ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2019 року Справа № 915/4/19

м. Миколаїв.

Господарський суд Миколаївської області,головуючий суддя Коваль C.М., розглянувши без виклику сторін

справу № 915/4/19

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю “Хімагромаркетинг”,проспект Соборності, 15, м. Київ, 02160,

до товариства з обмеженою відповідальністю “Діонісій VN”,вул. Миру, 13, с. Костянтинівка, Вітовський район, Миколаївська область, 57251,

про стягнення грошових коштів у сумі 140805 грн.

В С Т А Н О В И В:

Товариством з обмеженою відповідальністю (ТОВ) “Хімагромаркетинг” пред’явлено позов до товариства з обмеженою відповідальністю (ТОВ) “Діонісій VN” про стягнення з останнього грошових коштів у сумі 140805 грн. – основного боргу, з посиланням на неналежне виконання відповідачем зобов’язань з укладеним між ними договором поставки від 14.05.2018 № АП-08-0164ДС1, з урахуванням додаткової угоди до нього, а саме, зобов’язань щодо своєчасної та у повному обсязі оплати поставленого позивачем товару, внаслідок чого утворилася заборгованість у спірній сумі.

У позовній заяві також викладено вимогу про стягнення з ТОВ “Діонісій VN” грошових коштів на відшкодування витрат з оплати позовної заяви судовим збором.

Ухвалою суду від 11.01.2019 відкрито провадження в даній справі і визначено розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження.Відповідач у відзиві на позовну заяву від 06.02.2019, зареєстрованому у Господарському суді Миколаївської області 07.02.2019 за № 1935/19, зазначає, що не відмовляється від оплати заборгованості, проте у зв’язку із тяжким фінансовим становищем не може оплатити борг.

Від ТОВ “Діонісій VN” до суду надійшло клопотання про закриття провадження у справі від 18.01.2019, із змісту якого випливає, що останній після відкриття провадження в даній справі погашено позивачу суму основний борг у розмірі 140805 грн. 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням від 15.02.2019 № 4386.

ТОВ “Хімагромаркетинг” 18.02.2019 через відділ документального забезпечення подано заяву про уточнення позовної заяви, у якій позивач просить стягнути 21120 грн. 75 коп. – основного боргу, 16331 грн. 83 коп. – пені та 24108 грн. 91 коп. – відсотків річних, оскільки ТОВ “Діонісій VN” оплатив суму основного боргу у розмірі 140805 грн. 00 коп., позивачем на підставі п. 5.6 договору здійснено зарахування 21120 грн. 75 коп. – в рахунок сплати неустойки, 119684 грн. 25 коп. зараховано в оплату основної заборгованості; а також унаслідок порушення строків оплати основного боргу позивачем нарахована пеня та 40 % річних у порядку п.п. 5.2 та 5.5 договору.

У наданих запереченнях на заяву про уточнення позовних вимог, ТОВ “Діонісій VN” зазначає, що договором не передбачено самостійного зарахування оплачених відповідачем коштів в рахунок сплати штрафних санкцій.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого.

Сторонами у справі укладено договір поставки від 26.04.2018 № АП-08-0164 (далі – договір), за умовами якого ТОВ “Хімагромаркетинг” зобов’язалося передати у власність ТОВ “Діонісій VN” засоби захисту рослин (далі – товар), а покупець – прийняти та оплатити поставлений товар у строк не пізніше 20.10.2018 (п.п. 1.1, 2.1 договору, п.п. 1, 3 додаткової угоди від 14.05.2018).

Сума договору складає 140805 грн. (п.1 додаткової угоди від 14.05.2018).

На виконання умов договору ТОВ “Хімагромаркетинг” поставлено відповідачу товар за видатковою накладною від 14.05.2018 № АП-08-0164ДС1 на суму140805 грн.

ТОВ “Діонісій VN” оплатило товар несвоєчасно - після відкриття провадження в даній справі платіжним дорученням від 15.02.2019 № 4386 на суму 140805 грн., у зв’язку з чим ТОВ “Хімагромаркетинг” подано до суду заяву, якою уточнено позовні вимоги, та просить стягнути 21120 грн. 75 коп. – основного боргу, 16331 грн. 83 коп. – пені та 24108 грн. 91 коп. – відсотків річних, оскільки ТОВ “Діонісій VN” оплатив суму основного боргу у розмірі 140805 грн. 00 коп., на підставі п. 5.6 договору здійснено зарахування 21120 грн. 75 коп. – в рахунок сплати неустойки, 119684 грн. 25 коп. зараховано в оплату основної заборгованості; а також унаслідок порушення строків оплати основного боргу позивачем нарахована пеня та 40 % річних у порядку п.п. 5.2 та 5.5 договору, стягнення яких є предметом даного спору.

Господарським законодавством визначено, що за договором поставки одна сторона – постачальник зобов’язується передати (поставити) в зумовлені строки (строк) другій стороні – покупцеві товар (товари), а покупець зобов’язаний прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму (ст.265 ГК України). Суб’єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Кожна сторона повинна вжити всіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони (ст. 193 ГК України).

Положеннями ст.ст. 525, 526, 629 ЦК України передбачено, що зобов’язання має виконуватися відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається. Договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Щодо зарахування суми 21 120 грн. 75 коп. в рахунок сплати штрафу в розмірі 15 % від суми заборгованості, то суд приходить до наступного. Позивач посилається на п.5.6 спірного договору, відповідно до якого у випадку порушення покупцем п.2.12.Договору продавець має право на власний розсуд зарахувати грошові кошти до будь-якої частини платежів незалежно від графіку погашення по цьому договору ( а.с.10).

Проте, п. 2.12. договору сторони передбачили, що покупець зобов’язаний при перерахуванні грошових коштів на рахунок продавця в платіжному дорученні вказати номер і дату рахунку - фактури, на підставі якого проводиться таке перерахування, а в разі здійснення оплати за договором вказати його номер та дату. Якщо у покупця існує дебіторська заборгованість перед продавцем по іншим договірним відносинам ( договорам та додатковим угодам до них ), то платіж незалежно від його призначення зараховується на погашення даної дебіторської заборгованості покупця перед продавцем.

Як випливає з платіжного доручення від 25.02.2019 № 4386, покупцем при призначенні платежу вказано, що оплату здійснено за договором поставки № АП-08-0164 від 26.04.18р. та додаткових угод до договору.

Отже, відповідачем не порушено умови п. 2.12 договору, а тому позивач безпідставно зарахував 21 120 грн. 75 грн. в рахунок суми штрафних санкцій, а саме 15% штрафу, який нарахував позивач відповідно до умов п.5.4 Договору на суму боргу в розмірі 140 805 грн., яку було погашено відповідачем після відкриття провадження у справі, а саме 15.02.19 р.

Ураховуючи наведене, суд вважає суму основного боргу в розмірі 21120 грн. 75 коп. погашеною відповідачем в повному обсязі згідно платіжного доручення № 4386 від 15.02.19 р. на сум 140 805 грн. до якої входить сума основного боргу 21120 грн. 75 коп., а тому відносно цієї частини стягнення між сторонами у справі відсутній спір.

Викладене є підставою для закриття провадження у справі в частині стягнення 21120 грн. 75 коп., згідно п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України, яким передбачено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо, зокрема, відсутній предмет спору.

Щодо нарахування позивачем сум пені та річних, то суд дійшов наступного висновку.

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).          У разі порушення стороною зобов’язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (ч. 2 ст. 193 ГК України, ст. 611 ЦК України). Штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов’язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов’язання (ч. 1 ст. 230 ГК України). Штрафні санкції за порушення грошових зобов’язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (ч. 6. ст. 231 ГК України).           Укладеним сторонами договором передбачено, що у випадку порушення більш строку оплати товару, покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла у період прострочення оплати, від суми заборгованості, за кожен день прострочення оплати (п. 5.2 договору).

Отже, нарахування пені на суму допущеного відповідачем прострочення виконання грошових зобов’язань відповідає умовам договору, чинному законодавству і обставинам справи. Поданий позивачем розрахунок пені в сумі 16 331 грн. 83 коп., нарахованої за період 21.10.2018-18.02.2019, суд визнає невірним, оскільки позивачем 15.02.19 р. було здійснено погашення суми основного боргу в повному обсязі. Суму пені було перераховано судом за допомогою програми «Законодавство» версія 2.9.2., яка складає 16 248 грн. 51 коп. та підлягає задоволенню за рахунок відповідача, а тому в частині стягнення пені у сумі 83 грн. 32 коп., слід відмовити.

Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та 3 % річних від простроченої суми за весь час прострочення, якщо договором не встановлений інший розмір процентів. Пунктом 5.5 Договору передбачено, що у разі порушення строків оплати товару відповідач сплачує позивачу 40 % річних від несплаченої загальної вартості товару протягом 90 календарних днів з дати, коли товар мав бути сплачений покупцем та 96 % річних – до дня повної оплати за товар з дати закінчення 90 календарних днів. З дня закінчення строків сплати, передбачених п.2.1 Договору ( до 20.10.2018 р.) вважається, що продавцем пред’явлена вимога щодо сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення ( минулий та майбутній) та відсотків річних.

Позовні вимоги про стягнення 24108 грн. 91 коп. річних за період з 21.10.2018 р. по 18.02.2019 р. (з 21.10.2018 по 18.01.2019 – 40 % річних на суму 140805 грн.; з 19.01.-14.02.2019 – 96 % річних на суму 140805 грн.; з 15.02.-18.02.2019 – 96 % річних на суму 21120 грн. 75 коп.) підлягають частковому задоволенню у сумі 23886 грн. 67 коп. відповідно, оскільки позивачем на суму 21120 грн. 75 коп. безпідставно нараховано 96 % річних за період з 15.02.-18.02.2019.

Отже, позов ТОВ “Хімагромаркетинг” належить задовольнити частково.

Господарським процесуальним законодавством передбачено покладання судових витрат, зокрема, витрат на оплату позовної заяви судовим збором, у разі часткового задоволення позову, на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог (ст. 129 ГПК України).          ТОВ “Хімагромаркетинг” при зверненні в Господарський суд Миколаївської області з позовом у даній справі, оплачено його судовим збором у загальній сумі 2112 грн. 08 коп., згідно платіжного доручення від 28.12.2018 № 5775 на суму 2112 грн. 08 коп., виходячи із ціни позову 140508 грн.

В подальшому заявою за вх. № 2380/19 від 18.02.2019 ТОВ “Хімагромаркетинг” зменшив розмір позовних вимог до ціни позову 61561 грн. 49 коп., котра, згідно п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України “Про судовий збір” у редакції, чинній на момент звернення позивача до суду з даним позовом, мала бути оплачена мінімальним розміром судового збору, а саме, в сумі 1762 грн., який належить покласти на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, ГПК України, суд, –

В И Р І Ш И В:

1. Закрити провадження у справі в частині вимог товариства з обмеженою відповідальністю “Хімагромаркетинг” про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю “Діонісій VN” основного боргу в сумі 21120 грн. 75 коп., – у зв’язку з відсутністю предмета спору.

2. Позов товариства з обмеженою відповідальністю “Хімагромаркетинг” задовольнити частково.

3. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю “Діонісій VN” (вул. Миру, 13, с. Костянтинівка, Вітовський район, Миколаївська область, 57251, ідентифікаційний код 33231825) на користь товариства з обмеженою відповідальністю “Хімагромаркетинг” (проспект Соборності, 15, м. Київ, 02160, ідентифікаційний код 30262667) грошові кошти в сумі 16248 (шістнадцять тисяч двісті сорок вісім) грн. 51 коп. – пені, 23886 (двадцять три тисячі вісімсот вісімдесят вісім) грн. 67 коп. – річних, а також грошові кошти на відшкодування витрат на оплату позовної заяви судовим збором у сумі 1753 (одна тисяча сімсот п’ятдесят три) грн. 25 коп.

4. У задоволенні решти вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Південно-Західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Миколаївської області протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.М.Коваль.