Статуту.

При цьому суд вважає, що оцінка наведених позивачами підстав для недійсності рішень, які стосуються неприйняття участі у роботі зборів, а також непідписання протоколу № 1, не потребується, оскільки оспорювані рішення є недійсними з підстав неналежності самого органу, які їх прийняли. У зв'язку з цим, судом не прийняті до уваги і заперечення відповідача щодо наявності особистих заяв позивачів про виключення із членства у господарстві.

Стосовно заперечень відповідача про відсутність порушених прав позивачів оспорюваними рішеннями суд вважає за необхідне зазначити, що сам факт існування рішень, в яких визначені правові наслідки для позивачів, є підставою для судового захисту від таких рішень, а тому ці заперечення до уваги судом не приймаються.

Висновки суду з предмету судового розгляду

На підставі викладеного, за результатами оцінки доказів, суд приходить до висновків, що:

- статут будь-якої юридичної особи, являючись установчим документом, повинен містити у собі положення, які регулюють серед іншого склад і компетенцію органів управління юридичної особи та порядок прийняття ними рішень,

- управління підприємством здійснюється виключно органами, які організовані та діють в юридичній особі, у відповідності до його статуту,

- у Фермерському господарстві «Південне» не утворено органу управління - «загальні збори членів фермерського господарства», а єдиним таким органом є його засновник,

- виключення позивачів із числа членів фермерського господарства відбулося у спосіб, який не відповідає Статуту, а саме неналежним органом управління юридичної особи, тобто без прийняття рішення засновником фермерського господарства,

- позивачі оспорюють рішення, які прийнятті юридичною особою, хоча і неналежним органом, але вони породжують певні правові наслідки, які спрямовані на регулювання господарських відносин та мають обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин, а тому такі рішення можуть бути підставою для визнання їх недійсними,

- оспорювані рішення є недійсними, оскільки прийняті з порушенням діючого законодавства, у тому числі Статуту.

За наведених обставин та висновків позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат

Судовими витратами у даній справі є витрати позивачів на сплату судового збору за позовом відповідно до квитанцій № .1 від 22.12.2018 у сумі 1 762 грн, сплаченого ОСОБА_2 та № .1 від 22.12.2018 у сумі 1 762 грн, сплаченого ОСОБА_1, які у відповідності до приписів статті 129 ГПК України підлягають стягненню з відповідача, оскільки позов задоволений у повному обсязі.

На підставі вказаних правових норм та керуючись статтями 238, 240 ГПК України ,

в и р і ш и в:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Визнати недійсним рішення загальних зборів членів Фермерського господарства «Південне» від 21.01.2015, оформленого протоколом № 1 від 21.01.2015, в частині виключення зі складу членів фермерського господарства ОСОБА_2.

3. Визнати недійсним рішення загальних зборів членів Фермерського господарства «Південне» від 20.10.2015, оформленого протоколом № 2 від 20.10.2015, в частині виключення зі складу членів фермерського господарства ОСОБА_1.

4. Стягнути з Фермерського господарства «Південне» (75841 Херсонська область, Каланчацький район, с. Олексіївка, вул. 40-річчя Перемоги, буд. 2-А; ідентифікаційний код 30924247) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1; реєстраційний номер платника податків НОМЕР_1) - 1 762 грн компенсації по сплаті судового збору.

5. Стягнути з Фермерського господарства «Південне» (75841 Херсонська область, Каланчацький район, с. Олексіївка, вул. 40-річчя Перемоги, буд. 2-А; ідентифікаційний код 30924247) на користь ОСОБА_2 (АДРЕСА_2; реєстраційний номер платника податків НОМЕР_1) - 1 762 грн компенсації по сплаті судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 10.04.2019

Суддя М.К. Закурін