ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2019 року м. ОдесаСправа № 916/4225/15
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Будішевської Л.О.

суддів Таран С.В.,Мишкіної М.А.

при секретарі судового засіданні Бендерук Є.О.,

за участю представників учасників справи:

від позивача - не з'явився,

від відповідача - Бондарев Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Алді»

на ухвалу господарського суду Одеської області від 31.01.2019, постановлену суддею Рогою Н.В., м. Одеса, про забезпечення позову

у справі № 916/4225/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Алді»

до Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ»

про стягнення 5 595 057 грн.

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Алді» (далі ТОВ «Алді») звернулося до господарського суду Одеської області з позовом до Державного підприємства «Іллічівський морський торговельний порт» про стягнення грошових коштів у розмірі 5 595 057 грн., які є часткою позивача у спільному майні.

Рішенням господарського суду Одеської області від 25.12.2015 у справі № 916/4225/15 у задоволенні позову ТОВ «Алді» до Державного підприємства «Іллічівський морський торговельний порт», яке згідно наказу Міністерства інфраструктури України №319 від 16.09.2016 перейменовано у Державне підприємство «Морський торговельний порт «Чорноморськ», (далі ДП «МТП «Чорноморськ») відмовлено повністю.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 26.02.2018 рішення господарського суду Одеської області від 25.12.2015 скасовано, позов задоволено, стягнуто з ДП «МТП «Чорноморськ» на користь ТОВ «Алді» 5 595 057 грн. та судові витрати в сумі 182321,83 грн.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 13.06.2018 постанову Одеського апеляційного господарського суду від 26.02.2018 у справі №916/4225/15 скасовано, справу №916/4225/15 направлено на новий розгляд до Одеського апеляційного господарського суду.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 12.09.2018 рішення господарського суду Одеської області від 25.12.2015 скасовано, позов ТОВ «Алді» задоволено, стягнуто з відповідача на користь позивача 5595057 грн. та судові витрати в сумі 182321,83 грн.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 19.12.2018 постанову Одеського апеляційного господарського суду від 12.09.2018 у справі №916/4225/15 скасовано, рішення господарського суду Одеської області від 25.12.2015 залишено без змін.

11.01.2019 від відповідача надійшла заява про поворот виконання постанови Одеського апеляційного господарського суду від 26.02.2019 у справі № 916/4225/15.

До заяви про поворот виконання вищезазначеного рішення суду відповідач також подав заяву про забезпечення позову в порядку ч. 8 ст. 333 ГПК України, відповідно до якої просив суд вжити заходи щодо забезпечення позову шляхом:

- накладення арешту на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю "Алді" в межах суми повороту виконання рішення суду - 5595057 грн. боргу, 182321,83 грн. судових витрат, 577737,88 грн. виконавчого збору та 200 грн. витрат виконавчого провадження, які знаходяться на рахунку № 5801 в ПАТ АБ "Південний" м. Одеса, МФО 328209, та усіх інших банківських рахунках, які належать Товариству з обмеженою відповідальністю "Алді", в будь-яких банківських або в інших кредитно - фінансових установах;

- накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно Товариства з обмеженою відповідальністю "Алді" в межах суми повороту виконання рішення суду - 5595057 грн. боргу, 182321,83 грн. судових витрат, 577737,88 грн. виконавчого збору та 200 грн. витрат виконавчого провадження.

Заява про забезпечення позову мотивована наступним.

16.03.2018 старшим державним виконавцем Чорноморського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Одеської області (далі відділ ДВС) винесено постанову про арешт коштів боржника.

На виконання постанови про відкриття виконавчого провадження від 16.03.2018 № ВП 56002426 та постанови Одеського апеляційного господарського суду від 26.02.2018 у справі №916/4225/15 ДП «МТП «Чорноморськ» здійснено наступні платежі:

- щодо оплати згідно постанови Одеського апеляційного господарського суду від 26.02.2018 у справі №916/4225/15 - платіжним дорученням № 725 від 19.03.2018 перераховано 5777378, 83 грн.;

- щодо оплати виконавчого збору - платіжним дорученням № 726 від 19.03.2018 перераховано 577737, 88 грн.;

- щодо оплати витрат виконавчого провадження - платіжним дорученням № 727 від 19.03.2018 перераховано 200 грн.

Відділ ДВС листом №23/4534 від 20.03.2018 повідомив ДП «МТП «Чорноморськ» про зняття арешту з коштів. 21.03.2018 ДП «МТП «Чорноморськ» звернулось до відділу ДВС із заявою № 272/06-22 стосовно закриття виконавчого провадження. Постановою відділу ДВС № ВП 56002426 від 05.04.2018 закінчено виконавче провадження.

Постановою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 19.12.2018 касаційну скаргу ДП «МТП «Чорноморськ» задоволено, постанову Одеського апеляційного господарського суду від 12.09.2018 у справі №916/4225/15 скасовано, рішення Господарського суду Одеської області від 25.12.2015 залишено без змін.

Відповідач зазначив, що в даному випадку наявні підстави для здійснення повороту виконання рішення суду та вжиття заходів забезпечення позову у порядку ч. 8 ст. 333 ГПК України.

У ДП «МТП «Чорноморськ» є всі підстави вважати, що ТОВ «Алді» є ненадійним та неплатоспроможним підприємством, оскільки протягом 3-4 років не було виконано накази господарського суду Одеської області, а саме: від 15.12.2015 у справі № 916/4382/14, від 15.12.2015 у справі №916/4382/14, від 13.10.2015 у справі № 916/1335/15-г, від 30.06.2015 у справі № 916/812/15-г, від 27.03.2015 у справі №916/4383/14, що підтверджується відповідними постановами державних виконавців про повернення виконавчого документу стягувачу.

Відповідач зазначив, що існує реальна загроза та обґрунтовані обставини вважати, що невжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на грошові кошти та на все рухоме та нерухоме майно ТОВ «Алді» призведе до неможливості виконання ухвали суду про поворот виконання рішення.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 31.01.2019 у справі № 916/4225/15 заяву ДП «МТП «Чорноморськ» про забезпечення позову задоволено частково, накладено арешт на грошові кошти ТОВ «Алді» в межах суми повороту виконання рішення суду 63553160,71 грн. (5595057 грн. боргу, 182321,83 грн. судових витрат, 577737,88 грн. виконавчого збору та 200 грн. витрат виконавчого провадження), які знаходяться на рахунку № 5801 в ПАТ АБ "Південний" м. Одеса, МФО 328209, та усіх інших банківських рахунках, які належать ТОВ «Алді», в будь-яких банківських або в інших кредитно - фінансових установах. В решті заяви відмовлено.

Ухвала мотивована наступним.

У ТОВ «Алді» у 2017 відсутні грошові кошти та майно, на які могло б бути звернено стягнення за виконавчими документами, виданими судом у 2015 році.

Сума, що підлягає поверненню на користь ДП «МТП «Чорноморськ» у зв'язку із прийняттям Верховним Судом у складі Касаційного господарського суду постанови від 19.12.2018 у справі №916/4225/15, є досить значною та загалом складає 6355316, 71 грн.

Суд дійшов висновку, що адекватним, співрозмірним та обґрунтованим у даному випадку є такий спосіб забезпечення позову, як накладення арешту на грошові кошти ТОВ «Алді» в межах суми повороту виконання рішення суду.

Суд зазначив, що вимога ДП МТП «Чорноморськ» щодо накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно ТОВ «Алді» в межах суми повороту виконання рішення суду не підлягає задоволенню, оскільки, предметом стягнення в ході повороту виконання рішення є саме грошові кошти, накладення ж арешту на все майно ТОВ «Алді» не є співрозмірним та адекватним способом забезпечення.

Не погодившись з постановленою ухвалу суду, позивач подав на неї апеляційну скаргу, яка мотивована наступним.

Інформація про визначення складу суду і дату подання заяви не була доступною та відкритою, що є порушення норм процесуального права.

Оскаржувана ухвала про накладення арешту на усі рахунки ТОВ «Алді», в порушенням норм процесуального права, постановлена без відкриття провадження у справі та без прийняття справи до судового розгляду.

Суд фактично задовольнив нові позовні вимоги про стягнення 6355316,71 грн., проте скасованим судовим рішення з відповідача стягнуто лише 5595057 грн.

Суд, задовольняючи заяву про забезпечення позову у розмірі, що значно перевищує суму, визначену рішенням суду, про поворот виконання якого просить ДП «МТП «Чорноморськ», фактично вирішив спір за бажанням боржника відшкодувати суму виконавчого збору, яка була примусово стягнута з ДП «МТП «Чорноморськ» за порушення ним Закону України «Про виконавче провадження».

У відзиві на апеляційну скаргу ДП «МТП «Чорноморськ» зазначило про її безпідставність та необґрунтованість.

В судове засідання 08.04.2019 з'явився представник відповідача, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, ухвалу місцевого господарського суду - без змін.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги, заслухавши представника ДП МТП «Чорноморськ», перевіривши застосування судом першої інстанції норм процесуального права, судова колегія зазначає наступне.

Відповідно до ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб (п. 1 ч. 1 ст. 137 ГПК України).

Пунктом першим постанови пленуму Вищого господарського суду України №16 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» роз'яснено, що у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Суд зазначає, що обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу до забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та як наслідок ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Згідно ч. 8 ст. 333 ГПК України при вирішенні питання про поворот виконання судового рішення суд може вжити заходів щодо забезпечення позову.

Враховуючи викладене, оцінивши обґрунтованість доводів ДП «МТП «Чорноморськ» щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову в порядку ч. 8 ст. 333 ГПК України в межах суми повороту виконання рішення суду (5595057 грн. боргу, 182321,83 грн. судових витрат, 577737,88 грн. виконавчого збору та 200 грн. витрат виконавчого провадження), колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що такий спосіб забезпечення позову є адекватним та співрозмірним.

Щодо доводів скаржника про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, оскільки інформація про визначення складу суду і дату подання заяви не була доступною та відкритою, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 ГПК України інформація щодо суду, який розглядає справу, учасників справи та предмета позову, дати надходження позовної заяви (скарги) або будь-якої іншої заяви або клопотання у справі, у тому числі особи, яка подала таку заяву, вжитих заходів забезпечення позову та (або) доказів, стадії розгляду справи, місця, дати і часу судового засідання, руху справи з одного суду до іншого є відкритою та підлягає невідкладному оприлюдненню на офіційному веб-порталі судової влади України в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.

Згідно підпункту 17.8 пункту 17 розділу XІ "Перехідні положення" ГПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи оприлюднення інформації щодо справи, визначеної цією редакцією Кодексу, на офіційному веб-порталі судової влади України здійснюється в порядку, визначеному Положенням про автоматизовану систему документообігу суду.

На головній сторінці веб-порталу та на сайтах судів на веб-порталі (в розрізі кожного суду), автоматично, крім випадків, установлених законом, оприлюднюється по кожній судовій справі, що слухається у відкритому судовому засіданні, зокрема, дата надходження позовної заяви, апеляційної, касаційної скарги, заяви про перегляд судового рішення, будь-якої іншої заяви або клопотання у справі, інформація щодо особи, яка подала таку заяву, вжитих заходів забезпечення позову та (або) доказів, протоколи автоматизованого розподілу по справі; склад суду.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що інформація (визначення складу суду, дата подання відповідачем заяви про забезпечення позову та її вимоги) була розміщена у відкритому доступі на веб-порталі судової влади України (за посиланням https://court.gov.ua/log_documents/278234/5017/), отже доводи скаржника з цього приводу є безпідставними.

Щодо доводів скаржника про те, що оскаржувана ухвала постановлена без відкриття провадження у справі та без прийняття справи до судового розгляду, колегія суддів зазначає наступне.

У відповідності до ч. 1 ст. 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін (ч. 4 ст. 140 ГПК України).

Отже, призначення до розгляду в судовому засіданні заяви про забезпечення позову можливо у випадку, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для її розгляду. Крім того, розгляд даної заяви в судовому засіданні є правом, а не обов'язком для місцевого господарського суду.

Також не приймаються до уваги доводи скаржника про те, що суд фактично вирішив спір за бажанням боржника відшкодувати суму виконавчого збору, яка була примусово стягнута з ДП «МТП «Чорноморськ» за порушення ним вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Колегія суддів зазначає, що на даній стадії розгляду справи (апеляційний перегляд ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову у порядку ч. 8 ст. 333 ГПК України) апеляційний господарський суд не може встановлювати обставини наявності/відсутності порушення ДП «МТП «Чорноморськ» вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів зазначає, що оскаржувана ухвала господарського суду Одеської області від 31.01.2019 у справі №916/4225/15 про забезпечення позову в порядку ч. 8 ст. 333 ГПК України відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду першої інстанції, отже не можуть бути підставою для її задоволення.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236, 240, 269, 270, 275, 276, 281, 282, 283

ГПК України, Південно-західний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу господарського суду Одеської області від 31.01.2019 про забезпечення позову у справі № 916/4225/15 залишити без змін.

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Алді" залишити без задоволення.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку у строк, який обчислюється відповідно до статті 288 ГПК України.

Повний текст ухвали складено 10.04.2019.

Головуючий суддя Л.О. Будішевська

Суддя С.В. Таран

Суддя М.А. Мишкіна