номер провадження справи 4/11/19
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03.2019 Справа № 908/33/19

м.Запоріжжя Запорізької області

За позовом Державної екологічної інспекції у Запорізькій області (69035, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд. 72а)

до відповідача ОСОБА_1 підприємства Оріхівський водоканал Оріхівської міської ради Запорізької області (70500, Запорізька область, м. Оріхів, вул.Запорізька, буд. 9)

про стягнення 609067, 54 грн.

Суддя Зінченко Н.Г.

При секретарі судового засідання: Петриченко А.Є.

Представники сторін:

від позивача ОСОБА_2, довіреність № 27-957/12 від 15.03.2019;

від відповідача ОСОБА_3, довіреність № б/н від 22.01.2019;

08.01.2019 до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява №4409/12 від 22.12.2018 (вх. № 36/08-07/19 від 08.02.2019) Державної екологічної інспекції у Запорізькій області, м. Запоріжжя до ОСОБА_1 підприємства Оріхівський водоканал Оріхівської міської ради Запорізької області, Запорізька область, м. Оріхів про стягнення шкоди, завданої державі внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища в розмірі 609067, 54 грн.

ОСОБА_4 з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.01.2019 справу № 908/33/19 за вищевказаною позовною заявою розподілено судді Зінченко Н.Г.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 30.01.19 після усунення недоліків позовної заяви відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 27.02.2019.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 27.02.2019, підготовче судове засідання відкладено на 26.03.2019.

В судовому засіданні 26.03.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду в судовому засіданні 26.03.2019.

У судовому засіданні 26.03.2019 справу розглянуто, прийнято та оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що інспекцією проведено планову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства ОСОБА_1 підприємством Оріхівський водоканал Оріхівської міської ради Запорізької області. За результатами перевірки встановлено, що відповідачем в період з 01.04.2016 по 04.01.2017 здійснювався забір води зі свердловин без дозволу на спеціальне водокористування, що є порушенням ст. ст. 44, 49 Водного кодексу України, внаслідок чого державі заподіяно (завдано) збитків (шкоди) внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів в сумі 609067, 54 грн. Нормативно в обґрунтування позову позивач послався на приписи ст. ст. 2, 44, 48, 49, 110, 111 Водного кодексу України, ст. ст. 38, 68, 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища".

Представник відповідача не погодився з висновками інспекції, свої заперечення виклав у відзиві на позовну заяву, який отримано судом 15.02.2019, в якому зокрема зазначив, що підстави для стягнення збитків в заявленому до стягнення розмірі відсутні, оскільки в діях відповідача відсутній склад правопорушення внаслідок відсутності вини, оскільки відповідачем подано заяву про видачу дозволу, проте у встановлені строки дозвіл Відповідачу отримати не вдалося, у зв'язку з чим підлягає застосуванню принцип мовчазної згоди. Також, зауважив, що Комунальне підприємство не могло зупинити здійснення водопостачання населенню м. Оріхів Оріхівського району Запорізької області до отримання відповідного дозволу, оскільки мешканці такого регіону були б позбавлені вказаних послуг та їх права як споживачів у зв'язку з даним були б порушені. Крім того, зазначив, що КП «Оріхівський водоканал» укладало договори з: -ТОВ Науково-виробничий центр «Запоріжгідпроект» від 29.08.2016 р. на розробку проекту нормативів гранично-допустимого скиду (ГДС) забруднюючих речовин КП «Оріхівський водоканал», що надходять зі зворотними водами по одному випуску в водний об'єкт р. Конка, - ТОВ «Інститут регіональних екологічних досліджень» від 15.03.2016 р. на розробку та узгодження індивідуальних технологічних нормативів використання питної води КП «Оріхівський водоканал» Оріхівської міської ради Запорізької області. Таким чином, КП «Оріхівський водоканал» вчиняло відповідні дії для отримання погоджувальних умов та нормативів для провадження своєї діяльності. На підставі викладеного, просив в задоволенні позову відмовити повністю.

27.02.2019 на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що КП «Оріхівський водоканал» почав свою діяльність з 01.04.2016 взагалі не маючи дозволу на спеціальне водокористування, а за отриманням дозволу Відповідач вперше звернувся лише 20.10.2016.Надані Відповідачем документи не підтверджують його право на застосування принципу мовчазної згоди, оскільки не можуть бути розцінені як звернення за отриманням дозволу на спеціальне водокористування в розумінні положень пункту 2 Порядку погодження та видачі дозволів на спеціальне водокористування №321, оскільки звернення із заявою на видачу дозволу на спеціальне водокористування відбулося задовго після початку діяльності Відповідача, та з неповним пакетом документів.

У запереченнях на відповідь на відзив, які надішли на адресу суду 13.03.2019 відповідач зазначив, що відповідач, будучи виконавцем житлово-комунальних послуг здійснював водокористування без відповідного дозволу, оскільки не міг його не здійснювати в силу приписів законодавства, що регламентують права споживачів цих послуг, проте поряд з цим, вживав відповідних заходів для отримання даного дозволу.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

Державною екологічною інспекцією у Запорізькій області (позивачем), у період з 11.06.2018 по 22.06.2018 проведено позапланову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства ОСОБА_1 підприємства Оріхівський водоканал Оріхівської міської ради Запорізької області (відповідача)

За результатами перевірки 22.06.2018 складено Акт б/н за результатами планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб'єктом господарювання вимог законодавства в сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів (далі - Акт).

В Акті зазначено, що одним із видів діяльності КП «Оріхівський водоканал» є забір, очищення та постачання води.

Під час проведення перевірки встановлено, що відповідач з 01.04.2016 по 04.01.2017 здійснював забір води зі свердловини без дозволу на спеціальне водокористування.

Дозвіл на спеціальне водокористування КП «Оріхівський водоканал» отримано 05.01.2017.

Вказане порушення природоохоронного законодавства зафіксовано в акті перевірки у пункті 1 розділу VI «Опис виявлених порушень».

За наслідками виявленого порушення природоохоронного законодавства інспектором Державної екологічної інспекції в Запорізькій області на підставі Протоколу №007726 від 11.06.2018 про адміністративне правопорушення винесено Постанову № 000297/01/03 від 22.06.2018 про накладення адміністративного стягнення в сумі 136,00 грн. на начальника КП «Оріхівський водоканал» ОСОБА_5

Постанова про накладення адміністративного стягнення у встановленому законом порядку не оскаржена, сума штрафу сплачена добровільно, що підтверджується квитанцією про сплату № 1795 від 22.06.2018.

Листом від 01.08.2018 № 2636/04 Інспекція звернулась до КП «Оріхівський водоканал» із запитом про надання інформації щодо об'єму забраної води за період з 01.04.2016 по 04.01.2017.

Відповідно до довідки КП «Оріхівський водоканал» від 29.08.2018 № 171 за період з 01.04.2016 по 04.01.2017 Відповідачем забрано зі свердловин 481096 метрів кубічних води.

Для вирішення питання в добровільному порядку Державною екологічною інспекцією у Запорізькій області 11.10.2018 на адресу відповідача направлено претензію № 55.

Відповідачем надано заперечення на претензію, в якому зазначено, що правопорушення не вчинялось.

У звязку із зазначеним порушенням Інспекцією, відповідно до Методики здійснено розрахунок розміру шкоди, завданої державі внаслідок самовільного використання водних ресурсів - ОСОБА_1 підприємства Оріхівський водоканал Оріхівської міської ради Запорізької області, без дозволу на спеціальне водокористування за період з 01.04.2016 по 04.01.2017, який склав 609067, 54 грн.

В добровільному порядку шкода не сплачена у зв'язку з чим, позивач звернувся за захистом своїх порушених прав до суду.

Проаналізувавши норми чинного законодавства, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, заслухавши представників позивача та відповідачів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Статтею 2 Закону України Про охорону навколишнього природного середовища визначено, що відносини у галузі охорони навколишнього природного середовища в Україні регулюються цим Законом, а також земельним, водним, лісовим законодавством, законодавством про надра, про охорону атмосферного повітря, про охорону і використання рослинного і тваринного світу та іншим спеціальним законодавством.

Відповідно до ст. 38 Закону України Про охорону навколишнього природного середовища використання природних ресурсів в Україні здійснюється в порядку загального і спеціального використання природних ресурсів.

В порядку спеціального використання природних ресурсів громадянам, підприємствам, установам і організаціям надаються у володіння, користування або оренду природні ресурси на підставі спеціальних дозволів, зареєстрованих у встановленому порядку, за плату для здійснення виробничої та іншої діяльності, а у випадках, передбачених законодавством України, - на пільгових умовах.

ОСОБА_4 зі статтею 40 Закону України Про охорону навколишнього природного середовища використання природних ресурсів громадянами, підприємствами, установами та організаціями здійснюється з додержанням обовязкових екологічних вимог, серед яких є й здійснення заходів щодо запобігання псуванню, забрудненню, виснаженню природних ресурсів, негативному впливу на стан навколишнього природного середовища тощо.

Стаття 41 Закону України Про охорону навколишнього природного середовища встановлює економічні заходи забезпечення охорони навколишнього природного середовища, зокрема, передбачає відшкодування в установленому порядку збитків, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Статтею 1 Водного кодексу України визначено, що забір води це вилучення води з водного обєкта для використання за допомогою технічних пристроїв або без них. В той же час, забір води з водних обєктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні обєкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів є спеціальним водокористуванням згідно з ч. 1 ст. 48 Водного кодексу України .

Статтею 2 Водного кодексу України визначено, що завданням водного законодавства є регулювання правових відносин з метою забезпечення збереження, науково обґрунтованого, раціонального використання вод для потреб населення і галузей економіки, відтворення водних ресурсів, охорони вод від забруднення, засмічення та вичерпання, запобігання шкідливим діям вод та ліквідації їх наслідків, поліпшення стану водних об'єктів, а також охорони прав підприємств, установ, організацій і громадян на водокористування.

Статтею 46 Водного кодексу України визначено, що водокористування може бути загальним або спеціальним.

Спеціальне водокористування - це забір води з водних об'єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об'єкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів. Спеціальне водокористування здійснюється юридичними та фізичними особами насамперед для задоволення питних потреб населення, а також для господарсько-побутових, лікувальних, оздоровчих, сільськогосподарських, промислових, транспортних, енергетичних, рибогосподарських та інших державних і громадських потреб (ст.48 Водного кодексу України).

Відповідно до ст.49 Водного кодексу України спеціальне водокористування здійснюється на підставі дозволу. Дозвіл на спеціальне водокористування видається: органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища, обласними, Київською та Севастопольською міськими радами за погодженням із Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями - у разі використання води водних об'єктів місцевого значення.

Статтею 44 Водного кодексу України визначено обовязки землекористувачів, зокрема здійснювати спеціальне водокористування лише за наявності дозволу.

Відповідно до ст.ст. 110, 111 Водного кодексу України порушення водного законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно з законодавством України. Відповідальність за порушення водного законодавства несуть особи, винні у недотриманні умов дозволу або порушенні правил спеціального водокористування. Підприємства, установи, організації і громадяни України, а також іноземці та особи без громадянства, іноземні юридичні особи зобов'язані відшкодувати збитки, завдані ними внаслідок порушень водного законодавства, в розмірах і порядку, встановлених законодавством України.

Статтею 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" визначено, що порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Відповідальність за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища несуть особи, винні, зокрема, у самовільному спеціальному використанні природних ресурсів. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі (ч.1 ст.69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища").

Порядок визначення розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів у разі самовільного використання водних ресурсів при відсутності дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води)) регламентовано Методикою розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, затвердженою наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 20.07.2009 № 389 та зареєстрованою в Мін'юсті України від 14.08.2009 за № 767/16783 зі змінами та доповненнями (далі - Методика).

ОСОБА_4 з п.п. 9.1.,9.2. Методики, розрахунок розміру відшкодування збитків, обумовлених самовільним використанням водних ресурсів за відсутності дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води)), здійснюється за формулою: З сам = 5 х W х Тар (грн.),(23), де W - об'єм води, що використана самовільно без дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води)); Тар - розмір, аналогічний ставці рентної плати за спеціальне використання води, встановленої статтею 255 Податкового кодексу України, на дату виявлення порушення (для поверхневих, підземних, шахтних, кар'єрних та дренажних вод - грн/100 куб. м, води для потреб гідроенергетики та рибництва грн./10000 куб. м, води, яка входить до складу напоїв, - грн/куб. м). Для води з лиманів Тар аналогічний ставці рентної плати за спеціальне використання поверхневих вод для показника "Інші водні об'єкти", встановленої статтею 255 Податкового кодексу України, на дату виявлення порушення. Фактичний об'єм води, що використана самовільно без дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води)) визначається на основі даних: первинної документації, статистичної звітності, ліміту забору та використання води, індивідуальних норм водоспоживання та водовідведення або довідки фізичної особи - підприємця або юридичної особи за підписом керівництва, завіреної печаткою (за наявності).

За наслідками виявленого порушення природоохоронного законодавства інспектором Державної екологічної інспекції в Запорізькій області на підставі Протоколу №007726 від 11.06.2018 про адміністративне правопорушення винесено Постанову № 000297/01/03 від 22.06.2018 про накладення адміністративного стягнення в сумі 136,00 грн. на начальника КП «Оріхівський водоканал» ОСОБА_5

У звязку із зазначеним порушенням Інспекцією, відповідно до Методики здійснено розрахунок розміру шкоди, завданої державі внаслідок самовільного використання водних ресурсів - ОСОБА_1 підприємства Оріхівський водоканал Оріхівської міської ради Запорізької області, без дозволу на спеціальне водокористування за період з 01.04.2016 по 04.01.2017, який склав 609067, 54 грн.

Як підтверджується матеріалами справи, розрахунок заявленої до стягнення шкоди здійснювався Інспекцією за формулою З сам = 5 х W х Тар (грн.), де W - об'єм води, що використана самовільно без дозволу на спеціальне водокористування м3; Тар - розмір, аналогічний ставці рентної плати за спеціальне використання води, встановленої статтею 255 Податкового кодексу України, на дату виявлення порушення, грн./100 м3.

ОСОБА_4 із ст. 255.5.2 Податкового кодексу України для інших адміністративно територіальних одиниць Запорізької області, ставка рентної плати за спеціальне використання підземних вод за 100 м3 води 84,39 грн.

ОСОБА_4 з довідкою б/н, б/д у період з 01.04.2016 по 04.01.2017 відповідачем забрано зі свердловини - 481096 куб. м.

Учасниками спору не оспорювався розмір розрахованої шкоди в сумі 609067, 54 грн.

Щодо доводів відповідача стосовно того, що підстави для стягнення збитків в заявленому до стягнення розмірі відсутні, оскільки в його діях відсутній склад цивільного правопорушення внаслідок відсутності вини, оскільки відповідачем подано заяву про видачу дозволу, проте у встановлені строки дозвіл відповідачу отримати не вдалося, у зв'язку з чим підлягає застосуванню принцип мовчазної згоди, суд зазначає наступне.

Рішенням Оріхівської міської ради Запорізької області № 13 від 15.10.2015, визначено комунальне підприємство «Оріхівський водоканал» Оріхівської міської ради Запорізької області виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та централізованого водовідведення у м. Оріхів.

На підставі зазначеного рішення, Виконавчим комітетом Оріхівської міської ради та КП Оріхівський водоканал Оріхівської міської ради Запорізької області укладені договори від 19.10.2015 та 20.10.2016 про надання послуг з централізованого постачання холодної води та централізованого водоведедення на території м. Оріхів Запорізької області.

Також, КП Оріхівський водоканал Оріхівської міської ради Запорізької області укладені договори з:

-ТОВ Науково-виробничий центр «Запоріжгідпроект» від 29.08.2016 на розробку проекту нормативів гранично-допустимого скиду (ГДС) забруднюючих речовин КП «Оріхівський водоканал», що надходять зі зворотними водами по одному випуску в водний об'єкт р. Конка;

- ТОВ «Інститут регіональних екологічних досліджень» від 15.03.2016 на розробку та узгодження індивідуальних технологічних нормативів використання питної води КП «Оріхівський водоканал» Оріхівської міської ради Запорізької області.

З наданих до матеріалів справи доказів вбачається, що відповідач звернувся за отриманням дозволу на спеціальне водокористування 20.10.2016, про що свідчить опис вхідного пакета документів наданий адміністратору ЦНАП м.Запоріжжя (номер справи 110d_0033).

02.12.2016 Департаментом екології та природних ресурсів Запорізької обласної державної адміністрації надано відповідь в якій повідомлялось про повернення матеріалів з пропозицією подання неповного пакету документів.

Доказів наявності дозволу на спеціальне водокористування у спірний період (з 01.04.2016 по 04.01.2017) відповідачем не надано.

КП Оріхівський водоканал Оріхівської міської ради Запорізької області надано Дозвіл на спеціальне водокористування №1031/Зап., з терміном дії з 05.01.2017 по 31.12.2017.

На час звернення відповідача за отриманням дозволу Порядок погодження та видачі дозволів на спеціальне водокористування було врегульовано постановою КМУ від 13 березня 2002 р. N 321 (далі - Порядок №321).

Відповідно до п. 2 Порядку №321 дозволи видаються у разі використання води водних об'єктів:

- загальнодержавного значення - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими держадміністраціями;

- місцевого значення - органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища, обласними, Київською та Севастопольською міськими радами за погодженням із Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською, Севастопольською міськими держадміністраціями.

ОСОБА_4 з п. 3 Порядку № 321 дозволи видаються за клопотанням водокористувачів з обґрунтуванням потреби у воді, яке погоджується:

- у разі використання поверхневих вод - з органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань водного господарства, територіальними органами басейнових управлінь водних ресурсів або обласними виробничими управліннями водного господарства і меліорації (далі - органи водного господарства);

- у разі використання підземних вод - з Держгеонадрами або дочірніми підприємствами НАК "Надра України" за переліком, який затверджує Мінприроди;

- у разі використання водних об'єктів, віднесених до категорії лікувальних, - з МОЗ.

Відповідно до п. 4 Порядку №321 дозволи видаються органами, що зазначені в абзаці другому пункту 2 цього Порядку, в місячний термін з дня подання в установленому порядку клопотання, а органами, зазначеними в абзаці третьому цього пункту, - в установлені ними терміни.

Клопотання водокористувачів розглядаються у місячний термін.

У разі відмови у погодженні клопотання або у видачі дозволу водокористувачу надається відповідь з обґрунтуванням причин відмови.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності" (в редакції діючій на момент виникнення спірних правовідносин) принцип мовчазної згоди - принцип, згідно з яким суб'єкт господарювання набуває право на провадження певних дій щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності без отримання відповідного документа дозвільного характеру, за умови якщо суб'єктом господарювання або уповноваженою ним особою подано в установленому порядку заяву та документи в повному обсязі, але у встановлений законом строк документ дозвільного характеру або рішення про відмову у його видачі не видано або не направлено.

Під поняттям дозвільні органи розуміються лише ті органи виконавчої влади, державні колегіальні органи, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, які уповноважені відповідно до закону видавати документи дозвільного характеру.

ОСОБА_4 з положеннями законодавства, а саме постанови Кабінету Міністрів України №77 від 27.01.2010 ОСОБА_3 питання застосування принципу мовчазної згоди встановлено, що в разі ненадання у визначений законом строк суб'єкту господарювання документа дозвільного характеру або рішення про відмову у його видачі суб'єкт господарювання має право провадити певні дії щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності без одержання документа дозвільного характеру через 10 робочих днів з дня закінчення строку, встановленого для видачі документа дозвільного характеру або прийняття рішення про відмову в його видачі, на підставі копії опису прийнятих документів з відміткою про дату їх прийняття.

Таким чином, слід зазначити, що дії вказаного принципу передує саме подання суб'єктом господарювання або уповноваженою ним особою до дозвільного органу в установленому порядку заяви та документів на отримання дозвільного документу в повному обсязі.

Надані відповідачем документи не підтверджують його право на застосування принципу мовчазної згоди, оскільки не можуть бути розцінені як звернення за отриманням дозволу на спеціальне водокористування в розумінні положень пункту 2 Порядку №321, оскільки звернення за отриманням дозволу на спеціальне водокористування (20.10.2016) відбулося вже після початку діяльності відповідача (15.10.2015), та з неповним пакетом документів.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду передбачені ст. 1166 Цивільного кодексу України, згідно з ч.ч. 1, 2 якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Для застосування деліктної відповідальності необхідною є наявність усіх чотирьох елементів складу цивільного правопорушення, а саме: (1) протиправна поведінка особи; (2) наявність шкоди; (3) причинний зв'язок між протиправною поведінкою та шкодою; (4) вина завдавача шкоди. Причому в деліктних правовідносинах на позивача покладається обов'язок з доведення наявності шкоди, протиправності поведінки заподіювача шкоди, а також причинного зв'язку між такою протиправною поведінкою та шкодою. Водночас на заподіювача шкоди покладається обов'язок щодо доведення відсутності його вини у заподіянні цієї шкоди.

З аналізу наведених вище правових норм, що регулюють порядок спеціального водокористування, вбачається, що закінчення строку дії дозволу на спеціальне водокористування за відсутності рішення органу, що його видав, про припинення права відповідача на спеціальне водокористування не позбавляє останнього можливості продовжити строк такого водокористування у встановленому законом порядку. Водночас дії відповідача з використання вод після закінчення строку дії дозволу на спеціальне водокористування без його продовження, незважаючи на відсутность рішення компетентного органу про припинення спеціального водокористування, вважаються самовільним водокористуванням.

Також, суд зазначає, що закріплені у законодавстві гарантії прав суб'єктів приватного права (зокрема, процесуальні строки, можливість застосування принципу мовчазної згоди тощо), не повинні використовуватися для легалізації триваючого правопорушення або здійснення незаконної діяльності.

Суд зазначає, що відповідачем не було доведено правомірності своєї поведінки, оскільки внаслідок відсутності дозволу на спеціальне водокористування відповідач не повинен був здійснювати відповідне водокористування.

При цьому, доводи відповідача щодо забезпечення ним за рахунок відповідного водокористування мешканців м.Орізів, Оріхівського району, Запорізької області у відповідності до положень Закону України Про питну воду та питне водопостачання жодним чином не скасовує відповідальність і не звільняє відповідача від неї за порушення правил ст.ст. 44, 49 Водного кодексу України з огляду на наступне.

Частинами 1 та 2 статті 48 Водного кодексу України визначено, що спеціальне водокористування - це забір води з водних об'єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об'єкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів. Спеціальне водокористування здійснюється юридичними і фізичними особами насамперед для задоволення питних потреб населення, а також для господарсько-побутових, лікувальних, оздоровчих, сільськогосподарських, промислових, транспортних, енергетичних, рибогосподарських (у тому числі для цілей аквакультури) та інших державних і громадських потреб.

В свою чергу, в преамбулі Закону України Про питну воду та питне водопостачання вказано, що наведений ОСОБА_6 визначає правові, економічні та організаційні засади функціонування системи питного водопостачання, спрямовані на гарантоване забезпечення населення якісною та безпечною для здоров'я людини питною водою.

Статтею 15 Закону України Про питну воду та питне водопостачання визначено, що господарська діяльність у сфері питного водопостачання включає: централізоване питне водопостачання міст, інших населених пунктів; питне водопостачання за допомогою пунктів розливу питної води (в тому числі пересувних); виробництво фасованої питної води; питне водопостачання за допомогою індивідуальних та колективних установок (пристроїв) підготовки питної води.

Відповідно до статті 16 Закону України Про питну воду та питне водопостачання, забезпечення споживачів питної води централізованим питним водопостачанням, а також за допомогою пунктів розливу питної води (в тому числі пересувних) або фасованою питною водою здійснюють підприємства питного водопостачання. Підприємство питного водопостачання провадить свою діяльність на підставі визначених документів, зокрема, дозволу на спеціальне водокористування або дозволу на користування надрами (у разі використання підземних вод).

Статтею 17 Закону України Про питну воду та питне водопостачання унормовано, що підприємство питного водопостачання провадить свою діяльність відповідно до порядку спеціального водокористування, пов'язаного із застосуванням водопровідних мереж, споруд, технічних пристроїв для забору води безпосередньо з водних об'єктів. Спеціальне водокористування здійснюється на підставі дозволу, який видається у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У дозволі на спеціальне водокористування визначаються ліміти та строки спеціального водокористування. Строки спеціального водокористування встановлюються органом, який видає дозвіл на спеціальне водокористування. У разі використання підземних вод для питного водопостачання відповідне підприємство повинне одержати згідно з законом дозвіл на користування надрами.

З огляду на викладені норми чинного законодавства, суд зазначає, що саме на відповідача, як на особу, яка забезпечує споживачів питною водою для певних потреб, вимогами Закону України Про питну воду та питне водопостачання покладено обовязок здійснювати відповідне водопостачання на підставі дозволу, який видається у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. При цьому, норми вказаного Закону носять імперативний, а не альтернативний характер, і відповідно, покладають на відповідача саме обовязок оформити відповідний дозвіл. ОСОБА_6 не містить виключень стосовно можливості надавати відповідні послуги без дозволу, як не передбачає і надання відповідних послуг за принципом мовчазної згоди.

Суд зазначає, що юридичною природою даного спору є стягнення шкоди, завданих державі за водокористування без спеціального дозволу і при вирішенні даного спору підлягають встановленню факти відповідного видобутку води без дозволу на спеціальне водокористування та перевірка їх доказами.

Обставини стосовно правомірності та/або неправомірності зволікання відповідного органу щодо розгляду документів відповідача (як зазначає відповідач відповідь датована 02.12.2016 зі спливом встановленого законодавством строку для видачі/відмови у видачі такого дозволу) стосовно оформлення продовження строку дії дозволу щодо спеціального водокористування - не впливають на виникнення та існування в часі обставини видобутку відповідачем води без спеціального дозволу, яка відбулася та існувала протягом періоду часу з 01.04.2016 по 04.01.2017, що сторонами не заперечувалось, а вимогами чинного законодавства передбачено правову конструкцію застосування відповідальності саме за наявності такої обставини.

Проте, відповідач не позбавлений права звернутися до відповідного органу з вимогами відшкодувати завдану шкоду у випадку наявності вини останнього у зволіканні розгляду питання щодо продовження дії дозволу на спеціальне водокористування.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 09.11.2018 у справі №908/1593/17.

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

ОСОБА_4 з ст. 74 ГПК України обовязок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Позивач надав всі необхідні докази в обґрунтування позовних вимог.

Доводи відповідача спростовуються встановленими обставинами справи.

Оцінивши у сукупності зібрані у справі письмові докази, пояснення представників сторін та встановлені обставини, суд вважає наявними правові підстави для задоволення позову.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача, оскільки спір доведено до суду з його вини.

Керуючись ст. ст. 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Державної екологічної інспекції у Запорізькій області до ОСОБА_1 підприємства Оріхівський водоканал Оріхівської міської ради Запорізької області задовольнити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_1 підприємства Оріхівський водоканал Оріхівської міської ради Запорізької області (70500, Запорізька область, м. Оріхів, вул.Запорізька, буд. 9, ) шкоду, завдану державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства в розмірі 609067 (шістсот дев'ять тисяч шістдесят сім) грн. 54 коп. на наступні реквізити: р/р №8397, , МФО 899998, код бюджетної класифікації: 24062100, банк отримувача Казначейство України (ЕАП) отримквач Управління державної казначейської служби України у Оріхівському районі Запорізької області (отг. м. Оріхів).

Стягувач: Державна екологічна інспекція у Запорізькій області (69035, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд. 72-а, ). Видати наказ.

3.Стягнути з ОСОБА_1 підприємства Оріхівський водоканал Оріхівської міської ради Запорізької області (70500, Запорізька область, м. Оріхів, вул.Запорізька, буд. 9, ) на користь Державної екологічної інспекції у Запорізькій області (69035, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд. 72-а, ; р/р №1154, МФО 820172, банк ОПЕРУ Державного казначейства України) 9136 (дев'ять тисяч сто тридцять шість) грн. 01 коп. судового збору. Видати наказ.

Повне рішення оформлено і підписано у відповідності до вимог ст. ст. 240, 241 ГПК України 04 квітня 2019 р.

Суддя Н.Г.Зінченко

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Центрального апеляційного господарського суду через господарський суд Запорізької області, а у разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.