ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

08 квітня 2019 р. Справа № 903/140/19

за позовом Державного підприємства "Укрриба", м.Київ

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Круковського Юрія Васильовича, м.Горохів

про стягнення 7 007 грн. 12 коп.

Суддя Кравчук А. М.

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

ДП «Укрриба» звернулось з позовною заявою до ФОП Круковського Ю. В. про стягнення 7 007 грн. 12 коп., в т.ч. 5 451 грн. 88 коп. основного боргу, 815 грн. 18 коп. пені, 126 грн. 41 коп. інфляційних втрат, 68 грн. 46 коп. 3% річних, 545 грн. 19 коп. штрафу та судові витрати по справі.

Ухвалою суду від 22.02.2019 року відкрито провадження у справі, ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження відповідно до ч.5 статті 252 ГПК України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, запропоновано відповідачу подати суду в порядку статей 165, 178 Господарського процесуального кодексу України не пізніше п'ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали відзив на позов і всі документи, що підтверджують заперечення проти позову при їх наявності, одночасно копію відзиву надіслати позивачу, докази чого подати суду. У разі наявності заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження відповідачу подати суду заяву із обґрунтуванням заперечень протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали. Запропонувано позивачу подати суду відповідь на відзив не пізніше 3-х днів з дня отримання відзиву з доказами надіслання відповідачу, відповідачу - заперечення на відповідь позивача протягом 3-х днів з дня отримання відповіді з доказами надіслання позивачу.

Відповідач ухвалу суду отримав 09.03.2019 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №407.

Строк для подання відзиву - по 25.03.2109 року.

Відзив відповідача на адресу суду не надходив.

Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін відсутні.

Згідно ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи, що норми ст. 74 ГПК України щодо обов'язку суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, п. 4 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, відсутність відзиву з відповідними вказівками на незгоду відповідача з будь-якою із обставин справи, на яких грунтуються позовні вимоги, що позбавляє відповідача відповідно до ч.4 ст. 165 ГПК України заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи, суд вважає, що ним, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та вважає за необхідне розгляд справи проводити за наявними в ній матеріалами.

Судом встановлено: Спільним наказом Міністерства аграрної політики України та Фонду державного майна України від 06.05.03 №126/752 "Про передачу гідротехнічних споруд" до сфери управління Мінагрополітики України передані гідротехнічні споруди, включаючи ставкові рибоводні споруди та інше майно, які під час приватизації не увійшли до статутних фондів господарських товариств.

Наказом Державного департаменту рибного господарства Міністерства аграрної політики України від 29.07.2003 року №210 затверджено акт прийому-передачі гідротехнічних споруд, які не увійшли до статутного фонду ВАТ «Волиньрибгосп» на баланс Державного підприємства «Укрриба» та закріплене зазначене в акті майно за позивачем на праві повного господарського відання, зокрема гідравлічні споруди ставів Видумка, Головний, Зимовий, Стецький, що знаходяться за адресою Волинська обл., Горохівський р-н на території Холонівської с/р (а. с. 8-17).

Гідротехнічні споруди, які є предметом оспорюваних договорів, знаходяться на балансі Державного підприємства Укрриба".

22.08.2016 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Волинській області та фізичною особою-підприємцем Круковським Ю. В. укладено договір оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до державної власності №1058 (далі - договір, а. с. 18-27).

Згідно п.п. 1.1, 2.1, 3.1, 3.2, 3.3, 3.6, 3.7, 3.8, 10.1 Фонд державного майна України по Волинській області передає, а відповідач приймає в строкове платне користування державне окреме індивідуально визначене майно: гідротехнічні споруди ставів, а саме: Видумка, Головний, Зимовий, Стецький, що знаходяться за адресою Волинська обл., Горохівський р-н на території Холонівської с/р та обліковуються на балансі позивача. Відповідач вступає у строкове платне користування майном у термін, указаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору та акта приймання-передачі майна, підписаного між Фондом державного майна України по Волинській області, ДП «Укрриба» та ФОП Круковським Ю. В. Орендна плата визначена на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 року № 786 (із змінами та доповненнями), і становить без ПДВ за базовий місяць оренди липень 2016 року 3 963 грн. 08 коп. Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством. Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць. Орендна плата перераховується відповідачем щомісячно в термін не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним і спрямовується 70 % від суми орендної плати до державного бюджету, а 30% від суми орендної плати на рахунок позивача. Орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до держбюджету та позивачу у визначеному п. 3.6 співвідношенні відповідно до чинного законодавства України із врахуванням пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати. У разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не менше ніж три місяці, орендар сплачує штраф у розмірі 10% від суми заборгованості. Договір укладено строком на 2 роки 364 дні, що діє з 22.08.2016 року до 20.08.2019 року включно. Додатковим договором №1 від 08.09.2016 року сторони погодили, що орендна плата без ПДВ за базовий місяць оренди липень 2016 року становить 2 774 грн. 16 коп. (а. с. 26-28).

Докази про припинення чи зміну умов договору в матеріалах справи відсутні.

Актом приймання-передачі від 22.08.2016 року Регіональне відділення ФДМУ по Волинській області передало, а фізична особа-підприємець Круковський Юрій Васильович прийняв в строкове платне користування державне окреме індивідуально визначене майно - гідротехнічні споруди ставів, а саме: Видумка, Головний, Зимовий, Стецький, що знаходяться за адресою: Волинська обл., Горохівський р-н., на території Холонівської с/р. та обліковуються на балансі державного підприємства «Укрриба» (а. с. 29).

У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ст. 173 Господарського кодексу України та ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідач зобов'язання по оплаті орендних платежів не виконав, у зв'язку з чим позивач просить стягнути з відповідача основну суму боргу по договору №1058 від 22.08.2016 року, нараховану станом на 18.02.2019 року у сумі 5 451 грн. 88 коп.

На підтвердження заборгованості позивачем долучено до матеріалів справи картку рахунку 361, згідно з якою заборгованість ФОП Круковського Ю. В. за договором станом на 18.02.2019 року становить 5 451 грн. 88 коп. (а. с. 30-32).

Рішенням Господарського суду Волинської області від 25.09.2017 року №903/672/17 стягнуто з Фізичної особи - підприємця Круковського Юрія Васильовича на користь Державного підприємства «Укрриба», зокрема, 3 182 грн. 72 коп. основного боргу за договором оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до державної власності № 1058 від 22.08.2016 року. Заборгованість стягнута по 17.08.2017 року за штрафними санкціями, по основному боргу з врахуванням орендної плати за липень 2017 року.

Рішення суду першої інстанції не оскаржувалося та набрало законної сили.

На погашення боргу за рішенням суду, позивачем зараховане платіжне доручення №31 від 28.12.2017 року на суму 3 000 грн. 00 коп. Решта боргу стягнуто виконавчою службою та перераховано позивачу платіжним дорученням №576 від 22.02.2018 року на суму 3 826 грн. 97 коп.

Постановою Горохівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області закрито виконавче провадження з примусового виконання наказу №903/17-1 від 09.10.2017 року у зв'язку зі сплатою заборгованості платіжними дорученнями №31 від 28.12.2017 року, №576 від 22.02.2018 року.

Згідно картки рахунку 361 за період з серпня 2017 року по січень 2019 року нараховано 29 320 грн. 37 коп. орендної плати. Сплачено відповідачем за спірний період 29 051 грн. 21 коп., в т. ч. 3 182 грн. 72 коп. основного боргу по рішенню суду у справі №903/672/17, 2 000 грн. 00 коп., сплачені 22.08.2017 року, враховані рішенням суду від 25.09.2017 року. Позивачем на оплату за спірний період зараховано 23 868 грн. 49 коп. Заборгованість відповідача складає 5 451 грн. 88 коп., підтверджена матеріалами справи, відповідачем не оспорюється, підставна і підлягає до стягнення.

Позивач також просить стягнути з відповідача 815 грн. 18 коп. пені, що нарахована за період з 16.06.2018 року по 18.02.2019 року.

Умовами договору передбачено стягнення з відповідача пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати (п. 3.7 договору).

Враховуючи прострочення відповідачем сплати орендних платежів, нараховані позивачем 815 грн. 18 коп. пені за період з 16.06.2018 року по 18.02.2019 року підлягають до стягнення на підставі ст. ст. 1,3 ЗУ "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", п. 3.7 договору.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 126 грн. 41 коп. інфляційних втрат, нарахованих за період з 01.09.2018 року по 31.01.2019 року та 68 грн. 46 коп. 3% річних, нарахованих за період з 16.06.2018 року по 18.02.2019 року.

Відповідно до п. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Нараховані позивачем на підставі ст. 625 ЦК України 126 грн. 41 коп. інфляційних втрат за період з 01.09.2018 року по 31.01.2019 року та 68 грн. 46 коп. 3% річних за період з 16.06.2018 року по 18.02.2019 року підставні та підлягають до стягнення.

Розрахунки пені, інфляційних втрат, 3% річних відповідачем не заперечені, перевірені судом.

Позивачем також нараховано до стягнення штраф на підставі п. 3.8 договору у розмірі 10% від суми боргу, яка становить загалом не менше ніж три місяці в сумі 545 грн. 19 коп.

Підставою, яка породжує обов'язок сплатити неустойку, є порушення боржником зобов'язання, яке визначається ст.610 ЦК України, відповідно до якої порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Можливість одночасного стягнення пені і штрафу за порушення окремих видів господарських зобов'язань передбачено ч. 2 ст. 231 ГК України. Одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання за договором, штрафу і пені не суперечить ст. 61 Конституції України, оскільки згідно зі ст. 549 ЦК України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України видами штрафних санкції, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватись різний набір санкцій. (аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 30.05.2011 року № 42/252, від 09.04.2012 року № 20/246-08, від 27.04.2012 року № 06/5026/1052/2011, ВГС України від 19.07.2017 року №914/1854/16, Верховного суду №911/2813/17 від 09.02.2018 року, Рівненського апеляційного господарського суду №903/35/18 від 16.08.2018 року).

Оскільки орендна плата за останні враховані позивачем три місяці складає 5 196 грн. 09 коп. (січень 2019 року - 1 748 грн. 15 коп., грудень 2018 року - 1 730 грн. 89 коп., листопад 2018 року - 1 1717 грн. 10 коп.), а заборгованість відповідача становить 5 451 грн. 88 коп., нарахований позивачем штраф в сумі 545 грн. 19 коп. є підставним та таким, що підлягає до стягнення.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами 1, 2, 3 ст. 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об'єктивного з'ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідно до частини 1 статті 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Оскільки спір до розгляду суду доведено з вини відповідача, то витрати по сплаті судового збору в сумі 1 921 грн. 00 коп. відповідно до ст. 129 ГПК України слід віднести на нього.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 129, 232, 237, 238, 241, 247- 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

вирішив:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи - підприємця Круковського Юрія Васильовича (АДРЕСА_1, код ЄДРПОУ НОМЕР_1) на користь Державного підприємства "Укрриба" (04050, м.Київ, вул.Тургенєвська,82-А, )

- 5 451 грн. 88 коп. основного боргу, 815 грн. 18 коп. пені, 126 грн. 41 коп. інфляційних втрат, 68 грн. 46 коп. 3% річних, 545 грн. 19 коп. штрафу, 1 921 грн. 00 коп. витрат по оплаті судового збору, а всього 8 928 грн. 12 коп. (вісім тисяч дев'ятсот двадцять вісім грн. 12 коп.).

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду відповідно до ст. 255-256, п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Суддя А. М. Кравчук