ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"02" квітня 2019 р.м. Одеса Справа № 916/2236/15

За позовом: Корпоративного недержавного пенсійного фонду Національного банку України (65058, м. Київ, вул. Інституська, б. 9; )

За участю третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_1 (АДРЕСА_1; ІПН НОМЕР_1)

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Ріал Істейт Бізнес Групп" (65114, м. Одеса, Люстдорфська дорога, 140А, офіс 2623; )

про виселення та стягнення

Суддя Рога Н.В.

Секретар с/з ОСОБА_3

Представники:

Від позивача: Луковенко Р.Ю. - згідно довіреності №18-225/9917 від 17.02.2015р., Імховик Ю.А.- згідно довіреності №19-0009/14062 від 13.03.2018р.

Від третьої особи: ОСОБА_6- згідно довіреності №744 від 07.07.2015р.

Від відповідача: Волкова О.Г. - згідно довіреності №689 від 23.06.2015р. від 15.03.2017р.

В засіданні брали участь:

Від позивача: Імховик Ю.А.- згідно довіреності №19-0009/14062 від 13.03.2018р.

Від третьої особи: не з'явився;

Від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ: Позивач, Корпоративний недержавний пенсійний фонд Національного банку України (далі- КНПФ НБУ ), звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю (далі -ТОВ) „Ріал Істейт Бізнес Групп" про виселення відповідача із житлового будинку, загальною площею 572, 1 кв.м, розташованого за адресою: АДРЕСА_2; про стягнення з відповідача заборгованості по орендній платі у розмірі 1 467 017 грн. 14 коп. та пені у розмірі 149 124 грн. 97 коп.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 03.06.2015р. порушено провадження у справі 3916/2236/15 та прийнято позовну заяву до розгляду.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 16.07.2015р. залучено до участі у справі у якості третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_1.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 21.07.2015р. провадження у справі було зупинено до розгляду цивільної справи №520/9310/15-ц Київським районним судом м.Одеси.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 03.01.2019р. поновлено провадження у справі №916/2236/15, ухвалено справу розглядати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 28.02.2019р. закрито підготовче провадження у справі №916/2236/15 та призначено справу до судового розгляду по суті в засіданні суду.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 02 квітня 2019р. задоволено заяву позивача про закриття провадження у справі №916/2236/15 у частині позовних вимог та закрито провадження у справі у частині позовних вимог КНПФ НБУ до ТОВ „Ріал Істейт Бізнес Групп" про виселення відповідача із житлового будинку, загальною площею 572,1 кв.м, розташованого за адресою: АДРЕСА_2.

Представник позивача в судовому засіданні щодо розгляду справи по суті позовну заяву підтримує, наполягає на її задоволенні.

Відповідач проти позову заперечує з мотивів, викладених у відзиві на позовну заяву, що надійшов до суду 20.07.2015р. Після поновлення провадження у справі представник відповідача в судові засідання не з'являвся. За приписами ст.120 ГПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов'язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

За таких обставин, суд розглядає справу за наявними в ній матеріалами відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України.

Позивач у справі зазначив, що КНПФ НБУ на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку, укладеного 04.04.2014р. між ОСОБА_1 (Продавець) та КНПФ НБУ (Покупець), є власником житлового будинку загальною площею 572, 1 кв.м, розташованого за адресою: АДРЕСА_2, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

01 червня 2014 р. між КНПФ НБУ (Орендодавець) та ТОВ „Ріал Істейт Бізнес Групп" (Орендар) був укладений Договір оренди житлового будинку №224О-3/3, згідно якого в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Орендодавець передає, а Орендар зобовязується прийняти в платне користування житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_2 ( загальною площею 572,1 кв.м, житловою площею 220,7 кв.м, службове літ.»В», гаражі літ.»Г» та літ.»Д», навіс літ «Е»), балансовою вартістю 12 700 000 грн., та сплачувати Орендодавцеві орендні платежі.

У той же день, 01.06.2014р. сторонами був складений акт приймання-передачі обєкта оренди.

Згідно п.4.1 Договору строк його дії з моменту підписання до 31.12.2014р. включно.

У розділі 5 Договору сторони визначили порядок проведення розрахунків, та, зокрема, встановили, що сума орендного платежу становить 213 940 грн. на місяць із зазначенням конкретної дати внесення платежу. При цьому, у п.5.7 Договору сторони зазначили, що загальна сума платежів за період дії Договору становить 1 497 580 грн..

Позивач зазначив, що згідно п.6.2.1 Договору Орендар зобов'язався своєчасно та в повному обсязі вносити орендну плату. Але, починаючи з 01.08.2014р. Орендар припинив сплачувати визначену Договором орендну плату, у зв'язку з чим за ним утворилася заборгованість по орендній платі. Після закінчення строку дії Договору позивач- Орендодавець не заперечував проти користування ТОВ „Ріал Істейт Бізнес Групп" об'єктом оренди з метою надання йому можливості вирішити свої фінансові проблеми та сплатити заборгованість. При цьому, позивач зауважив, що відповідно до положень ст.764 Цивільного кодексу України якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

З метою досудового врегулювання спору,12.12.2014р. позивач направив на адресу відповідача претензію щодо погашення заборгованості по орендній платі у розмірі 899 829 грн. 54 коп. станом на 09.12.2014р., а також щодо сплати пені, 3% річних та інфляційних втрат, яку було отримано відповідачем 15.12.2014р. Але, заборгованість погашено не було.

У подальшому, 23.02.2015р., на підставі п.6.2.2 та п.6.3.4 Договору, позивач направив на адресу відповідача повідомлення про відмову від договору оренди та повернення обєкту оренди, а також необхідність сплати заборгованості по орендній платі, розмір якої станом на 24.02.2015р. становив 1 467 017 грн. 14 коп.

При цьому, позивач зазначив, що відповідно до положень ст.782 Цивільного кодексу України наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд. У разі відмови наймодавця від договору найму договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору.

В обґрунтування позову позивач посилається на ст.193 Господарського кодексу України та ст.526 Цивільного кодексу України, відповідно до яких суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати свої зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

З урахуванням викладеного, позивач просить суд стягнути з ТОВ „Ріал Істейт Бізнес Групп" заборгованість з орендної плати у розмірі 1 467 017 грн. 14 коп.

Крім того, позивач зазначив, що відповідно до п.8.4 Договору у разі затримки орендних платежів, терміни яких зазначено в п.5. цього Договору, Орендар сплачує Орендодавцю на його вимогу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми заборгованості за кожен день прострочення. З урахуванням зазначеного пункту Договору позивач нарахував відповідачу пеню у розмірі 149 124 грн. 97 коп., яку також просить суд стягнути з відповідача.

При цьому, представник позивача в ході розгляду справи по суті зауважив, що відносини міх сторонами за Договору оренди житлового будинку №224О-3/3 від 01.06.2014р. жодним чином не пов'язані із правовідносинами сторін у справі за будь-якими іншими договорами.

Відповідач проти позову заперечує посилаючись на те, що відповідно до ст.291 Господарського кодексу України одностороння відмова від договору оренди не допускається. Договір оренди може бути розірваний на вимогу однієї із сторін з підстав, передбачених Цивільним кодексом України для розірвання договору найму в порядку, передбаченому ст.188 Господарського кодексу України. Умови Договору оренди житлового будинку №224О-3/3 від 01.06.2014р. також передбачають лише право Орендодавця розірвати договір у разі несвоєчасної сплати поточного орендного платежу, але порядок розірвання регламентується ст.188 Господарського кодексу України.

Відповідач також зазначив, що між сторонами по справі здійснюються різноманітні і господарські операції за різними договірними зобов'язаннями, у тому числі, за цінними паперами, які передбачають рух грошових коштів. Відповідно до бухгалтерської довідки ТОВ „Ріал Істейт Бізнес Групп" від 20.07.2015р. заборгованість по орендній платі за користування об'єктом нерухомості за адресою: АДРЕСА_2, є погашеною за рахунок переплати за відсотковим доходом за цінними паперами (облігаціями) на суму 1 674 926 грн.

Розглянув матеріали справи, виходячи з пояснень представника позивача, суд встановив, що 01 червня 2014 р. між КНПФ НБУ (Орендодавець) та ТОВ „Ріал Істейт Бізнес Групп" (Орендар) був укладений Договір оренди житлового будинку №224О-3/3, згідно якого в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Орендодавець передає, а Орендар зобов'язується прийняти в платне користування житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_2 ( загальною площею 572,1 кв.м, житловою площею 220,7 кв.м, службове літ.»В», гаражі літ.»Г» та літ.»Д», навіс літ «Е»), балансовою вартістю 12 700 000 грн., та сплачувати Орендодавцеві орендні платежі.

У той же день, 01.06.2014р. сторонами був складений акт приймання-передачі обєкта оренди.

За приписами ч.1 ст.283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ч.1 ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Отже, виходячи з зазначених положень законодавства, правовідносини, що виникли між КНПФ НБУ та ТОВ „Ріал Істейт Бізнес Групп", є орендними.

Згідно ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію: передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Частиною 2 зазначеної статті встановлено, що зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Як вбачається з положень ст.174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобов'язання є укладання господарського договору та іншої угоди, що передбачені законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ст.627 Цивільного кодексу України, відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За приписами ч.1 ст.629 цього Кодексу договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Судом встановлено, що у п.5.1 Договору сторони узгодили графік сплати Орендарем орендної плати за користування об'єктом оренди із зазначенням конкретної дати кожного платежу та встановили, що розмір щомісячної орендної плати становить 213 940 грн. При цьому, у п.5.2 Договору сторони домовилися, що орендна плата сплачується Орендарем за графіком, у безготівковому порядку на розрахунковий рахунок Орендодавця, вказаний у п.15 Договору.

Крім того, згідно п.6.2.1 Договору Орендар зобов'язався своєчасно та в повному обсязі вносити орендну плату. Але, починаючи з 01.08.2014р. Орендар припинив сплачувати визначену Договором орендну плату, у зв'язку з чим за ним утворилася заборгованість по орендній платі, розмір якої станом на 24.02.2015р. (дата припинення орендних відносин) становить 1 467 017 грн. 14 коп.

Відповідно до ст.286 Господарського кодексу України орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Орендна плата встановлюється у грошовій формі. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Отже, прийнявши на себе зобов'язання щодо своєчасної та у повному обсязі сплати орендної плати у встановленому Договором розмірі та у встановлені Договором строки відповідач мав виконувати прийняті на себе зобов'язання.

За приписами ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Статтею 526 Цивільного кодексу України, передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, що відповідачем виконано не було.

Згідно ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.611 цього Кодексу у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідачем доказів належного виконання своїх зобов'язань за Договором щодо своєчасної та у повному обсязі сплави орендної плати до матеріалів справи не надано. Посилання відповідача на наявність інших правовідносин між ним та позивачем, внаслідок чого сторонами, начеб то, було проведено взаємозалік, матеріалами справи не підтверджується та представником позивача спростовується.

З урахуванням зазначеного, на думку суду, наявні правові підстави для стягнення з ТОВ „Ріал Істейт Бізнес Групп" заборгованості по орендній платі у розмірі 1 467 017 грн. 14 коп.

Відповідно до ст.216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання, шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених Господарським кодексом та договором.

Згідно із п.6 ст.231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою НБУ, за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до п.8.4 Договору у разі затримки орендних платежів, терміни яких зазначено в п.5. цього Договору, Орендар сплачує Орендодавцю на його вимогу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми заборгованості за кожен день прострочення. З урахуванням зазначеного пункту Договору, на думку суду, позивач правомірно нарахував відповідачу пеню у розмірі 149 124 грн. 97 коп., яка підлягає стягненню з відповідача.

Згідно частини третьої статті 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до частини першої статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За таких обставин, позовна заява Корпоративного недержавного пенсійного фонду Національного банку України до Товариства з обмеженою відповідальністю „Ріал Істейт Бізнес Групп" про стягнення заборгованості по орендній платі у розмірі 1 467 017 грн. 14 коп. та пені у розмірі 149 124 грн. 97 коп. є обґрунтованою, підтверджена матеріалами справи, у зв'язку із чим підлягає задоволенню.

Згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судові витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача згідно ст. ст. 123, 129 ГПК України.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 123, 129, 232, 238, 240, 241 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1.Позовну заяву Корпоративного недержавного пенсійного фонду Національного банку України до Товариства з обмеженою відповідальністю „Ріал Істейт Бізнес Групп" про стягнення - задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Ріал Істейт Бізнес Групп" (65114, м.Одеса, люстдорфська дорога, 140А, офіс 2623, ) на користь Корпоративного недержавного пенсійного фонду Національного банку України ( 01601, м.Київ, вул.Інститутська, б.9, ) заборгованість з орендної плати у розмірі 1 467 017 грн. 14 коп., пеню у розмірі 149 124 грн. 97 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 32 322 грн. 84 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду через господарський суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня його проголошення (підписання).

Повне рішення складено 12 квітня 2019 р.

Суддя Н.В. Рога