ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" квітня 2019 р. Справа №914/2061/18

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Орищин Г.В.

суддів Галушко Н.А.

ОСОБА_1

розглянув без виклику сторін апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю «Модем» від 24.01.2019 №28 (вх. № апеляційного суду 01-05/396/19 від 289.01.2019

на рішення Господарського суду Львівської області від 03.01.2019 (повне рішення складено 04.01.2019 , суддя Рим Т.Я.)

у справі № 914/2061/18

за позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Волиньгаз" , м. Луцьк

до Товариства з додатковою відповідальністю "Модем", м. Львів

про стягнення 62'507,93 грн.

06.11.2018 на розгляд Господарського суду Львівської області поступила позовна заява Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Волиньгаз" до Товариства з додатковою відповідальністю "Модем" про стягнення 62'507,93 грн. (а.с.7-12).

Даний позов мотивовано тим, що відповідач під час проведення земляних робіт з прокладання оптоволоконного кабелю для мережі "Internet" в лісі між селами Конище та Гірники Ратнівського району Волинської області здійснив пошкодження підземного підвідного поліетиленового газопроводу високого тиску діаметром 160 мм на дільниці №3. В результаті цього відбувся витік природного газу, що завдало позивачу шкоди в розмірі 62'507,93 грн.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 03.01.2019 у справі №914/2061/18 задоволено позовні вимоги. Стягнуто з Товариства з додатковою відповідальністю "Модем", (адреса: 79035, Львівська область, місто Львів, вулиця Пасічна, будинок 160; ідентифікаційний код 00114040) на користь Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Волиньгаз" (адреса: 43000, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Франка, будинок 12; ідентифікаційний код 03339459) 62 507 (шістдесят дві тисячі п'ятсот сім) грн. 93 коп. шкоди та 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп. відшкодування витрат на оплату судового збору.

Рішення мотивовано наявністю всіх елементів складу цивільного правопорушення в діях відповідача, а відтак позовні вимоги про стягнення 62 507,93 грн. шкоди визнано обґрунтованими.

Дане рішення оскаржено в апеляційному порядку відповідачем у справі №914/2061/18 ТОВ «Модем». В апеляційній скарзі скаржник посилається на те, що рішення ухвалено з порушенням норм чинного матеріального та процесуального права, з неповним дослідженням матеріалів та обставин справи.

Скаржник звертає увагу суду на те, що ст. 103.2 Кодексу України про адміністративні правопорушення чітко передбачає відповідальність за пошкодження газопроводів при провадженні робіт. Відтак, вказує, що позивачем не надано суду належні і допустимі докази того, що відповідачем було вчинено пошкодження газопроводу, а саме протоколу про адміністративне правопорушення по ст. 103.2 ОСОБА_2.

Стосовно акту аварійної ситуації від 02.05.2018, скаржник вважає, що такий не може слугувати належним і допустимим доказом по даній справі, оскільки факт пошкодження, як зазначено вище повинен бути зафіксований виключно шляхом складання адміністративного протоколу про адміністративне правопорушення з дотриманням вимог ст. 254 КпАП України.

Дані обставини, на думку скаржника, є підставою для скасування рішення місцевого господарського суду та прийняття нового, яким у позові в даній справі просить відмовити.

Позивач ПАТ по газопостачанню та газифікації «Волиньгаз», у відзиві від 08.02.2019 №430007.1-Ск-515-0219 заперечує доводи апеляційної скарги вказуючи на те, що між неправомірними діями особи, яка завдала шкоду і самою шкодою існує безпосередній причинний звязок, а саме шкоду заподіяно джерелом підвищеної небезпеки кабелеукладчик марки КУ-1, 2003 року випуску, номерний знак НОМЕР_1, зареєстрований на ТДВ «Модем» (м. Львів). Згідно ст. 225 Господарського кодексу України, до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включають: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, додаткові витрати, понесені стороною, яка зазнала збитків. ТДВ «Модем», в даному випадку, проводило свою господарську діяльність з порушенням встановлених законодавчими актами вимог, що призвело до завдання збитків ПАТ «Волиньгаз», які, згідно з вказаними вище нормами закону повинні бути відшкодовані ним в повному обсязі. Відповідно до цього, рішення місцевого господарського суду просить залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 04.02.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТДВ «Модем» на рішення Господарського суду Львівської області від 03.01.2019 у справі №914/2061/18. Ухвалено здійснювати розгляд справи №914/2061/18 без виклику сторін.

Вивчивши матеріали справи в сукупності з апеляційною скаргою та відзивом на неї, оцінивши зібрані докази, судова колегія Західного апеляційного господарського суду прийшла до висновку про відповідність рішення Господарського суду Львівської області від 03.01.2019 у справі №914/2061/18 нормам чинного законодавства, матеріалам та обставинам справи, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що актом аварійної служби від 02.05.2018, який складено у смт. Ратне (а.с.18-19) 02.05.2018 о 16:05 год. аварійною бригадою у складі начальника /майстра ОСОБА_3, водія ОСОБА_4, слюсаря ОСОБА_5, на місці події виявлено наскрізне пошкодження підвідного газопроводу діаметром труби 160 мм. до села Гірники кабелеукладчиком К750 (екскаватором). Тиск газу в газопроводі 2,6 мПа. Під час ліквідації витоку газу був також присутній головний інженер Ратнівського відділення ОСОБА_6. Витік газу ліквідовано (локалізовано) о 17:00 год. 02.05.2018.

В даному акті зазначено, що до виникнення аварійної ситуації призвели дії ОСОБА_7, ОСОБА_8, що працюють на дільниці №3 у ТДВ «Модем».

Даний акт підписано членами аварійної бригади : ОСОБА_2, ОСОБА_9, ОСОБА_8 При цьому ОСОБА_7, ОСОБА_10, які були присутні під час складання акту відмовились від підпису, про що зазначено в акті. Копію даного акту отримано ОСОБА_7

В матеріалах справи наявні пояснення ОСОБА_7 від 02.05.2018 (а.с.20), де зазначено, що такий керував бригадою, яка прокладає оптоволоконний кабель для мережі Інтернет в Ратнівському районі Волинської області. Вказані роботи виконувалися з використанням землерийної техніки кабелеукладчиком на базі трактора К-700, реєстраційний номер 05847ЕА. О 16:10 год. в лісі трактором було перерізано газопровід (підземний). В матеріалах справи наявні фотографії з місця події (а.с.21-24).

Відтак, позивачем проведено розрахунок об'єму газу, втраченого внаслідок аварійної ситуації та розгерметизації підвідного газопроводу високого тиску (а.с.25) на суму 58 318,73 грн. Позивач склав акт надання послуг №000007818 від 23.05.2018 (а.с.26), відповідно до якого нарахував відповідачеві 58 318,73 грн. за необлікований (донарахований) об'єм природного газу. Однак такий акт не підписаний відповідачем.

Позивач виставив відповідачу рахунок на оплату №000008550 від 23.05.2018 на суму 58 318,73 грн. та рахунок №000007999 від 05.06.2018 (а.с.28) на оплату ремонтних робіт на ділянці підвідного газопроводу до села Гірники Ратнівського району на суму 4 189,20 грн.

З листа Головного управління Держпродспоживслужби у Волинській області №08.18/4823 від 07.09.2018 (а.с.29) вбачається, що позивача повідомлено, що кабелеукладчик марки КУ-1, 2003 року випуску, номерний знак 05847ЕА зареєстровано на Товариство з додатковою відповідальністю "Модем" (ідентифікаційний код 00114040).

В матеріалах справи відсутні та не подані суду апеляційної інстанції докази того, що відповідач звертався до позивача з проханням надати дозвіл на виконання відповідних робіт.

Позивачем на адресу відповідача надіслано претензію №VL06/1-Сл-3458-0918 від 20.09.2018 (а.с.16-17) про відшкодування шкоди за наслідками пошкодження підземного підвідного газопроводу високого тиску, яка відповідачем залишена без відповіді.

Частиною 1, пунктом 3 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України визначено, що цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків є завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі.

Стаття 1166 Цивільного кодексу України встановлює загальні правила та підстави відшкодування шкоди в рамках позадоговірних (деліктних) зобовязань. Зокрема, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Загальною підставою цивільно-правової відповідальності у формі відшкодування шкоди, є вчинення винною особою цивільного правопорушення, до складу якого включаються протиправна поведінка (дія або бездіяльність) особи, настання шкоди, причинний звязок між поведінкою та шкодою, вина особи. Наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення дає правові підстави для відповідальності. При цьому відсутність своєї вини доводить особа, яка завдала шкоди (частина друга статті 1166 Цивільного кодексу України).

В деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов'язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяною шкодою. У свою чергу відповідач повинен довести, що в його діях (діях його працівників) відсутня вина у заподіянні шкоди.

Згідно п.2 глави 4 розділу 3 Кодексу газорозподільних систем (в редакції яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що проведення ремонтних робіт, будівельних та земляних робіт на відстані менше ніж 15 м від газорозподільної системи без дозволу на порушення обєктів благоустрою, який видається відповідним виконавчим органом сільської, селищної, міської ради за місцем проведення робіт, та письмового погодження оператора газорозподільної системи не допускається.

Згідно з пунктом 1.34 розділу 5 Правил безпеки систем газопостачання, затверджених Наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 15.05.2015 №285, перед початком робіт ударних механізмів і землерийної техніки поблизу підземного газопроводу працівники, що виконують земляні роботи, зобовязані виявити фактичне місце розташування газопроводу шляхом шурфування вручну в присутності представника газорозподільного підприємства.

Як вбачається з обставин справи, відповідач перед проведенням земляних робіт не отримав письмового погодження на такі дії від оператора газорозподільної системи ПАТ по газопостачанню та газифікації «Волиньгаз».

Відтак, враховуючи наведене, місцевим господарським судом вірно встановлено, що поведінка відповідач суперечила вимогам законодавства, що свідчить про її протиправність.

У відповідності до вимог ст. 1192 Цивільного кодексу України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Позивач є оператором газорозподільної системи. Відповідно до пунктів 1 та 4 глави 1 розділу 3 Кодексу газорозподільної системи експлуатацію газорозподільних систем здійснюють виключно оператори газорозподільних систем. У разі виникнення аварійної ситуації оператор газорозподільної системи зобовязаний вжити необхідних заходів, спрямованих на відновлення належної роботи газорозподільної системи.

Відповідно до пункту 7 глави 4 розділу 11 Кодексу газорозподільної системи обєм витоку (витрати) природного газу при аварійних ситуаціях через пошкоджений газопровід третіми особами, що є юридичними особами чи фізичними особами підприємцями, визначається відповідно до пункту 6 цієї глави.

Пунктом 6 глави 4 розділу 11 Кодексу ГРМ встановлено, що якщо при порушеннях, визначених в пунктах 1-5 цієї глави, неможливо достовірно встановити номінальну потужність газового обладнання (відмова в доступі до обєкта споживача, газовий відвід без наявного підключеного газового обладнання, несертифіковане обладнання, відсутність заводських паспортів, маркувань тощо), визначення обєму природного газу здійснюється з урахуванням проміжку часу, за який необхідно визначити обєм необлікованого природного газу, пропускної спроможності площі отвору, сопла, пальника або газопроводу за відповідною формулою.

Як вбачається з обставин справи, з метою відновлення газопостачання на пошкодженій ділянці газопроводу відповідно до п.23 ДБН В.2.5-20-2001 «Газопостачання» проведено випробування газопроводу шляхом продукування та заповнення газопроводів газом.

З наявного в матеріалах справи розрахунку обєму витоку газу (а.с.25), вбачається, що такий виконано позивачем на основі розрахунків відповідно до п.4 глави 6 розділу ІІІ та глави І розділу ХІІ Кодексу газорозподільних систем затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2494. В подальшому, в суді першої інстанції позивачем 26.12.2018 долучено до матеріалів справи розширений розрахунок обєму витоку газу внаслідок аварійної ситуації (а.с.47-50).

Судова колегія погоджується з розрахунком розміру шкоди заподіяної позивачу, крім цього зазначає, що скаржник в апеляційній скарзі не заперечує суму збитків, покликаючись лиш на те, що згідно ст. 103.2 ОСОБА_2 відсутнім є протокол про адміністративне правопорушення.

Розмір шкоди завданої позивачем діями відповідача, згідно розрахунку становить 62 507,93 грн., з яких 58 318,73 грн. вартість втраченого газу та 4 189,20 грн. вартість проведення ремонтно-відновлювальних робіт.

У відповідності до вимог ч.2 ст. 1166 Цивільного кодексу України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Наявна презумпція вини за заподіювача шкоди.

Відповідачем (скаржником) не подано ні суду першої, ні апеляційної інстанцій доказів відсутності вини у діях відповідача, а відтак наявним є елемент складу цивільного правопорушення як вина.

Враховуючи наведене, судова колегія приходить до висновку, що в діях відповідача наявний повний склад цивільного правопорушення, а відтак місцевим господарським судом правомірно задоволено позовні вимог про стягнення з відповідача на користь позивача 62 507,93 грн. При цьому, судова колегія, зазначає, що відповідачем в апеляційній скарзі не спростовано належними та допустимими доказами, в розумінні ст. ст. 76, 77 ГПК України фактів встановлених місцевим господарським судом.

Статтею 73 ГПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст.86 ГПК України).

Відповідно до ст.236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Статтею 276 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на наведене, колегія суддів дійшла висновку про залишення рішення місцевого господарського суду без змін, а апеляційної скарги без задоволення.

Судовий збір за подання апеляційної скарги, у відповідності до ст.129 ГПК України, покладається на скаржника.

Керуючись ст.ст. 236, 270, 275, 276, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Рішення Господарського суду Львівської області від 03 січня 2019 року у справі №914/2061/18 залишити без змін, а апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю «Модем» без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Матеріали справи №914/2061/18 повернути до Господарського суду Львівської області.

Головуючий суддя Орищин Г.В.

Суддя Галушко Н.А.

Суддя Желік М.Б.