РІШЕННЯ

Іменем України

02 квітня 2019 року м. Чернігів справа № 927/65/19

Господарський суд Чернігівської області у складі судді А.С. Сидоренка, за участю секретаря судового засідання Степаненко К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження матеріали позовної заяви
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕПЛОКОМФОРТ ЧЕРНІГІВ» 14021, м. Чернігів, вул. Слобідська, 79 а, кв. 29
До Державного підприємства «Холминський спиртовий завод»
15331, смт. Холми Корюківського району Чернігівської області, вул. Леніна, 98
про стягнення 252 220 грн. 68 коп.

у присутності представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 адвокат, дов. б/н від 18.02.2019р.

від відповідача: ОСОБА_2 адвокат, ордер КВ № 405209 від 11.02.2019р. (в судовому засіданні 25.03.2019р.)

Рішення виноситься після перерви, оголошеної в судовому засіданні з 25.03.2019р. по 02.04.2019р., на підставі ст. 216 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 02.04.2019р., на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

СУТЬ СПОРУ:

21 січня 2019 року до Господарського суду Чернігівської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕПЛОКОМФОРТ ЧЕРНІГІВ» до Державного підприємства «Холминський спиртовий завод» про стягнення 90 000,00 грн. заборгованості по оплаті робіт, виконаних згідно договору підряду № 30/08/17 від 30.08.2017 та 162 220,68 грн. пені за безпідставне ухилення від підписання ОСОБА_3 виконаних робіт.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобовязань щодо своєчасної оплати виконаних робіт та підписання ОСОБА_3 виконаних робіт.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 23.01.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено здійснювати розгляд позовної заяви за правилами загального позовного провадження; призначено розгляд позовної заяви в підготовчому судовому засіданні на 19.02.2019; встановлено процесуальний строк для подання відповідачем відзиву на позовну заяву протягом пятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали, зміст та порядок подання якого повинні відповідати ст. 165 Господарського процесуального кодексу України.

13.02.2019 до Господарського суду Чернігівської області надійшов відзив від 11.02.2019 на позовну заяву (зданий для відправки на пошту 11.02.2019), відзив подано у встановлений господарським судом процесуальний строк. Зі змісту відзиву вбачається, що позовні вимоги в частині стягнення 90 000,00 грн. заборгованості по оплаті робіт, виконаних згідно договору підряду № 30/08/17 від 30.08.2017, визнаються відповідачем в повному обсязі. Натомість, позовні вимоги в частині стягнення 162 220,68 грн. пені за безпідставне ухилення від підписання ОСОБА_3 виконаних робіт підприємством не визнаються у звязку з невірним визначенням позивачем періоду відповідного нарахування. Крім того, відповідач зазначає, що за умовами договору, розмір відповідних нарахувань має бути не більшим ніж 1 % від договірної вартості робіт (315 000,00 грн.), що в даному випадку становить 3 150,00 грн.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно з ст. 191 Господарського процесуального кодексу України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Визнання Відповідачем позову в частині стягнення 90 000,00 грн. заборгованості по оплаті робіт не суперечить закону та не порушує права чи інтереси інших осіб, а тому приймається судом.

В підготовчому судовому засіданні 19.02.2019 господарський суд постановив протокольну ухвалу про відкладення підготовчого судового засідання на 19.03.2019, про що сторони належним чином були повідомлені шляхом направлення на їх адреси копій відповідної ухвали, які були отримані адресатами, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень № 117 та № 125. При цьому, відповідною ухвалою встановлені процесуальні строки для подання позивачем відповіді на відзив до 26.02.2019 включно, для подання відповідачем заперечення протягом пяти днів з дня отримання відповіді на відзив.

У встановлені процесуальні строки сторонами відповідь на відзив та заперечення до Господарського суду Чернігівської області подані не були.

27.02.2019 до Господарського суду Чернігівської області надійшла заява позивача від 25.02.2019 про зменшення розміру позовних вимог, згідно якої заявник просить зменшити розмір позовних вимог в частині стягнення пені на 89 623,97 грн. В обґрунтування даної заяви, позивач посилається на допущення ним помилки під час проведення відповідного розрахунку.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

З урахуванням вказаної вище заяви, позивач просить стягнути з відповідача 90 000,00 грн. основного боргу та 72 596,71 грн. неустойки (загальний розмір позовних вимог становить 162 596,71 грн.). Також, в поданій заяві позивач просить повернути сплачений ним судовий збір в сумі 1 344,36 грн.

18.03.2019 року до Господарського суду Чернігівської області надійшов відзив на заяву про зменшення розміру позовних вимог, з якої вбачається, що відповідач підтримує свою позицію, викладену ним у відзиві на позовну заяву.

Ухвалою господарського суду від 19.03.2019 заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог прийнято судом; закрито підготовче провадження; справу призначено до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 25.03.2019; для участі в судовому засіданні викликано представників сторін.

21.03.2019 на адресу суду надійшла заява ТОВ «ТЕПЛОКОМФОРТ ЧЕРНІГІВ» в якій позивач у звязку з частковим погашенням заборгованості відповідача за договором підряду, на суму 20000,00 грн. відмовляється від позовних вимог в частині стягнення 20000,00 грн. основного боргу, зазначає, що наслідки відмови від позову та закриття провадження у справі йому відомі, просить суд провадження у справі в частині стягнення з відповідача 20000,00 грн. заборгованості закрити. Вказану заяву подано за підписом директора ТОВ «ТЕПЛОКОМФОРТ ЧЕРНІГІВ» ОСОБА_4

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до ст. 191 Господарського процесуального кодексу України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв'язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

У відповідності з п. 4 ч. 1, ч. ч. 3 5 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом. У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв'язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору. Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Оскільки відмова позивача від позовних вимог в частині стягнення з відповідача 20000,00 грн. основного боргу не суперечить законодавству та не порушує права та охоронювані законом інтереси інших осіб, суд приймає дану відмову від частини заявлених позивачем вимог.

Суд розяснив представнику позивача наслідки відмови від позову, зокрема те, що у разі прийняття судом відмови від позову, суд закриває провадження у справі в частині стягнення з відповідача 20000,00 грн. основного боргу, і повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. В той же час, закриття провадження у зв'язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача права на звернення до суду за вирішенням спору у цій частині.

З огляду на викладене, у зв'язку з тим, що позивач відмовився від позову в частині стягнення з відповідача 20000,00 грн. основного боргу і така відмова прийнята господарським судом, провадження у справі в цій частині підлягає закриттю на підставі п. 4 ч. 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України.

25.03.2019р., на підставі ст. 216 Господарського процесуального кодексу України, суд оголосив перерву в судовому засіданні до 02.04.2019.

В судове засідання 02.04.2019 відповідач не зявився, причини неявки не повідомив. Про час та місце розгляду справи відповідача повідомлено належним чином, що підтверджується наявною в маетріалах справи розпискою представника відповідача від 25.03.2019.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, оцінивши їх в сукупності та заслухавши пояснення представників сторін, суд ВСТАНОВИВ:

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (стаття 626 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини 7 статті 179 Господарського кодексу України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Статтею 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв діловою обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно частини 1 статті 181 Господарського кодексу України, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Відповідно до статті 837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

30.08.2017 між ТОВ «ТЕПЛОКОМФОРТ ЧЕРНІГІВ» (Підрядник) та ДП «Холминський спиртовий завод» (ОСОБА_3) укладено договір підряду № 30/08/17 (надалі - Договір) за умовами якого підрядник забовязується в порядку та на умовах, визначених в цьому Договорі, на свій ризик виконати за завданням ОСОБА_3, з використанням свого устаткування, а ОСОБА_3 зобовязується в порядку та н умовах, визначених в цьому Договорі, надати проектну документацію, прийняти і оплатити наступні роботи: Монтаж системи опалення в адміністративному приміщенні Державного підприємства «Холминський спиртовий завод» за адресою: Чернігівська обл.. Корюківський р-н, с.м.т. Холми, вул. Леніна. 98. По закінченню робіт Підрядник надає ОСОБА_3 виконаних робіт.

Відповідно до статті 843 Цивільного кодексу України, у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення.

Пунктом 2.1 Договору № 30/08/17 від 30.08.2017 сторони погодили здійснення оплати виконаної Підрядником роботи за її договірною ціною, яка становить 315000,00 грн. в тому числі ПДВ 52500,00 грн. (триста п'ятнадцять тисяч гривень, 00 копійок, в т.ч. ПДВ пятдесят дві тисячі пятсот гривень, 00 копійок).

Договірна ціна, визначена у п. 2.1 цього Договору, включає в себе плату за виконану Підрядником роботу, та вартість використаних матеріалів (п. 2.2 Договору № 30/08/17 від 30.08.2017).

Договірна ціна, вказана у п. 2.1 цього Договору, є попередньою і визначається на підставі поданої Підрядником ОСОБА_3 акта (актів) виконаних робіт, (п. 2.3 Договору №30/08/17 від 30.08.2017).

Договірна ціна може бути переглянута сторонами при наступних умовах: виявлення в процесі будівництва помилок в проектній документації (та/або) технічному завданні; зміна обєму та складу робіт; фактичне збільшення використаних матеріалів, необхідних для завершення робіт; прийняття нових нормативно-правових актів, що впливають на вартість робіт; різке здорожчання валюто залежного обладнання (в тому числі за рахунок курсових коливань) (п. 2.4 Договору № 30/08/17 від 30.08.2017).

Розділом 3 Договору сторони погодили умови, форму та вид розрахунків: попередня плата шляхом безготівкового перерахування та банківські рахунок Підрядника коштів у вигляді авансової оплати згідно виставленого рахунку у розмірі 70% - 220500,00 грн., в т.ч. ПДВ (двісті двадцять тисяч пятсот гривень 00 копійок, в т.ч. ПДВ 36750,00 грн.), основного платежу 30% 94500,00 грн., в т.ч. ПДВ (девяносто чотири тисячі пятсот гривень, 00 копійок, т.ч. ПДВ 15750,00 грн.), на протязі трьох днів після підписання сторонами ОСОБА_3 виконаних робіт (форма розрахунку може бути змінена за домовленістю сторін).

Розрахунки за цим Договором проводяться ОСОБА_3 не пізніше 5-ти календарних днів після підписання ОСОБА_5 прийняття виконаних робіт, у разі збільшення Договірної ціни за умов вказаних в п. 2.4. (п. 3.2 Договору №30/08/17 від 30.08.2017).

11.09.2017 та 13.12.2017 відповідач перерахував позивачу 220500,00 грн. і 50000,00 грн. в якості авансового платежу за вказаним Договором.

Згідно частини 1 статті 854 Цивільного кодексу України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника - достроково.

Відповідно до положень п. 4.1.3. Договору № 30/08/17 від 30.08.2017 Підрядник зобовязаний в 5-денний строк з моменту завершення виконання роботи подати Замовникові на підписання ОСОБА_5 прийняття виконаних робіт.

17.05.2018 року позивачем рекомендованим листом направлено на адресу відповідача ОСОБА_6 № ОУ-0000001 здачі-прийняття робіт від 16.05.2018, щодо монтажу системи опалення в адміністративному приміщенні Державного підприємства «Холминський спиртовий завод» за адресою Чернігівська обл., Корюківський р-н, смт. Холми, вул. Леніна, 98» на суму 370500,00 грн. в т.ч. ПДВ 61750,00 грн.

ОСОБА_6 був отриманий відповідачем 18.05.2018, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 904 від 17.05.2018.

Підписаний відповідачем примірник ОСОБА_5 № ОУ-0000001 здачі-прийняття робіт від 16.05.2018, на адресу позивача не надходив.

Частиною 1 статті 853 Цивільного кодексу України передбачено, що замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Відповідно до п. 4.3.3. Договору підряду № 30/08/17 від 30.08.2017 року ОСОБА_3 зобовязаний прийняти виконану Підрядником роботу та підписати ОСОБА_3 прийняття виконаних робіт за умови належного виконання такої роботи Підрядником протягом 5-ти днів з дати одержання названого ОСОБА_3 від Підрядника. Якщо протягом 5-ти днів з моменту одержання ОСОБА_3 не передав Підряднику підписаний ОСОБА_3 та не виставив жодних претензій до виконання робіт, ОСОБА_3 вважається підписаним, ОСОБА_3 зобовязаний сплатити штраф (пеню) за безпідставне ухилення від підписання ОСОБА_3 виконаних робіт за цим Договором у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення, але не більше 1 відсотка від договірної вартості робіт.

Претензій, заперечень та зауважень щодо строків, вартості, якості виконаних робіт Позивачу не надходило. Доказів іншого відповідачем суду не надано, натомість що 25.01.2018 року Позивачу Відповідачем було надано рекомендаційний лист № 59/1, в якому зазначено, що роботи з монтажу системи опалення в адміністративному приміщенні Державного підприємства «Холминський спиртовий завод» були виконані якісно та в погоджені строки, що в свою чергу свідчить про прийняття роботи відповідачем.

Відповідач за виконані позивачем роботи розраховувався несвоєчасно та не в повному обсязі. Станом на 26.12.2018 заборгованість відповідача перед позивачем складала 90 000,00 грн., що підтверджується виписками з банківського рахунку позивача.

Також, сторонами було підписано та скріплено їх печатками акт звірки взаємних розрахунків від 14.01.2019. На день розгляду справи господарським судом заборгованість відповідача за виконані роботи становить 70000,00 грн, що не заперечується відповідачем та підтверджується матеріалами справи.

11.06.2018 року позивачем направлено ДП «Холминський спиртовий завод» претензію з вимогою сплатити заборгованість за Договором підряду № 30/08/17 від 30.08.2017. проте відповіді на претензію позивачу не надходило.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), що встановлено частиною першою статті 530 ЦК України.

У статті 193 Господарського кодексу України зазначається, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно зі ст. 614 Цивільного кодексу України, особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Аналогічна норма міститься в ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України.

Враховуючи, що відповідач в порушення ст. 525, 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України взяті на себе зобовязання не виконав, за виконані роботи своєчасно не розрахувався, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 70 000,00 грн. заборгованості за виконані роботи є обґрунтованими і такими що підлягають задоволенню.

Окрім того, позивач просить суд стягнути на його користь з відповідача 72 596,71 грн. неустойки, нарахованої за період з 24.05.2018 по 16.01.2019 за безпідставне ухилення від підписання акту виконаних робіт.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 612 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Штрафними санкціями у розумінні ст. 230 Господарського кодексу України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Положеннями ст. 199 Господарського кодексу України визначено, що виконання господарських зобовязань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. За погодженням сторін можуть застосовуватися передбачені законом або такі, що йому не суперечать, види забезпечення виконання зобовязань, які звичайно застосовуються у господарському (діловому) обігу.

До відносин щодо забезпечення виконання зобовязань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Згідно приписів ст. 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Аналіз наведених вище норм дає підстави для висновку, що перелік забезпечувальних заходів для належного виконання зобовязання не є вичерпним і сторони, керуючись передбаченим ст. 627 Цивільного кодексу України принципом свободи договору, мають право встановити й інші, окрім тих, що передбачені ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України, засоби, які забезпечують належне виконання зобовязання, за умови, що такий вид забезпечення не суперечить закону.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Розглядаючи позовну вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача 72 596,71 грн. неустойки, нарахованої за період з 24.05.2018 по 16.01.2019 суд вважає за необхідне звернути увагу на таке:

25.02.2010 ухвалою Господарського суду Чернігівської області порушено провадження у справі № 9/84б про банкрутство Державного підприємства Холминський спиртзавод Чернігівського обласного державного об'єднання спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Чернігівспиртгорілка», , вул. Леніна, 98, смт.Холми, Корюківський район, Чернігівська область, 15331 та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

18.12.2018 ухвалою Господарського суду Чернігівської області у цій справі продовжено строк процедури розпорядження майном боржника до 22.06.2019.

Статтею 12 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції до 18.01.2013, встановлено, що протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів не нараховуються неустойка (штраф, пеня) не застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів).

Таким чином, дія мораторію в частині неможливості нарахування неустойки не поширюється на випадки невиконання боржником негрошових зобовязань.

Як зазначалось вище, відповідно до п. 4.3.3. Договору підряду № 30/08/17 від 30.08.2017 року ОСОБА_3 зобовязаний прийняти виконану Підрядником роботу та підписати ОСОБА_3 прийняття виконаних робіт за умови належного виконання такої роботи Підрядником протягом 5-ти днів з дати одержання названого ОСОБА_3 від Підрядника. Якщо протягом 5-ти днів з моменту одержання ОСОБА_3 не передав Підряднику підписаний ОСОБА_3 та не виставив жодних претензій до виконання робіт, ОСОБА_3 вважається підписаним, ОСОБА_3 зобовязаний сплатити штраф (пеню) за безпідставне ухилення від підписання ОСОБА_3 виконаних робіт за цим Договором у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення, але не більше 1 відсотка від договірної вартості робіт.

Таким чином, укладаючи Договір підряду № 30/08/17 від 30.08.2017р., в п. 4.3.3 сторони з поміж іншого погодили обмеження нарахування неустойки за безпідставне ухилення від підписання ОСОБА_3 виконаних робіт 1 відсотком від договірної вартості робіт.

Згідно п. 2.1. Договору договірна вартість робіт визначена у розмірі 315 000,00 грн., 1% від якої становить 3 150,00 грн.

Отже, позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача 72 596,71 грн неустойки, нарахованої за період з 24.05.2018 по 16.01.2019 за безпідставне ухилення від підписання акту виконаних робіт підлягає задоволенню частково, в сумі 3 150,00 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Звертаючись до господарського суду з позовною заявою ТОВ «ТЕПЛОКОМФОРТ ЧЕРНІГІВ» платіжним дорученням № 2 від 17.01.2019 сплачено 3783,32 грн судового збору.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Приймаючи до уваги, що позивачем було зменшено позовні вимоги до 162 596,71 грн., а тому відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», позивачу Товариству з обмеженою відповідальністю «ТЕПЛОКОМФОРТ ЧЕРНІГІВ», на суму зменшення розміру позовних вимог, підлягає поверненню з Державного бюджету судовий збір в розмірі 1344,37 грн.

Згідно положень ч. 1 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Аналогічна за змістом норма міститься в ч. 4 ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

В зв'язку з визнанням позову відповідачем в частині стягнення суми основного боргу та 3 150,00 грн. неустойки, позивачу підлягає поверненню з Державного бюджету України 50% сплаченого ним судового збору за таку вимогу, що становить 698,63 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 698,63 грн.

Таким чином, провадження у справі в частині стягнення з Державного підприємства «Холминський спиртовий завод» 20000,00 грн. основного боргу підлягає закриттю, позовні вимоги ТОВ «ТЕПЛОКОМФОРТ ЧЕРНІГІВ» підлягають частковому задоволенню, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 70 000,00 грн. заборгованості, 3 150,00 грн. неустойки та 698,63 грн судового збору. Позивачу підлягає поверненню з Державного бюджету 1344,37 грн. судового збору у звязку зі зменшенням розміру позовних вимог та 698,63 грн. судового збору у звязку з визнанням частини позову відповідачем до початку розгляду справи по суті.

Керуючись ст. 129, 130, 231, 233, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Прийняти відмову Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕПЛОКОМФОРТ ЧЕРНІГІВ» від позову в частині стягнення з Державного підприємства «Холминський спиртовий завод» 20 000,00 грн. основного боргу та закрити провадження у справі у цій частині.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕПЛОКОМФОРТ ЧЕРНІГІВ» до Державного підприємства «Холминський спиртовий завод» про стягнення заборгованості по оплаті робіт та пені за безпідставне ухилення від підписання акту виконаних робіт згідно договору підряду № 30/08/17 від 30.08.2017 задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства «Холминський спиртовий завод» (15331, смт. Холми Корюківського району Чернігівської області, вул. Леніна, 98, код 00375314) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕПЛОКОМФОРТ ЧЕРНІГІВ» (14021, м. Чернігів, вул. Слобідська, 79 а, кв. 29, код 37750311) 70 000,00 грн. заборгованості, 3 150,00 грн. неустойки та 698,63 грн. судового збору.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «ТЕПЛОКОМФОРТ ЧЕРНІГІВ» з Державного бюджету (рахунок №3035, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), отримувач УК у м. Чернігові / м.Чернігів/ 22030101, код банку 899998, ) 1344,37 грн. судового збору у звязку зі зменшенням розміру позовних вимог; 698,63 грн. у звязку з визнанням частини позову відповідачем до початку розгляду справи по суті.

Судовий збір сплачено платіжним дорученням № 2 від 17.01.2019, оригінал якого знаходиться в матеріалах справи Господарського суду Чернігівської області № 927/65/19.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду у строк, встановлений ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, шляхом подання апеляційної скарги через місцевий господарський суд.

Повний текст рішення складено та підписано 09 квітня 2019 року.

Суддя А.С.Сидоренко