ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

09.04.2019 Справа № 905/367/19

Господарський суд Донецької області у складі судді Величко Н.В.

при секретарі судового засідання Хадієвій М.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження матеріали

за позовом: Фізичної особи - підприємця Бурченко Олександра Борисовича (РНОКПП: НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_1; адреса для листування: АДРЕСА_5),

до відповідача: Фізичної особи - підприємця Крутоусова Валерія Володимировича (РНОКПП: НОМЕР_2, адреса: АДРЕСА_2),

про: стягнення 118000 грн., -

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: не з'явився, -

СУТЬ СПОРУ:

Фізична особа - підприємець Бурченко Олександр Борисович звернувся до господарського суду Донецької області з позовною заявою б/н від 11.02.2019 до Фізичної особи - підприємця Крутоусова Валерія Володимировича про стягнення 118000 грн., з яких: 18000 грн. - сума надмірно сплаченої орендної плати за договором оренди нежитлового приміщення б/н від 01.08.2018; 100000 грн. - штрафу на підставі пунктів 5.2., 5.3. договору оренди нежитлового приміщення б/н від 01.08.2018.

Нормативно вимоги обґрунтовано положеннями ст. ст. 509, 526, 627, 629, 1212, ст. 230 Господарського кодексу України.

На підтвердження позовних вимог надано суду: договір оренди нежитлового приміщення від 01.08.2018, акт прийому - передачі до договору оренди нежитлового приміщення від 01.01.2018, акт від 25.09.2018 до договору оренди нежитлового приміщення від 01.08.2018, повідомлення про розірвання договору оренди від 01.08.2018, додаткова угода від 25.09.2018 до договору оренди від 01.08.2018, акт звірки взаєморозрахунків за період січень 2018 - січень 2019, договір суборенди нежитлового приміщення від 01.08.2018 з додатками, акт прийому передачі від 01.08.2018 для проведення ремонтно - оздоблюваних робіт до договору суборенди нежитлового приміщення від 01.08.2018, акт прийому - передачі від 03.09.2019 до договору суборенди нежитлового приміщення від 01.08.2018, додаткова угода від 25.09.2018 до договору суборенди від 01.08.2018, платіжне доручення №156 від 04.09.2018, платіжне доручення №137 від 10.08.2018, претензія від 12.12.2018, конверт та рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, поштове відстеження, попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, як позивач поніс і які очікує понести в зв'язку із розглядом справи, копії яких долучено до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 25.02.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №905/367/19; визначено розгляд справи здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження; розгляд справи по суті призначено на 19.03.2019; визначено сторонам строк для вчинення дій процесуального характеру; явка представників сторін у судове засідання визнана не обов'язковою.

Ухвалою суду від 19.03.2019 відкладено розгляд справи на 09.04.2019 року; запропоновано відповідачу надати суду відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), що підтверджують доводи відповідача; копію відзиву на позовну заяву і всі додані до нього докази направити позивачу, докази направлення надати суду; запропоновано позивачу надати суду відповідь на відзив на позовну заяву (за наявності); копію відповіді на відзив на позовну заяву і всі додані до неї докази направити відповідачу, докази направлення надати суду; зобов'язано сторін забезпечити отримання канцелярією суду витребуваних судом документів не пізніше, ніж за п'ять днів до дати судового засідання; попереджено відповідача, що у разі ненадання відзиву на позов у встановлений судом строк, справа згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України може бути розглянута за наявними в ній матеріалами; явка представників сторін у судове засідання визнана не є обов'язковою.

Відповідач письмового відзиву не надав, про відкриття провадження у справі №905/367/19 та про відкладення розгляду справи повідомлений належним чином.

Так, ухвала суду від 25.02.2019 та від 19.03.2019 була надіслана відповідачу на адресу, зазначену у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та на адресу, вказану у позовній заяві, проте, відповідно до відстеження пересилання поштового відправлення на офіційному веб-сайті Публічного акціонерного товариства "Укрпошта" в мережі Інтернет за штрихкодовими ідентифікаторами 742 та 697) виявлено, що відправлення не було вручено відповідачу. Відомостей щодо зміни місцезнаходження відповідача в період розгляду справи суду не надано.

Крім того, ухвала суду від 25.02.2019 про відкриття провадження у справі № 905/367/19 та відкладення розгляду справи від 19.03.2019 розміщені в Єдиному державному реєстрі судових рішень на офіційному веб-порталі судової влади України, доступ до якого є вільним, цілодобовим і безкоштовним, а відомості такого Реєстру є офіційними.

Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі (ст. 241 ГПК України).

За приписами ст. 251 ГПК України відзив подається протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Позивач має право подати до суду відповідь на відзив, а відповідач - заперечення протягом строків, встановлених судом в ухвалі про відкриття провадження у справі. Треті особи мають право подати пояснення щодо позову в строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, а щодо відзиву - протягом десяти днів з дня його отримання.

Відповідно до положень ст.113, ч.7 ст.116, ч.1 ст.118 ГПК України, строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом; право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку; строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв'язку.

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Судові дебати не проводяться (ч.8 ст. 252 ГПК України).

Суд також враховує положення частини 1 статті 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» 04.11.1950 року про право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, протягом розумного строку.

В судове засідання, що відбулось 09.04.2019, сторони своїх представників не направили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Враховуючи, що явка уповноважених представників сторін в судове засідання обов"язковою не визнавалась, тому суд вважає, що справа № 905/367/19 може бути розглянута за наявними в справі матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

01.08.2018 між Фізичною особою - підприємцем Крутоусовим Валерієм Володимировичем (далі - орендодавець, відповідач) та Фізичною особою - підприємцем Бурченком Олександром Борисовичем (далі - орендар, позивач) укладено договір оренди нежитлового приміщення, відповідно до п. 1.1. якого орендодавець передає, а орендар приймає у платне орендне користування нежитлове приміщення площею 18 кв.м., розташоване за адресою: м. Маріуполь, пр. Будівельників, 125 (далі за текстом - об'єкт оренди).

За умовами п. п. 1.2., 1.3. договору, об'єкт оренди буде використовуватися з метою здійснення господарської діяльності. Орендодавець гарантує, що об'єкт оренди знаходиться у його (правомірному користуванні), не є проданим, не перебуває в заставі, в тому числі податковій, під арештом та не є предметом судового спору.

Орендар має право передавати об'єкт оренди, або його частину в суборенду без додаткової згоди орендодавця (п.п. 2.3.10. договору).

Термін оренди за договором - до 31.12.2019 з моменту передачі об'єкту оренди за актом прийому - передачі (8.1. договору).

Згідно з п. 3.1. передача об'єкту оренди проводиться за актом прийому - передачі, який є невід'ємною частиною договору, 01.08.2018 року.

Повернення об'єкту оренди відбувається орендарем орендодавцю після спливу терміну оренди або при достроковому розірванні договору, за актом прийому - передачі (повернення) протягом 3 (трьох) робочих днів у стані, придатному для використання та подальшої експлуатації з врахуванням нормального зносу (п. 3.2. договору).

Відповідно до п.4.1. договору, розмір щомісячної орендної плати за об'єктом оренди з урахуванням її індексації складає 15000 (п'ятнадцять тисяч) грн.

За умовами п.п. 4.1.1. договору, протягом 5 (п'яти) банківських днів з моменту підписання договору орендар сплачує орендодавцю орендну плату за останній місяць оренди. Оскільки сума орендної плати за останній місяць оренди сплачена на умовах предоплати, її розмір не змінюється, якщо протягом строку дії договору відбувається підвищення розміру орендної плати.

Протягом 5 (п'яти) банківських днів з моменту підписання Акту прийому - передачі орендар оплачує орендодавцю орендну плату за перший місяць оренди (п. 4.1.2 договору).

Орендна плата нараховується з моменту підписання Акту прийому-передачі об"єкта оренди уповноваженими представниками сторін. Орендна плата за неповний календарний місяць розраховується, виходячи із фактичної кількості днів користування орендарем об"єктом оренди (п.4.2 договору). За період, у який орендар не має можливості користуватися об"єктом оренди, орендна плата не нараховується та орендарем не сплачується (п.4.3 договору).

Сума орендної плати сплачується орендарем в безготівковому порядку на поточнийрахунок орендодавця до 5-го числа поточного місяця а підставі договору (п.4.4 договору).

В випадку дострокового розірвання договору з ініціативи орендодавця, орендодавець сплачує орендарю 50000 (п'ятдесят тисяч) грн. 00 коп. на протязі 3 (трьох) робочих днів з моменту пред'явлення вимоги орендарем. У випадку якщо орендодавець порушив чи ввів оману орендаря, щодо п. 1.3., 1.4. цього договору, в тому числі у разі знесення об'єкта оренди до закінчення строку дії цього договору, орендодавець сплачує орендарю штраф в розмірі 50000 (п'ятдесят тисяч) грн. 00 коп. на протязі 3 (трьох) робочих днів з моменту виявлення порушення орендарем (п.5.2., 5.3. договору).

Відповідно до п.п. 7.2., 7.3., 7.4. договору, договір може бути достроково розірваний у односторонньому порядку на вимогу орендаря за умови письмово повідомлення орендодавця за 30 (тридцять) календарних днів до передбачуваної дати розірвання. Договір може бути достроково розірваний у односторонньому порядку на вимогу орендодавця, за умови письмового повідомлення орендаря за 30 (тридцять) календарних днів до передбачуваної дати розірвання, у випадках: - використання об'єкту оренди з метою, не передбаченою у п. 1.2. договору; - несплати орендної плати протягом трьох місяців поспіль. Сплив терміну дії договору не звільняє сторін від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов'язань, прийнятих на себе за договором.

Договір вступає в силу з моменту підписання сторонами та діє до моменту підписання сторонами акту прийому-передачі (повернення) об"єкту оренди (п.8.2 договору).

Матеріали справи свідчать, що на виконання умов договору, 01.08.2018 року за актом прийому - передачі до договору оренди нежитлового приміщення від 01.01.2018 відповідач передав, а позивач прийняв у строкове платне орендне користування нежитлове приміщення площею 18 кв.м., розташоване за адресою: м. Маріуполь, пр. Будівельників, 125.

Сторонами визначено, що технічний стан об'єкту оренди на момент його передачі задовільний та придатний для використання згідно умов договору оренди нежитлового приміщення від 01.08.2018. Показники лічильника електроенергії станом на 02.08.2018 - 1207.

Зазначений акт підписаний сторонами без зауважень.

01.08.2018 між Фізичною особою - підприємцем Бурченком Олександром Борисовичем (далі - суборендодавець, позивач) та Повним товариством «Ломбард Донкредит товавариство з обмеженою відповідальністю «Інтер - Ріелті» і компанія» (далі - суборендар) укладено договір суборенди нежитлового приміщення, відповідно до п. 1.1. суборендодавець передає, а суборендар приймає у строкове платне суборендне користування нежитлове приміщення площею 13 кв.м., розташоване за адресою: м. Маріуполь, пр. Будівельників, 125.

25.09.2018 року за адресою: м. Маріуполь, пр. Будівельників, 125, виявлено факт демонтажу (знесення) приміщення, що було предметом договору оренди від 01.08.2018, укладеного між ФОП Крутоусовим В.В. та ФОП Бурченко О.Б., та яке в подальшому було передано в суборенду ПТ «Донкредит» та ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» для розміщення відокремлених підрозділів. Приміщення не придатне для використання за договором оренди від 01.08.2018, укладеним між ФОП Крутоусовим В.В. та ФОП Бурченко О.Б., про що було складено акт, який підписаний Крутоусовим В.В., представником ФОП Бурченко О.Б. та представником ПТ «Донкредит» та ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» (а.с. 16).

Крім того, 25.09.2018 позивачем було отримано повідомлення від відповідача про те, що у зв'язку із проведеним 25.09.2018 року демонтажем (знесенням) приміщення за адресою: м. Маріуполь, пр. Будівельників, 125, що було предметом договору оренди від 01.08.2018, укладеним між ФОП Крутоусовим В.В. та ФОП Бурченко О.Б., та повідомив про неможливість подальшого використання приміщення за вищезазначеним договором оренди та про розірвання цього договору оренди з 25.09.2018 року. Останній день нарахування орендної плати - 24.09.2018 року.

Також, сторонами була підписана додаткова угода до договору оренди від 01.08.2018, зі змісту якої вбачається, що за ініціативою орендодавця, у зв'язку із проведенням 25.09.2018 року демонтажу (знесення) об'єкту оренди, що унеможливлює його подальше використання за договором оренди від 01.08.2018 року, сторони вирішили укласти цю додаткову угоду про дострокове розірвання договору оренди від 01.08.2018 року з 25.09.2018.

Останній день нарахування плати - 24.09.2018 року.

В частині фінансових зобов'язань договір оренди діє до повного їх виконання сторонами.

Акт прийому - передачі (повернення) об'єкту оренди сторонами не складається, у зв'язку із фізичною відсутністю об'єкту оренди за адресою: м. Маріуполь, пр. Будівельників, 125.

Дана додаткова угода вступає в силу з моменту її підписання сторонами та є невід'ємною частиною договору оренди від 01.08.2018.

Матеріали справи свідчать, що позивачем 14.12.2018 на адресу відповідача була надіслана претензія б/н від 12.12.2018 згідно з якою, останній просив відповідача повернути невикористані авансові платежі з орендної плати в загальній сумі 18000 грн. та сплатити штраф у розмірі 50000 (п'ятдесят тисяч) грн.

Предметом розгляду у цій справі є вимоги позивача про стягнення з відповідача 118000 грн., з яких: 18000 грн. - сума надмірно сплаченої орендної плати за договором оренди нежитлового приміщення б/н від 01.08.2018; 100000 грн. - штрафу на підставі пунктів 5.2., 5.3. договору оренди нежитлового приміщення б/н від 01.08.2018.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв"язок доказів у сукупності (ст.86 ГПК України).

Згідно із ч.ч.1-2 ст.509 Цивільний кодекс України (далі - ЦК України), зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію: передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно із ст.174 ГК України однією з підстав виникнення господарського зобов'язання є укладання господарського договору та іншої угоди, що передбачені законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно із ч.1 ст.626, ч.1 ст.627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч.1 ст.628, ч.1 ст.629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Приписами ст. 759 ЦК України визначено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Відповідно до ст.631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення. Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Згідно вимог ч. 3 ст. 651 ЦК України у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Відповідно до вимог ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору оренди нежитлового приміщення від 01.08.2018 позивачем була перерахована відповідачу орендна плата за 09.2018 (вересень 2018 року) у розмірі 15000,00 грн.; орендна плата за 08.2018 (серпень 2018 року) та гарантійний платіж за перший місяць оренди у загальному розмірі 30000,00 грн., що підтверджується платіжними дорученням №156 від 04.09.2018 та 137 від 10.08.2018 (а.с. 36, 37).

Враховуючи, що спірний договір оренди між сторонами розірвано 25.09.2018, то відпала підстава для набуття відповідачем від позивача суми орендної плати за останній місяць оренди у розмірі 15000,00 грн., а також не використаної орендної плати за таким договором за період з 25 по 30 вересня 2018 року в розмірі 3000,00 грн.

Доказів повернення відповідачем одержаних від позивача сум у названому розмірі суду не надано.

Відтак, суд дійшов висновку, що відповідно до вимог ст. 1212 ЦК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню орендна плата за останній місяць оренди у розмірі 15000,00 грн. та не використана орендна плата з 25 по 30 вересня 2018 року в розмірі 3000,00 грн., що разом складає 18000,00 грн. Протилежного відповідачем не доведено, доводів позивача не спростовано.

Щодо позовних вимог про стягення з відповідача штрафу у розмірі 100000,00 грн., суд зазначає наступне.

У відповідності до ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбаченому у Господарському кодексі України, іншими законами та договором.

Частиною 1 ст. 549 Цивільного кодексу України визначено, що неустойка - це грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Згідно з нормами ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до п.п. 5.2., 5.3. договору, в випадку дострокового розірвання договору з ініціативи орендодавця, орендодавець сплачує орендарю 50000 (п'ятдесят тисяч) грн. 00 коп. на протязі 3 (трьох) робочих днів з моменту пред'явлення вимоги орендарем. У випадку якщо орендодавець порушив чи ввів оману орендаря, щодо п. 1.3., 1.4. цього договору, в тому числі у разі знесення об'єкта оренди до закінчення строку дії цього договору, орендодавець сплачує орендарю штраф в розмірі 50000 (п'ятдесят тисяч) грн. 00 коп. на протязі 3 (трьох) робочих днів з моменту виявлення порушення орендарем.

Таким чином, сторонами у пунктах 5.2., 5.3. договору обумовлено відповідальність за окремі (самостійні) види порушення зобов"язань за таким договором.

Матеріалами справи підтверджується і відповідачем не спростовано настання обставин, за якими сторони передбачили у пунктах 5.2., 5.3. договору відповідальність у вигляді штрафу, як то дострокове розірвання договору з ініціативи орендодавця та знесення об'єкта оренди до закінчення строку дії цього договору, що є підставою для стягнення з відповідача штрафу на користь позивача у розмірі 100000,00 грн. (сто тисяч гривень), з яких: 50000 (п'ятдесят тисяч) грн. відповідно до п.5.2 договору та 50000 (п'ятдесят тисяч) грн. 00 коп. відповідно до п.5.3 договору.

Таким чином, позовні вимоги Фізичної особи - підприємця Бурченко Олександра Борисовича задовольняються судом у повному обсязі, відповідачем протилежного не доведено.

На підставі ст. 129 ГПК України судовий збір у справі покладається на відповідача.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3600 грн., підготовки претензії у розмірі 900 грн., підготовки позовної заяви, збір доказів у розмірі 4500 грн., транспортні витрати на відвідування засідань суду (квитки Київ- Харків - Київ) у розмірі 3000,00 грн., сад зазначає, наступне.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 1 статті 126 ГПК України передбачено, що витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами (ч. 2 ст. 126 ГПК України).

Згідно із ч. 2 ст. 126 ГПК України для цілей розподілу судових витрат береться до уваги: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Також при визначенні суми таких витрат, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04).

У даному випадку для підтвердження понесених витрат, позивачем не надано доказів, що підтверджують фактичне надання правничої допомоги. Крім того, представник позивача в жодне судове засідання не з'являвся. За таких обставин у суду відсутні підстави для покладення на відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3600 грн., підготовки претензії у розмірі 900 грн., підготовки позовної заяви, збір доказів у розмірі 4500 грн., а також транспортних витрати на відвідування засідань суду (квитки Київ - Харків - Київ) у розмірі 3000,00 грн.

Керуючись статтями 73-80, 86, 91, 129, 236-238, 240, 241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи - підприємця Крутоусова Валерія Володимировича (РНОКПП: НОМЕР_2, адреса: АДРЕСА_3) на користь Фізичної особи - підприємця Бурченко Олександра Борисовича (РНОКПП: НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_4) суми надмірно сплаченої орендної плати за договором оренди нежитлового приміщення б/н від 01.08.2018 у розмірі 18000,00 грн. (вісімнадцять тисяч гривень), штрафу у розмірі 100000,00 грн. (сто тисяч гривень) та відшкодування сплаченого судового збору у сумі 1921,00 грн. (одна тисяча дев"ятсот двадцять одна гривня).

3. Після набрання рішенням законної сили видати судовий наказ.

4. Рішення господарського суду Донецької області набирає законної сили через двадцять днів з дня його підписання та може бути оскаржене в апеляційному порядку, згідно з Розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

5. Повний текст рішення підписано 15.04.2019.

Суддя Н.В. Величко