ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без розгляду

02.04.2019м. ДніпроСправа № 904/5969/18

за позовом Керівника Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особіпозивача-1: Кам'янської міської ради, м. Кам'янське, Дніпропетровська область

позивача-2: Департаменту комунальної власності земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам'янської міської ради, м. Кам'янське, Дніпропетровська область

до ОСОБА_1 акціонерного товариства "УКРНАФТА", м. Київ

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_2 управління Державної Фіскальної Служби у Дніпропетровській області, м. Дніпро

про внесення змін до договору оренди земельної ділянки № 904/7174/16 від 17.01.2017

Суддя Петренко Н.Е.

Секретар судового засідання Сирота М.О.

Представники:

Від прокуратури: ОСОБА_3, посвідчення №045688 від 01.02.2017.

Від позивача-1,-2: ОСОБА_4, представник за довіреність №04-11/99 від 17.01.2019. та 01-14/9/16вих від 10.01.2019.

Від відповідача: ОСОБА_5, представник на підставі ордеру про надання правової допомоги №2624/005 від 15.02.2019.

Третя особа: не з'явився

Вільний слухач: ОСОБА_6, паспорт №АН505859.

СУТЬ СПОРУ:

Керівник Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі позивача-1: Кам'янської міської ради та в особі позивача-2: Департаменту комунальної власності земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам'янської міської ради звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до відповідач ОСОБА_1 акціонерного товариства "УКРНАФТА" про внесення змін до договору оренди земельної ділянки № 904/7174/16 від 17.01.2017.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 03.01.2019 відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено на 23.01.2019.

21.01.2019 від прокуратури до суду надійшло клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи.

22.01.2019 від відповідача надійшло клопотання про збільшення строку на підготовку відзиву на позов та відкладення підготовчого засідання. А також, в клопотанні відповідач просив суд провести судове засідання в режимі відеоконференції.

22.01.2019 від позивача-2 до суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника позивача-2.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 23.01.2019 відкладено підготовче судове засідання на 19.02.2019.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 28.01.2019 відмовлено в клопотанні відповідача про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

15.02.2019 від відповідача надійшли наступні документи:

- відзив на позов;

- клопотання про залишення позову без розгляду, яке мотивоване тим, що на думку відповідача, прокурор повинен обґрунтувати наявність підстав представництва в інтересах держави в особі позивача та надати докази на підтвердження того, що він попередньо повідомляв про це відповідні компетентні органи, які мали б самостійного захищати інтереси держави.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 19.02.2019 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та відкладено підготовче судове засідання на 14.03.2019.

13.03.2019 від представника позивача-1, -2 до суду надійшла відповідь на відзив на позовну заяву.

14.03.2019 до суду електронною поштою від представника позивачів-1,-2 надійшло клопотання про відкладення підготовчого судового засідання, у зв'язку з участю представника позивачів-1,-2 в інших судових засіданнях.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 14.03.2019 відкладено підготовче судове засідання на 02.04.2019.

14.03.2019 від прокурора до суду надійшла відповідь на відзив на позов, в якій підтримав свою правову позицію викладену в позовній заяві.

02.04.2019 від представника відповідача надійшли наступні документи:

- заперечення на відповідь на відзив позивачів-1,-2;

- заперечення на відповідь на відзив прокуратури.

В підготовче судове засідання на 02.04.2019 з'явилися прокурор, представники позивача та відповідача. представник третьої особи не з'явився.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора, представників позивачів-2 та відповідача, господарський суд встановив наступне.

Згідно ч. 3 ст. 53 Господарського процесуального кодексу України, у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Частиною 4 статті 53 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

При зверненні з даною позовною заявою в обґрунтування необхідності самостійного захисту інтересів держави прокурор вказав про невиконання належним чином органом місцевого самоврядування та його департаментом, повноважень щодо захисту інтересів держави, які полягають у своєчасному вжитті заходів цивільно-правового характеру з метою забезпечення надходження у дохідну частину місцевого бюджету коштів від використання комунальної землі. Разом з цим, прокурор наголосив, що невнесення змін до договору оренди порушує право на отримання коштів, які зараховуються до місцевого бюджету та порушують інтереси держави у сфері контролю за нарахуванням та сплатою плати за землю.

Таким чином, при наявності порушень інтересів держави та бездіяльності органу, до компетенції якого віднесено відповідні повноваження, є підстави для представництва інтересів держави органами прокуратури в порядку ст. 23 Закону України "Про прокуратуру".

Разом з цим, прокурор може представляти інтереси держави в суді у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який, відповідно до пункту 3 частини 1 статті 129 Конституції України, є однією із засад правосуддя.

Пункт 3 частини 1 статті 131-1 Конституції України передбачає можливість представництва прокурором інтересів держави у виключних випадках. Тому необхідно з'ясувати, що мається на увазі під "виключним випадком" і чи є таким випадком ситуація у конкретній справі.

Насамперед, випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї конституційної норми є поняття "інтерес держави". "Інтереси держави" охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному випадку звернення прокурора з позовом.

У рекомендаціях Парламентської ОСОБА_7 Європи від 27.05.2003 № 1604 (2003) "Про роль прокуратури в демократичному суспільстві, заснованому на верховенстві закону" щодо функцій органів прокуратури, які не відносяться до сфери кримінального права, передбачено важливість забезпечити, щоб повноваження і функції прокурорів обмежувалися сферою переслідування осіб, винних у скоєнні кримінальних правопорушень, і вирішення загальних завдань щодо захисту інтересів держави через систему відправлення кримінального правосуддя, а для виконання будь-яких інших функцій були засновані окремі, належним чином розміщені та ефективні органи.

Аналіз частини 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" дає підстави стверджувати, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох "виключних" випадках:

1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження;

2) у разі відсутності такого органу.

Перший "виключний випадок" передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий - відсутність такого органу. Однак підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно відрізняються.

У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб'єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює неналежно.

"Не здійснення захисту" виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб'єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

"Здійснення захисту неналежним чином" виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.

"Неналежність" захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який серед іншого включає досудове з'ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

При цьому захищати інтереси держави повинні, насамперед, відповідні суб'єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб'єкта владних повноважень, який, всупереч вимог закону, не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб'єктом і які є підставами для звернення прокурора до суду.

Прокурор не може вважатися альтернативним суб'єктом звернення до суду і замінювати належного суб'єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави.

Більше того, саме лише посилання в позовній заяві на те, що уповноважений орган не здійснює або неналежним чином здійснює відповідні повноваження, для прийняття позовної заяви для розгляду недостатньо. У такому разі прокурор повинен надати належні та допустимі докази відповідно до вимог процесуального закону (наприклад, внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинене кримінальне правопорушення на підставі статті 367 Кримінального кодексу України (службова недбалість); вирок суду щодо службових осіб; докази накладення дисциплінарних стягнень на державних службовця, які займають посаду державної служби в органі державної влади та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, за невиконання чи неналежне виконання службових обов'язків тощо).

У даній справі відсутні обставини, які б давали підстави для висновку про невиконання або неналежне виконання Кам'янською міською радою Дніпропетровської області та Департаментом комунальної власності земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам'янської міської ради, які є самостійними юридичними особами з повним обсягом процесуальної дієздатності, своїх функцій щодо захисту інтересів держави шляхом звернення до суду. Сама по собі обставина не звернення Кам'янської міської ради Дніпропетровської області та Департамента комунальної власності земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам'янської міської ради з позовною заявою протягом певного періоду, без з'ясування фактичного стану правовідносин між сторонами спору, не свідчить про неналежне виконання відповідними органами своїх функцій із захисту інтересів держави.

Викладена позиція узгоджується з усталеними правовими висновками Верховного Суду, зокрема в постанові об'єднаної палати Касаційного господарського суду від 07.12.2018р. у справі №924/1256/17, а також у постановах Верховного Суду від 06.02.2019р. у справі №927/246/18, від 23.10.2018р. у справі №926/03/18, від 23.09.2018р. у справі №924/1237/17.

Одночасно слід зазначити, що обставини дотримання прокурором встановленої частинами 3, 4 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" процедури, яка повинна передувати зверненню до суду з відповідним позовом, підлягають з'ясуванню судом незалежно від того, чи має місце факт порушення інтересів держави у конкретних правовідносинах, оскільки відповідно до приписів статей 53, 174 Господарського процесуального кодексу України недотримання такої процедури унеможливлює розгляд заявленої прокурором позовної заяви по суті. У той же час відповідний уповноважений орган держави (за його наявності), виконуючи свої функції, не позбавлений можливості самостійно звернутись до суду з метою захисту інтересів держави.

Враховуючи викладене, суд вважає, що у даному випадку відсутні законні підстави для представництва інтересів держави, що свідчить про з'явлення позову особою, яка не має процесуальної дієздатності, та є підставою для залишення позову без розгляду відповідно до п.1 ч.1 ст.226 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно ч.2 ст.226 Господарського процесуального кодексу України, про залишення позову без розгляду постановляється ухвала, в якій вирішуються питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з бюджету.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

За п. 4 ч. 1 ст.7 Закону України "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв'язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

Однак прокурор з клопотанням про повернення судового збору до суду не звертався, у звязку з чим, суд вважає за необхідне роз'яснити, що сума сплаченого судового збору повертається з Державного бюджету України за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду.

Керуючись пунктом 1 частини 1 статті 226, статтями 185, 232-235, 254-259 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 акціонерного товариства "УКРНАФТА" (04053, місто Київ, провулок Несторівський, будинок 3-5; код ЄДРПОУ 0135390) про залишення позову без розгляду задовольнити.

Позовну заяву Керівника Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області (51925, Дніпропетровська область, місто Кам'янське, вулиця І.Ясюковича, будинок 2) в інтересах держави в особі позивача-1: Кам'янської міської ради (51931, Дніпропетровська область, місто Камянське, майдан ОСОБА_8, будинок 2; ) в особі позивача-2: Департаменту комунальної власності земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам'янської міської ради (51900, Дніпропетровська область, місто Камянське, проспект Василя Стуса, будинок 10/12; ) до ОСОБА_1 акціонерного товариства "УКРНАФТА" (04053, місто Київ, провулок Несторівський, будинок 3-5; код ЄДРПОУ 0135390), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_2 управління Державної Фіскальної Служби у Дніпропетровській області (49000, місто Дніпро, вулиця Сімферопольська, будинок 17-А; ) про внесення змін до договору оренди земельної ділянки № 904/7174/16 від 17.01.2017 - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення (частина 1 статті 235 Господарського процесуального кодексу України).

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст.ст. 254-259 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено - 08.04.2019.

Суддя ОСОБА_9