УХВАЛА

м. Київ

27.03.2019Справа № 910/12312/18

Господарський суд міста Києва у складі:

судді : Данилової М.В.

за участю секретаря: Бордунової К.Е.

Представник сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

за позовом Комунального підприємства «Чернігівський обласний академічний український музично-драматичний театр ім. Т.Г. Шевченка» Чернігівської обласної ради (14000, м. Чернігів, проспект Миру, 23, ідентифікаційний код 02225967)

до боржника Фізичної особи-підприємця Міронєнко Сергія Павловича (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1)

про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості в розмірі 387,00 грн., внаслідок невиконання грошового зобов'язання по договору про надання послуг з реалізації квітів на гастрольний захід від 01.03.2016 року, -

ВСТАНОВИВ:

14 вересня 2018 року Комунальне підприємство «Чернігівський обласний академічний український музично-драматичний театр ім. Т.Г. Шевченка» Чернігівської обласної ради звернулось до Господарського суду міста Києва до боржника Фізичної особи-підприємця Міронєнко Сергія Павловича із заявою № 228/06-18 від 05.09.2018 року про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості в розмірі 387,00 грн., внаслідок невиконання грошового зобов'язання по договору про надання послуг з реалізації квітів на гастрольний захід від 01.03.2016 року.

19.09.2018 року Господарським судом міста Києва видано судовий наказ по справі №910/12312/18, за яким: стягнуто з Фізичної особи-підприємця Міронєнко Сергія Павловича на користь Комунального підприємства «Чернігівський обласний академічний український музично-драматичний театр ім. Т.Г. Шевченка» Чернігівської обласної ради 387 (триста вісімдесят сім) грн. 00 коп. основної заборгованості, суму судового збору в розмірі 176,20 (сто сімдесят шість гривень 20 копійок).

15.03.2019 року через відділ діловодства суду надійшла скарга б/н від 13.03.2019 року «Про визнання неправомірною бездіяльність державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Ельбабаєва Б.Б. щодо відмови у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання судового наказу Господарського суду міста Києва від 19.09.2018 року по справі № 910/12312/18» Комунального підприємства «Чернігівський обласний академічний український музично-драматичний театр ім. Т.Г.Шевченка» Чернігівської обласної ради, в якій скаржник просить суд:

- визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Ельбабаєва Б.Б. щодо відмови у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання судового наказу Господарського суду міста Києва від 19.09.2018 у справі №910/12312/18;

- зобов'язати державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Ельбабаєва Б.Б. відкрити виконавче провадження з примусового виконання судового наказу Господарського суду міста Києва від 19.09.2018 року у справі № 910/12312/18 про стягнення з Фізичної особи-підприємця Міронєнка Сергія Павловича на користь Комунального підприємства «Чернігівський обласний академічний український музично-драматичний театр ім.Т.Г. Шевченка» Чернігівської обласної ради 387 грн. 00 коп. основного боргу та витрати зі сплати судового збору в розмірі 176 грн. 20 коп.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 15.03.2019 року скаргу б/н від 13.03.2019 року передано на розгляд судді Борисенко І.І.

Розпорядженням керівника апарату № 05-23/486 від 15.03.2019 року призначено повторний автоматизований розподіл матеріалів справи, у зв'язку з відпусткою судді Борисенко І.І.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.03.2019 року скаргу б/н від 13.03.2019 року передано на розгляд судді Даниловій М.В.

Відповідно до ст. 339 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 18.03.2019 року Призначено розгляд скарги б/н від 13.03.2019 року «Про визнання неправомірною бездіяльність державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Ельбабаєва Б.Б. щодо відмови у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання судового наказу Господарського суду міста Києва від 19.09.2018 року по справі № 910/12312/18» Комунального підприємства «Чернігівський обласний академічний український музично-драматичний театр ім. Т.Г.Шевченка» Чернігівської обласної ради по справі №910/12312/18 на 27.03.2019 року, явку сторін визнано обов'язковою.

Одночасно зобов'язано державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві - Ельбабаєва Б.Б. надати до суду письмові пояснення з приводу обставин викладених заявником в скарзі б/н від 13.03.2019 року «Про визнання неправомірною бездіяльність державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Ельбабаєва Б.Б. щодо відмови у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання судового наказу Господарського суду міста Києва від 19.09.2018 року по справі № 910/12312/18» Комунального підприємства «Чернігівський обласний академічний український музично-драматичний театр ім. Т.Г.Шевченка» Чернігівської обласної ради.

В судове засідання 27.03.2019 року з'явився представник скаржника. Представники боржника та виконавчої служби не з'явились.

Присутній в судовому засіданні 27.03.2019 року представник скаржника підтримав скаргу, просив суд її задовольнити, подав клопотання про приєднання документів щодо доказі понесених на правову допомогу заявником. Суд долучив до справи зазначене клопотання.

Станом на 27.03.2019 року матеріали виконавчого провадження від виконавчої служби до суду не надійшли, у зв'язку із чим, суд здійснює розгляд скарги за наявними в матеріалах справи документами.

У відповідності до ч. 2 ст. 342 Господарського процесуального кодексу України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Розглянувши в судовому засіданні 27.03.2019 року скаргу на дії (бездіяльність) державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Ельбабаєва Б.Б. суд дійшов висновку про її задоволення, з огляду на наступне.

Статтею 339 Господарського процесуального кодексу України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Обгрунтовуючи подану скаргу скаржник зазначає про те, що він звернувся із заявою від 28.12.2018 року про відкриття виконавчого провадження з виконання судового наказу Господарського суду міста Києва від 19.09.2018 року № 910/12312/18.

22.01.2019 року державним виконавцем Деснянського районного відділу Державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Ельбабаєвим Б.Б було винесено повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання. Підставою для повернення вказаного наказу, згідно повідомлення є його невідповідність вимогам ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження ", а саме відсутня дата народження боржника.

Суд вважає повернення стягувачу виконавчого документа - наказу господарського суду м. Києва від 19.09.2018 року № 910/12312/18 із вказаних підстав таким, що є необґрунтованим та незаконним.

Статтею 124 Конституції України встановлено, що судові рішення є обов'язковими до виконання на усій території України.

При цьому держава Україна на своїй території повинна забезпечити реалізацію всіх прав, що випливають з Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, у тому числі й права на справедливий суд.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що стадія виконання судового рішення є частиною правосуддя (рішення у справах "Півень проти України" від 29.06.2004 заява № 56849/00, "Горнсбі проти Греції" від 19.03.1997).

Існування заборгованості, яка підтверджена остаточним і обов'язковим для виконання судовим рішенням, дає особі, на користь якої таке рішення винесено, підґрунтя для "законного сподівання" на виплату такої заборгованості і становить "майно" цієї особи у зазначеній ст. 1 Першого протоколу (рішення Європейського суду з прав людини від 06.10.2011 у справі "Агрокомплекс проти України").

У рішенні від 15.10.2009 Європейський суд з прав людини у справі "Юрій Миколайович Іванов проти України" вказав на те, що відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту ст. 1 Першого протоколу.

Європейський суд з прав людини також наголошував, що виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати.

У справі "Фуклев проти України" (рішення від 07.06.2005) Європейський суд з прав людини вказав, що Держава зобов'язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення від 13.12.2012 № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. 3 мотивувальної частини рішення від 25.04.2012 №11-рп/2012).

У пілотному рішенні "Юрій Миколайович Іванов проти України" від 15.10.2009 Європейський суд з прав людини встановив, що було порушено п. 1 ст. 6 Конвенції та ст. 1 Протоколу № 1 через невиконання або несвоєчасне виконання остаточних судових рішень. Суд зазначив, що затримки були спричинені комбінацією чинників, включаючи відсутність бюджетних коштів, бездіяльністю державної виконавчої служби та недоліками національного законодавства, внаслідок чого пан Іванов та інші заявники у подібній ситуації не змогли добитись примусового виконання судових рішень. Всі ці чинники належали до компетенції української влади, і, отже, Україна несе повну відповідальність за таке невиконання (рішення у справі "Юрій Миколайович Іванов проти України", від 15.10.2009, № 40450/04, п. 83-85). Суд також постановив, що зазначені вище порушення є наслідком несумісної з положеннями Конвенції практики, яка полягає в систематичному невиконанні державою-відповідачем рішень національних судів, за виконання яких вона несе відповідальність і у зв'язку з якими сторони, права яких порушені, не мають ефективних засобів юридичного захисту (п. 4 резолютивної частини рішення у справі "Юрій Миколайович Іванов проти України").

У п. 3 резолютивної частини рішення від 12.10.2017 у справі "Бурмич та інші проти України", заява № 46852/13, Велика палата Європейського суду з прав людини постановила, що п'ять заяв та 12143 заяв (всього 12148), перераховані в додатках I і II до цього рішення, а також ті, що можуть надійти вже після ухвалення цього рішення, повинні розглядатися відповідно до зобов'язань, які випливають із пілотного рішення у справі "Юрій Миколайович Іванов проти України", в якому виявлено існування структурної проблеми, що спричиняє порушення параграфу 1 ст. 6 і 13 Конвенції та ст. 1 Протоколу № 1.

Отже, тривале невиконання або несвоєчасне виконання національних судових рішень, за виконання яких Україна несе відповідальність, є структурною та системною проблемою, яку визначено в пілотному рішенні Європейського суду з прав людини, і запровадження ефективних засобів юридичного захисту стосовно відповідних порушень є прямим обов'язком держави.

Таким чином, виходячи з практики з Європейського суду з прав людини держава відповідальна за виконання рішення, ухваленого на користь стягувача у цій справі. Тривале невиконання рішення та відсутність засобів захисту прав стягувача на національному рівні спричиняє порушення параграфу 1 ст. 6 і 13 Конвенції та ст. 1 Протоколу № 1.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України " Про виконавче провадження " у виконавчому документі зазначається повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім'я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи.

Пунктом 6 частини 4 статті 4 Закону України " Про виконавче провадження " передбачено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред'явлення, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею.

Натомість, боржник - Міроненко Сергій Павлович не є фізичною особою, а є фізичною особою - підприємцем, а тому посилання Деснянського районного відділу Державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві на п.6 ч. ст. 4 Закону України " Про виконавче провадження " є безпідставним.

Відповідно до ст. 326 Господарського процесуального кодексу України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу, як суд першої інстанції.

Відповідно до ст. 5 Закону України " Про виконавче провадження " примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців)

Згідно ст.2 зазначеного Закону однією із засад виконавчого провадження є обов'язковість виконання рішень.

Відповідно до ст. 18 вказаного Закону виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим законом.

Натомість, на час розгляду справи Деснянським районним відділом Державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві рішення від наказ від 19.09.2018 року № 910/12312/18 не виконаніий.

Відповідно до ст. 345 Господарського процесуального кодексу України про виконання ухвали, постановленої за результатами розгляду скарги, відповідний орган державної виконавчої служби, приватний виконавець повідомляють суд і заявника не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.Частиною 8 статті 129 ГПК України встановлено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з частино 1 та 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат та пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 2 статті 126 статті 123 Господарського процесуального кодексу України закріплено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до частини 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Положеннями частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Позивач надав докази, які підтверджують витрати на професійну правничу допомогу, а саме Договір про надання правової допомоги, Акт наданих послуг, платіжні доручення у сумі 1 871,42 грн.

За таких обставин суд вважає, що компенсація судових витрат пов'язаних з професійною правничою допомогою підлягає задоволенню

Судові витрати позивача по сплаті судового збору в сумі 176 грн. відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 73, 86, 129, 219, 233, 236, 238, 241 Господарського процесуального кодексу, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ

1.Заяву задовольнити.

2.Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Ельбабаєва Б.Б. щодо відмови у відкритті виконавчого провадження примусового виконання судового наказу Господарського суду міста Києва від 19.09.2018року у справі №910/12312/18.

3.Зобов'язати державного виконавця Деснянського районного відділу державно виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Ельбабаєва Б.Б. відкрити виконавче провадження з примусового виконання судового наказу Господарського суду міста Києва від 19.09.2018 у справі № 910/12312/18 про стягнення з Фізичної особи-підприємця Міронєнка Сергія Павловича (АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) на користь Комунального підприємства «Чернігівський обласний академічний український музично-драматичний театр ім.Т.Г. Шевченка» Чернігівської обласної ради (14000, м. Чернігів, проспект Миру, 23, ) 387 грн. 00 коп. основного боргу та витрати зі сплати судового збору в розмірі 176 грн. 20 коп.

4.Стягнути з Деснянського районного відділу державно виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві (; адреса, 02232, м. Київ, вул. Бальзака, 64) на користь Комунального підприємства «Чернігівський обласний академічний український музично-драматичний театр ім.Т.Г. Шевченка» Чернігівської обласної ради судові витрати - 1871,42 грн. (одна тисяча вісімсот сімдесят одну грн. 42коп.)

Повний текст ухвали складено 08 квітня 2019 року

Суддя М.В. Данилова