ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.2019

м. Дніпро

Справа № 904/5698/18

Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Новікова Р.Г. при секретарі судового засідання Мартич А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали

За позовом Приватного акціонерного товариства "Запоріжкокс", м. Запоріжжя

до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро

про стягнення 15966грн.76коп.

Представники:

Від позивача: не з'явився

Від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ: Приватне акціонерне товариство "Запоріжкокс" звернулось до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" з позовом про стягнення шкоди, завданої недостачею вантажу у розмірі 15966грн.76коп.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 26.12.2018р. (суддя - Юзіков С.Г.) прийнято позовну заяву до розгляду та відкрите провадження у справі №904/5698/18. Розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами загального позовного провадження.

24.01.2019р. на адресу суду від Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" надійшов відзив на позовну заяву, за змістом якого останній зазначає, що пункт 27 Правил видачі вантажів визначає норми недостачі при перевезенні в залежності від властивостей вантажу, які вказані у відсотках від маси вантажу і складаються із двох показників: норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто. Вантаж вважається доставленим без втрат, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто. При видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить: 2% маси, зазначеної в перевізних документах.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 24.01.2019р. відкладалось підготовче засідання на 19.02.2019р.

19.02.2019р. на адресу суду від Приватного акціонерного товариства "Запоріжкокс" надійшла відповідь на відзив. Позивач заперечує проти доводів відповідача про застосування 2% норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто, оскільки залізнична накладна №50227164 не містить даних щодо маси вантажу переданого до перевезення в сирому (свіжому) або у вологому стані, в даній накладній вказано показники якості щодо вмісту золи 9% та вологи 10,5%, які передбачені умовами договору.

19.02.2019р. на адресу суду надійшло клопотання позивача про розгляд справи без участі його повноважного представника.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 19.02.2019р. закрите підготовче провадження. Призначений розгляд справи по суті в судовому засіданні на 13.03.2019р.

На підставі розпорядження керівника апарату Господарського суду Дніпропетровської області №243 від 13.03.2019р., у зв'язку з перебуванням судді Господарського суду Дніпропетровської області Юзікова С.Г. на лікарняному, проведений повторний автоматизований розподіл справи №904/5698/18.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.03.2019р., справу №904/5698/18 передано на розгляд судді Господарського суду Дніпропетровської області Новіковій Р.Г.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 14.03.2019р. прийнято справу №904/5698/18 до свого провадження, розгляд справи вирішено здійснювати зі стадії розгляду справи по суті, судове засідання призначено на 10.04.2019р.

В судове засідання від 10.04.2019р. представники сторін не з'явились. Позивач подав клопотання про розгляд справи без його повноважного представника.

З’ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив.

Між Приватним акціонерним товариством "Запоріжкокс" та Приватним акціонерним товариством "Інкостіл Груп" був укладений договір №18/142 від 27.02.2018р. про поставку концентрату вугільного марки К (а.с.32-38).

Згідно специфікації від 22.05.2018р. (а.с.39) Приватним акціонерним товариством "Запоріжкокс" та Приватним акціонерним товариством "Інкостіл Груп" узгоджено, що поставляється концентрат кам’яного вугілля марки К, кількістю - 11855 тон, вартість без ПДВ за 1 тону - 4479грн.08коп., всього вартістю з ПДВ - 63719392грн.08коп.

Приватним акціонерним товариством "Інкостіл Груп" виставлено рахунок-фактури №68393 від 14.06.2018р. (а.с.20), який Приватним акціонерним товариством "Запоріжкокс" оплачено згідно банківських виписок (а.с.30-31).

На виконання умов договору поставки на адресу позивача згідно залізничної накладної №50227164 від 14.06.2018р. направлено вантаж – концентрат вугільний.

Зі станції відправлення Удачна Донецької області ТОВ “Збагачувальна фабрика “Свято-Зарваринська” здійснено відправлення вагонів №62256748, №56614951, №55022065 на станцію Запоріжжя - Ліве, згідно з залізничною накладною №50227164 від 14.06.2018р. (одержувач – ПАТ "Запоріжкокс").

На станції Запоріжжя–Ліве Придніпровської залізниці було складено комерційний акт №460005/804 від 21.06.2018р., відповідно до якого виявлено, що вагон №55022065 від 21.06.2018р.

Відповідно до розділу "Д" комерційного акту, у доповнення акту загальної форми №34780 від 19.06.2018р., при здійсненні комісійного зважування вагону №55022065 на вагонних 150т вагах, (держповірка №085 від 07.05.2018р.) у вагоні виявлено менше проти документа на 1800кг кам’яне вугілля, який у вагоні вміститися міг. За документом - вантаж маркований катком-ущільнювачем і поперечними смугами. Навантаження шапкоподібне на рівні бортів. Нетто: 69800кг, тара: 22100кг.

В розділі "Д" комерційного акту №460005/804 від 21.06.2018р. зазначено: "маркування порушене, над 1-ми люками довжиною 150 см, шириною 280 см, глибиною 40-50 см, над 7-ми люками довжиною 150 см, шириною 280 см, глибиною 40-50 см. В технічному відношенні вагон справний, двері цільнометалеві, люка зариті, течі вантажу немає. При повторному зважуванні дані не змінилися".

Таким чином, комерційним актом №460005/804 від 21.06.2018р. встановлено, що недостача вантажу у вагоні №55022065 складає 1800кг.

На станції Запоріжжя–Ліве Придніпровської залізниці було складено комерційний акт №460005/805 від 21.06.2018р., відповідно до якого виявлено, що вагон №56614951 від 21.06.2018р.

Відповідно до розділу "Д" комерційного акту, у доповнення акту загальної форми №34779 від 19.06.2018р., при здійсненні комісійного зважування вагону №56614951 на вагонних 150т вагах, (держповірка №085 від 07.05.2018р.) у вагоні виявлено менше проти документа на 1600кг кам’яне вугілля, який у вагоні вміститися міг. За документом - вантаж маркований катком-ущільнювачем і поперечними смугами. Навантаження шапкоподібне на рівні бортів. Нетто: 68800кг, тара: 21500кг.

В розділі "Д" комерційного акту №460005/805 від 21.06.2018р. зазначено: "маркування порушене, над 1-ми люками довжиною 150 см, шириною 280 см, глибиною 40-50 см, над 1-ми люками довжиною 150 см, шириною 280 см, глибиною 40-50 см. В технічному відношенні вагон справний, двері цільнометалеві, люка зариті, течі вантажу немає. При повторному зважуванні дані не змінилися".

Таким чином, комерційним актом №460005/805 від 21.06.2018р. встановлено, що недостача вантажу у вагоні №56614951 складає 1600кг.

На станції Запоріжжя–Ліве Придніпровської залізниці було складено комерційний акт №460005/806 від 21.06.2018р., відповідно до якого виявлено, що вагон №62256748 від 21.06.2018р.

Відповідно до розділу "Д" комерційного акту, у доповнення акту загальної форми №34778 від 19.06.2018р., при здійсненні комісійного зважування вагону №56614951 на вагонних 150т вагах, (держповірка №085 від 07.05.2018р.) у вагоні виявлено менше проти документа на 1650кг кам’яне вугілля, який у вагоні вміститися міг. За документом - вантаж маркований катком-ущільнювачем і поперечними смугами. Навантаження шапкоподібне на рівні бортів. Нетто: 68800кг, тара: 21500кг.

В розділі "Д" комерційного акту №460005/805 від 21.06.2018р. зазначено: "маркування порушене, над 7-ми люками довжиною 150 см, шириною 280 см, глибиною 40-50 см. В технічному відношенні вагон справний, двері цільнометалеві, люка зариті, течі вантажу немає. При повторному зважуванні дані не змінилися".

Таким чином, комерційним актом №460005/806 від 21.06.2018р. встановлено, що недостача вантажу у вагоні №62256748 складає 1650кг.

Позивач вважає, що недостача вантажу в спірних вагонах виникла з вини відповідача, який не забезпечив збереження вантажу під час перевезення, та просить стягнути вартість недостачі кам’яного вугілля в сумі 15966грн.76коп. (розрахунок вартості недостачі вантажу зроблено із врахуванням норми недостачі у розмірі 1% маси нетто вантажу), що і є причиною спору.

Відповідно до статті 307 Господарського кодексу України, положення якої кореспондуються із положеннями статті 909 Цивільного кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало.

Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини (стаття 924 Цивільного кодексу України).

Згідно п. 129 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №457 від 06.04.1998р. (далі – Статут) обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Відповідно до статті 114 Статуту залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі. Недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу (статті 115 Статуту).

В матеріалах справи містяться акт приймання-передачі №68393 від 14.06.2018р. (а.с.21) концентрат вугілля кам’яного підписаний між постачальником та ТОВ “Інкостіл Груп” як покупцем, рахунок-фактура №68393 від 14.06.2018р. на підставі яких було визначено вартість вантажу.

Правила оформлення перевізних документів, затверджені наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. №644 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000р. за №862/5082, визначають порядок оформлення перевізних документів, форми бланків перевізних документів та їх зміст.

Відповідно до п.1.1. Правил оформлення перевізних документів на кожне відправлення вантажу відправник повинен подати станції навантаження накладну (комплект перевізних документів). Накладна є складовою частиною комплекту перевізних документів, до якого, крім неї, входять: дорожня відомість, корінець дорожньої відомості та квитанція про приймання вантажу.

Відповідно до п.1.3 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. №644 усі відомості, передбачені формою бланка перевізного документа, повинні бути внесені відправником до відповідних граф. Виправлення не допускаються; у разі зміни відомостей, унесених до перевізного документа, відправник зобов'язаний заповнити новий перевізний документ. Зміни й доповнення, які вносяться у перевізні документи залізницею, засвідчуються підписом відповідального працівника і штемпелем станції.

Надані позивачем до позовної заяви накладна №50227164 від 14.06.2018р. в розділі "найменування вантажу" містить найменування вантажу – концентрат вугільний.

Відповідно до частини 3 статті 314 Господарського кодексу України за шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, а саме, у разі втрати або недостачі вантажу, перевізник відповідає в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає.

Пункт 27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 року №644, визначає норми недостачі при перевезенні в залежності від властивостей вантажу, які вказані у відсотках від маси вантажу і складаються із двох показників: норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто.

Відповідно до п. 27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644, вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто; при видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить 1% маси, зазначеної в перевізних документах.

Згідно ст.924 Цивільного кодексу України перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало; перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Також, відповідно до частин 1, 2 та 3 статті 314 Господарського кодексу України перевізник несе відповідальність за втрату, нестачу та пошкодження прийнятого до перевезення вантажу, якщо не доведе, що втрата, нестача або пошкодження сталися не з його вини; у транспортних кодексах чи статутах можуть бути передбачені випадки, коли доведення вини перевізника у втраті, нестачі або пошкодженні вантажу покладається на одержувача або відправника; за шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, перевізник відповідає: у разі втрати або нестачі вантажу - в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає; у разі пошкодження вантажу - в розмірі суми, на яку зменшилася його вартість; у разі втрати вантажу, зданого до перевезення з оголошенням його цінності, - у розмірі оголошеної цінності, якщо не буде доведено, що вона є нижчою від дійсної вартості вантажу.

Статтею 23 Закону України від 04.07.1996р. №273/96-ВР "Про залізничний транспорт" передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання зобов'язань за договором про організацію перевезень вантажів перевізники несуть відповідальність за неповну і несвоєчасну подачу вагонів і контейнерів для виконання плану перевезень, а вантажовідправники за невикористання наданих транспортних засобів у порядку та розмірах, що визначаються Статутом залізниць України; перевізники також несуть відповідальність за зберігання вантажу, багажу, вантажобагажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу, а також за дотримання терміну їх доставки в межах, визначених Статутом залізниць України; за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезень вантажу, багажу, вантажобагажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

Згідно ст. 110 Статуту залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству; обов'язки збереження, супроводження та охорони особливо цінних та небезпечних вантажів, перелік яких встановлюється Правилами, покладаються на відправника.

Відповідно до ст. 31 Статуту залізниця зобов'язана подавати під завантаження справні, придатні для перевезення відповідного вантажу, очищені від залишків вантажу, сміття, реквізиту, а у необхідних випадках продезінфіковані вагони та контейнери; оскільки незбереження вантажу може бути наслідком як технічної несправності вагона або контейнера, так і їх непридатності для перевезення певного вантажу (тобто у комерційному відношенні), то господарським судам у вирішенні спорів слід розмежовувати відповідні поняття; вагон (контейнер) може бути цілком справним, але таким, що не забезпечить збереження якості певного вантажу, наприклад, має стійкий запах, що впливає на завантажені до нього продовольчі товари; саме в такому випадку йдеться про непридатність вагона (контейнера) у комерційному відношенні; згідно з зазначеною статтею Статуту придатність вагона чи контейнера для перевезення відповідного вантажу у комерційному відношенні визначається відправником або залізницею, якщо вона здійснює завантаження; отже, якщо псування вантажу є наслідком комерційної несправності вагона (контейнера), відповідальність за це несе той, хто завантажив продукцію у вагон (контейнер); у випадках, коли під завантаження подано несправний за своїм технічним станом вагон або контейнер, відправник повинен відмовитись від їх використання; якщо він цього не зробив, відповідальність за втрату, недостачу, псування або пошкодження вантажу, що сталися внаслідок технічної несправності рухомого складу, покладається на відправника; винятки з цього правила можуть мати місце тоді, коли з матеріалів справи вбачається, що технічна несправність мала прихований характер або виникла у процесі перевезення вантажу; прихованими є такі технічні несправності, які не могли бути виявлені відправником під час звичайного огляду вагону або контейнера; у такому разі відповідальність за незбереження вантажу покладається на залізницю.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 114 Статуту залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, а саме:

- за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі;

- за втрату вантажу, який здано до перевезення з оголошеною вартістю, - у розмірі оголошеної вартості, а якщо залізниця доведе, що оголошена вартість перевищує дійсну, - у розмірах дійсної вартості;

- за псування і пошкодження - у розмірах тієї суми, на яку було знижено його вартість.

Недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Щодо заперечень відповідача відносно того, що концентрат вугільний здавався до перевезення у вологому стані, а тому у розрахунку нестачі вантажу необхідно застосовувати 2% норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто, передбаченої пунктом 27 "Правил видачі вантажів", затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000, слід зазначити наступне:

- в графі 20 залізничної накладної відправником зазначаються: найменування вантажу відповідно до Алфавітного списку вантажів Єдиної тарифно-статистичної номенклатури вантажів та відмінні ознаки вантажу (у твердому, рідкому або вологому стані, у свіжому або сушеному та іншому вигляді), та інше;

- відповідно до п.1.1 договору №18/142 від 27.02.2018 постачальник зобов'язується поставити вугільну продукцію - вугільний концентрат марки К з граничними показниками якості: зола (mах) - 9,0%, вологаю (mах) - 10,5%, сірка (mах) - 0,8%;

- у графі 7 залізничної накладної №50227164 відправником вказано дані про вантаж, а саме: показники якості вугільного концентрату марки К, групи "К1" щодо вмісту золи 9,0% та вологи 10,5%; в той же час, в графі 20 вказаної залізничної накладної відсутні дані про ознаки вантажу (у твердому, рідкому або вологому стані), відомості про завантаження вантажу у вологому стані, які визначені Правилами оформлення перевізних документів та додатком 3 до Правил оформлення перевізних документів.

Поняття показника якості вантажу волога, який залежить від призначення вантажу та умов його виробництва й експлуатації, не є тотожним з поняттям вантаж, який передається до перевезення в сирому (свіжому) або у вологому стані. Сирий (свіжий) або вологий стан передбачає будь-яке намокання вантажу, у тому числі внаслідок випадання атмосферних опадів, яке виявляється при візуальному спостереженні. Саме намоклий вантаж має властивість втрачати вагу в процесі швидкого висихання при нетривалому періоді перевезення.

Враховуючи вищевикладене, суд відхиляє доводи відповідача відносно необхідності розрахунку норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто на рівні 2% маси вантажу, оскільки зазначена у накладних вологість на рівні 10,5%, є показником якості товару згідно умов договору поставки та не відноситься до відмінних ознак вантажу, прийнятого залізницею до перевезення.

Відповідно до ст. 24 Статуту залізниць України залізниця має право перевірити правильність відомостей про вантаж, зазначених відправником у накладній, на станції відправлення, під час перевезення та на станції призначення.

На станції відправлення вантаж був прийнятий до перевезення без зауважень.

За результатом розрахунку здійсненого позивачем та перевіреного судом сума недостачі складає 15966грн.76коп.

У вагоні №55022065 на суму 5932грн.36коп. (1800кг – виявлена недостача) – 698кг (норма недостачі 1% маси вантажу) = 1102кг. 1102кг х 4486грн.05коп.(сума ціна за тону)+ 988грн.73коп. (розмір ПДВ - 20%) = 5932грн.36коп.

У вагоні №56614951 на суму 4909грн.54коп. (1600кг – виявлена недостача) – 688кг (норма недостачі 1% маси вантажу) = 912кг. 912кг х 4486грн.05коп.(сума ціна за тону)+ 818грн.26коп. (розмір ПДВ - 20%) = 4909грн.54коп.;

У вагоні №62256748 на суму 5124грн.86коп. (1650кг – виявлена недостача) – 698кг (норма недостачі 1% маси вантажу) = 952кг. 952кг х 4486грн.05коп.(сума ціна за тону)+ 854грн.14коп. (розмір ПДВ - 20%) = 5124грн.86коп.

За наведеного, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю в сумі 15966грн.76коп.

Судові витрати розподіляються відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України та покладаються на відповідача.

Керуючись нормами Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №457 від 06.04.1998р. (із змінами та доповненнями), Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Мінтрансу України №644 від 21.11.2000р. (Зареєстрований: Мін'юст України, 24.11.2000 за №862/5083), Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 року №644, статей Господарського кодексу України, ст.ст. 3, 4, 13, 20, 41, 42, 74, 76, 77, 78, 79, 91, 129, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства "ЗАПОРІЖКОКС" до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення шкоди, завданої недостачею, в розмірі 15966грн.76коп. – задовольнити.

Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м.Київ, вул. Тверська, буд. 5, ) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (49038, м. Дніпро, пр.Дмитра Яворницького, 108) на користь Приватного акціонерного товариства "ЗАПОРІЖКОКС" (69600, м. Запоріжжя, вул. Діагональна, буд 4, ) шкоду, завдану недостачею, в розмірі 15966грн.76коп. та судовий збір в розмірі 1921грн.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

В судовому засіданні 10.04.2019р. відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 15.04.2019р.

Суддя Р.Г.Новікова