Господарський суд Рівненської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" квітня 2019 р. м. Рівне Справа № 918/147/19

Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді О.Андрійчук, за участю секретаря судового засідання І.В'юненко, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Управління житлово комунального господарства виконавчого комітету Рівненської міської ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Санком Рівне»

про стягнення заборгованості в сумі 8 245,28 грн,

за участю представників сторін:

від позивача - ОСОБА_1, дов. від 12.10.2018 року,

від відповідача - не з'явився,

УСТАНОВИВ:

У березні 2019 року Управління житлово комунального господарства (позивач) звернулося до Господарського суду Рівненської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Санком Рівне» (відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 8 245,28 грн за договорами про відшкодування витрат на утримання орендованого майна та комунальних послуг.

Ухвалою суду від 11.03.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження, справу призначено до

розгляду в судовому засіданні на 25.03.2019 року.

Ухвалою суду від 25.03.2019 року (з0 урахуванням ухвали суду від 29.03.2019 року) судове засідання відкладене на 10.04.2019 року.

У судовому засідання 10.04.2019 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

01.02.2012 року між Управлінням комунальною власністю виконавчого комітету Рівненської міської ради (орендодавець) та ТОВ «Санком Рівне» (відповідач, орендар) укладений договір № 17-6 оренди нерухомого майна (зі змінами від 03.09.2012 року, від 01.10.2012 року, від 27.02.2015 року), за умовами якого передано в оренду нежитлові приміщення в будинку 45 по вул. Шевченка у м. Рівне, загальною площею 87,6 кв.м., для розміщення підприємства житлово-комунальної галузі, що надає комунальні послуги населенню.

12.03.2018 року на виконання умов цього договору між позивачем (балансоутримувач) та відповідачем (орендар) укладено договір про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання нерухомого майна, яке перебуває в користуванні, та надання комунальних послуг (у новій редакції).

Орендарю щомісячно надавалися рахунки та акти на відшкодування витрат за використану електроенергію, водопостачання і водовідведення, а також рахунки на відшкодування земельного податку, витрат за використану електроенергію, водопостачання і водовідведення, проте відповідач акти не підписував і не повертав, оплати не проводив.

07.08.2018 року за актом прийому-передачі № 514, складеним представниками позивача і відповідача, орендовані нежитлові приміщення повернуто орендодавцю.

Водночас відповідачем не дотримано умов договору про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання нерухомого майна та надання комунальних послуг. Так, за період з 01.04.2018 року по 07.08.2018 року витрати на утримання орендованого майна не відшкодовано і заборгованість складає 8 192,25 грн, з яких борг зі сплати земельного податку - 70,06 грн, борг за водопостачання та водовідведення 1 677,59 грн, борг за електроенергію 6 444,6 грн.

Крім того, 15.06.2016 року між Управлінням комунальною власністю виконавчого комітету Рівненської міської ради (орендодавець) та відповідачем (орендар) укладено договір оренди нерухомого майна № 379-6, за яким передано в оренду нежитлові приміщення загальною площею 63,4 кв.м в будинку 45 по вул. Шевченка, у м. Рівне для розміщення підприємства житлово- комунальної галузі, що надає комунальні послуги населенню.

12.03.2018 року на виконання умов цього договору між позивачем та відповідачем укладено договір про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання нерухомого майна, яке перебуває в користуванні та надання комунальних послуг (у новій редакції).

13.08.2018 року за актом прийому-передачі № 515 орендовані нежитлові приміщення повернуто позивачу, проте відповідачем не дотримано умов договору про відшкодування витрат балансоутримувача, а саме: за період з 01.04.2018 по 13.08.2018 не відшкодовано розміру земельного податку в сумі 53,03 грн.

07.09.2018 року позивачем направлено на адресу відповідача претензії № 1471-08 та № 1472-08 про сплату заборгованості та акти звірок розрахунків, однак відповідачем заборгованість по відшкодуванню витрат позивача як балансоутримувача на утримання нерухомого майна та надання комунальних послуг не погашено, відповідь на претензії не надано, акти звірок не повернуто.

З огляду на викладене позивач просить суд стягнути з відповідача суму в розмірі 8 245,28 грн, з яких борг зі сплати земельного податку 123,09 грн, борг за водопостачання та водовідведення 1 677,59 грн та борг за електроенергію 6 444,6 грн.

Відповідач відзиву у строки і порядку, визначені ухвалою суду від 11.03.2019 року, не надав, обставин, викладених у позовній заяві, не спростував, отже суд вирішує спір за наявними матеріалами справами.

Заяв і клопотань від сторін не надходило.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності та взаємозв'язку, оцінивши надані докази, суд установив таке.

Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.

01.02.2012 року між позивачем (орендодавець) та відповідачем (орендар) укладено договір оренди № 17-б нерухомого майна, що належить територіальній громаді м. Рівне (зі змінами і доповненнями, внесеними додатковими договорами від 03.09.2012 року, від 01.10.2012 року, від 27.02.2015 року), за п. 1.1. якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування нежитлові приміщення (далі - майно) загальною площею 87,6 кв. м (на технічному плані - приміщення № 47 - площею 16,4 кв.м; № 48 - площею 12,3 кв.м; № 49 - площею 10 кв.м; № 52 - площею 23,9 кв.м; № 58 - площею 9 кв.м; № 59 - площею 16 кв.м), розміщені на 1 поверсі будівлі за адресою: м. Рівне, вул. Шевченка, 45, що перебувають на балансі Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Рівненської міської ради (далі - балансоутримувач). Вартість 1 кв.м майна визначена згідно зі звітом про оцінку майна станом на 31.12.2014 року і складає 6 299,32 грн.

У п. 10.1.договору сторони погодили, що строк договору оренди встановлюється на 2 роки 11 місяців з 01.02.2012 року до 31.12.2014 року включно.

У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення цього договору або зміну його умов після закінчення строку його чинності протягом одного місяця, договір уважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором за умови згоди балансоутримувача. У разі якщо на момент продовження дії договору оренди остання оцінка майна була зроблена більш як три роки тому, для продовження (поновлення) договору оренди провадиться оцінка майна (п. 10.3 договору).

Пунктом 10.8 договору передбачено, що майно вважається поверненим орендодавцю (або за вказівкою орендодавця - балансоутримувачу) з моменту підписання сторонами акта прийому-передачі.

Майно передається в оренду з метою розміщення підприємства житлово-комунальної галузі, що надає комунальні послуги населенню (п. 1.2. договору).

Згідно з п.п. 2.1., 2.2. договору орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, указаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору та акта прийому-передачі майна. Передача майна в оренду не тягне за собою виникнення в орендаря права власності на вказане майно, орендар користується ним лише протягом строку оренди.

Відповідно до умов п.п. 5.8., 5.9. договору орендар зобовязаний здійснювати витрати, повязані з утриманням орендованого майна. Одночасно із підписанням цього договору укласти з балансоутримувачем орендованого майна договір про відшкодування витрат на утримання орендованого майна та комунальних послуг. Вирішити з балансоутримувачем питання сплати орендної плати за землю чи земельного податку в установленому законом порядку.

На виконання умов цього договору між позивачем (балансоутримувач) та відповідачем (орендар) 12.03.2018 року укладено договір про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання нерухомого майна, яке перебуває в користуванні, та надання комунальних послуг (у новій редакції).

Згідно з п. 1.1. цього договору про відшкодування витрат балансоутримувача балансоутримувач забезпечує обслуговування та експлуатацію нежитлових приміщень загальною площею 87,6 кв.м., у буд. 45 по вул. Шевченка у м. Рівне, а також утримання прибудинкової території, а орендар бере участь у витратах балансоутримувача на виконання вказаних робіт.

У п. 5.1 договору про відшкодування витрат балансоутримувача визначено домовленість сторін про застосування ч. 3 ст. 631 ЦК України, зокрема про те, що умови договору поширюються та застосовуються до договірних відносин, які виникли до його укладання, та діють на час дії основного договору оренди.

Пунктом 2.1. договору про відшкодування витрат балансоутримувача визначено обовязки балансоутримувача, відповідно до яких останній здійснює виконання всього комплексу робіт, повязаних з обслуговуванням та утриманням будівлі та прибудинкової території; надає орендарю послуги з водопостачання та водовідведення.

Відповідно до п. 2.2. цього договору орендар зобовязується не пізніше останнього дня місяця вносити плату за використану електроенергію на рахунок балансоутримувача № 1523 на підставі виставлених балансоутримувачем актів відшкодування комунальних послуг; відшкодовувати земельний податок відповідно до площі займаного приміщення на підставі виставлених балансоутримувачем рахунків; відшкодовувати витрати за водопостачання та водовідведення відповідно до кількості працівників на рахунок балансоутримувача №1523 на підставі виставлених балансоутримувачем актів відшкодування комунальних послуг; не пізніше останнього дня місяця відшкодовувати земельний податок відповідно до площі займаного приміщення на підставі виставлених балансоутримувачем рахунків; самостійно укласти із відповідними організаціями договори на надання послуг з теплопостачання, вивезення побутових відходів тощо; при зміні кількості працівників своєчасно письмово повідомляти балансоутримувача.

За п. 5.2. договору про відшкодування витрат балансоутримувача сторонами погоджено, що дія договору припиняється у момент припинення дії договору оренди нежитлових приміщень.

07.08.2018 року за актом прийому-передачі № 514, який складено представниками позивача та відповідача, орендовані нежитлові приміщення передані позивачу, отже дія договору про відшкодування витрат балансоутримувача припинилася у звязку з припиненням зобовязань за договором оренди.

У той же час, як убачається з матеріалів справи, позивачем відповідно до умов договору про відшкодування витрат балансоутримувача здійснювалось нарахування витрат балансоутримувача на утримання нерухомого майна, що перебувало в оренді відповідача, складались та надавались рахунки та акти для проведення відповідачем відповідних проплат, зокрема: рахунок № 215 від 10.04.2018 року на відшкодування видатків по земельному податку за квітень 2018 року на суму 16,58 грн, рахунок № 262 від 18.04.2018 року на відшкодування видатків по електроенергії за квітень 2018 року на суму 2 672,84 грн, рахунок № 277 від 19.04.2018 року на відшкодування видатків по водопостачанню за квітень 2018 року на суму 212,52 грн, рахунок № 310 від 11.05.2018 року на відшкодування видатків по земельному податку за травень 2018 року на суму 16,58 грн, рахунок № 332 від 17.05.2018 року на відшкодування видатків по електроенергії за травень 2018 року на суму 2 021,24 грн, рахунок № 347 від 21.05.2018 року на відшкодування видатків по водопостачанню за травень 2018 року на суму 235,29 грн, рахунок № 420 від 19.06.2018 року на відшкодування видатків по земельному податку за червень 2018 року на суму 16,58 грн, рахунок № 421 від 19.06.2018 року на відшкодування видатків по електроенергії за червень 2018 року на суму 240,54 грн, рахунок № 353 від 01.06.2018 року на відшкодування видатків по водовідведенню за січень-травень 2018 року на суму 663,95 грн, рахунок № 422 від 19.06.2018 року на відшкодування видатків по водовідведенню та водопостачанню за червень 2018 року на суму 349,78 грн, рахунок № 431 від 06.07.2018 року на відшкодування видатків по земельному податку за липень 2018 року на суму 16,58 грн, рахунок № 478 від 19.07.2018 року на відшкодування видатків по електроенергії за липень 2018 року на суму 1 293,77 грн, рахунок № 491 від 20.07.2018 року на відшкодування видатків по водовідведенню та водопостачанню за липень 2018 року на суму 207,28 грн, рахунок № 501 від 09.08.2018 року на відшкодування видатків по земельному податку з 01.08.2018 року-07.08.2018 року на суму 3,74 грн, рахунок № 562 від 15.08.2018 року на відшкодування видатків по електроенергії з 01.08.2018 року-07.08.2018 року на суму 216,21 грн, рахунок № 563 від 16.08.2018 року на відшкодування видатків по водопостачанню та водовідведенню з 01.08.2018 року-07.08.2018 року на суму 8,77 грн, акт виконаних робіт № 262 від 18.04.2018 року по відшкодуванню видатків по електроенергії за квітень 2018 року на суму 2 672,84 грн, акт виконаних робіт № 332 від 17.05.2018 року по відшкодуванню видатків по електроенергії за травень 2018 року на суму 2 021,24 грн, акт виконаних робіт № 421 від 19.07.2018 року по відшкодуванню видатків по електроенергії за червень 2018 року на суму 240,54 грн, акт виконаних робіт № 478 від 19.07.2018 року по відшкодуванню видатків по електроенергії за липень 2018 року на суму 1 293,77 грн, акт виконаних робіт № 562 від 15.08.2018 року по відшкодуванню видатків по електроенергії з 01.08.2018 року-07.08.2018 року на суму 216,21 грн, акт виконаних робіт № 277 від 19.04.2018 року по відшкодуванню видатків по водопостачанню за квітень 2018 року на суму 212,52 грн, акт виконаних робіт № 347 від 21.05.2018 року по відшкодуванню видатків по водопостачанню за травень 2018 року на суму 235,29 грн, акт виконаних робіт № 353 від 01.06.2018 року по відшкодуванню видатків по водопостачанню за січень-травень 2018 року на суму 663,95 грн, акт виконаних робіт № 422 від 19.06.2018 року по відшкодуванню видатків по водопостачанню та водовідведенню за червень 2018 року на суму 349,78 грн, акт виконаних робіт № 491 від 20.07.2018 року по відшкодуванню видатків по водопостачанню та водовідведенню за липень 2018 року на суму 207,28 грн.

Вказані акти та рахунки відповідачем не оплачені, відтак за період з 01.04.2018 року по 07.08.2018 року заборгованість з відшкодування витрати на утримання орендованого майна складає 8 192,25 грн, з яких: борг зі сплати земельного податку - 70,06 грн, борг за водопостачання та водовідведення 1 677,59 грн, борг за електроенергію 6 444,60 грн.

Окрім цього, 15.06.2016 року між позивачем (орендодавець) та відповідачем (орендар) укладено договір оренди нежитлового приміщення № 379-6, яким передано в оренду нежитлові приміщення в будинку 45 по вул. Шевченка, у м. Рівне загальною площею 63,4 кв.м для розміщення підприємства житлово-комунальної галузі, що надає комунальні послуги населенню.

Згідно з п.п. 2.1., 2.2. договору орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, указаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору та акта прийому-передачі майна. Передача майна в оренду не тягне за собою виникнення в орендаря права власності на вказане майно, орендар користується ним лише протягом строку оренди.

У п. 10.1.договору сторони погодили, що строк договору оренди встановлюється на 2 роки 11 місяців з 15.06.2016 року до 14.05.2019 року включно.

У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення цього договору або зміну його умов після закінчення строку його чинності протягом одного місяця, договір уважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором за умови згоди балансоутримувача. У разі якщо на момент продовження дії договору оренди остання оцінка майна була зроблена більш як три роки тому, для продовження (поновлення) договору оренди провадиться оцінка майна (п. 10.3 договору).

Пунктом 10.8 договору передбачено, що майно вважається поверненим орендодавцю (або за вказівкою орендодавця - балансоутримувачу) з моменту підписання сторонами акта прийому-передачі. Обовязок щодо складання акта прийому-передачі про повернення майна покладається на орендодавця.

Відповідно до п.п. 5.8., 5.9. договору орендар зобовязався здійснювати витрати, повязані з утриманням орендованого майна. Одночасно із підписанням цього договору укласти з балансоутримувачем орендованого майна договір про відшкодування витрат на утримання орендованого майна та комунальних послуг. Вирішити з балансоутримувачем питання сплати орендної плати за землю чи земельного податку в установленому законом порядку.

12.03.2018 року на виконання умов цього договору між позивачем (балансоутримувач) та відповідачем (орендар) укладено договір про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання нерухомого майна, яке перебуває в користуванні, та надання комунальних послуг (у новій редакції).

Згідно з п. 1.1. цього договору балансоутримувач забезпечує обслуговування та експлуатацію нежитлових приміщень загальною площею 63,4 кв.м. у будинку 45 по вул. Шевченка у м. Рівне, а також утримання прибудинкової території, а орендар бере участь у витратах балансоутримувача на виконання вказаних робіт.

У п. 5.1 договору про відшкодування витрат балансоутримувача визначено домовленість сторін про застосування ч. 3 ст. 631 ЦК України, зокрема про те, що умови договору поширюються та застосовуються до договірних відносин, які виникли до його укладання, та діють на час дії основного договору оренди.

Пунктом 2.1. договору про відшкодування витрат балансоутримувача визначено обовязки балансоутримувача, відповідно до яких останній здійснює виконання всього комплексу робіт, повязаних з обслуговуванням та утриманням будівлі та прибудинкової території.

Відповідно до п. 2.2. цього договору орендар зобовязується, зокрема відшкодовувати земельний податок відповідно до площі займаного приміщення на підставі виставлених балансоутримувачем рахунків.

За п. 5.2. договору про відшкодування витрат балансоутримувача сторонами погоджено, що дія договору припиняється у момент припинення дії договору оренди нежитлових приміщень.

13.08.2018 року за актом прийому-передачі № 515, який складено представниками позивача та відповідача, орендовані нежитлові приміщення повернуто позивачу, отже дія договору про відшкодування витрат балансоутримувача припинилася у звязку з припиненням зобовязань за договором оренди.

Заразом позивачем виставлено відповідачу рахунок № 223 від 10.04.2018 року на відшкодування видатків по земельному податку за квітень 2018 року на суму 12,00 грн, рахунок № 317 від 11.05.2018 року на відшкодування видатків по земельному податку за травень 2018 року на суму 12,00 грн, рахунок № 424 від 12.06.2018 року на відшкодування видатків по земельному податку за червень 2018 року на суму 12,00 грн, рахунок № 438 від 06.07.2018 року на відшкодування видатків по земельному податку за липень 2018 року на суму 12,00 грн, рахунок № 508 від 09.08.2018 року на відшкодування видатків по земельному податку з 01.08.2018 року-07.08.2018 року на суму 5,03 грн.

У свою чергу, відповідачем зазначені рахунки не оплачені, отже розмір заборгованості останнього перед позивачем по відшкодуванню видатків по земельному податку за період з квітня по серпень 2018 року складає 53,03 грн.

07.09.2018 року позивачем направлено на адресу відповідача претензії № 1471-08 та № 1472-08 про сплату заборгованості та відповідні акти звірок розрахунків, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, описом вкладення у цінний лист та накладною, однак відповідачем заборгованість по відшкодуванню витрат позивача як балансоутримувача на утримання нерухомого майна та надання комунальних послуг не погашено, відповідь на претензії не надано.

З урахуванням викладеного судом установлено, що між сторонами виникли правовідносини з оренди комунального майна, а спір у цій справі пов'язаний із неналежним виконанням відповідачем умов договорів про відшкодування витрат на утримання орендованого майна та комунальних послуг, регулювання яких здійснюється на підставі Закону України "Про оренду державного та комунального майна", ГК України, ЦК України.

Норми права, що підлягають до застосування, та мотиви їх застосування, оцінка аргументів, наведених сторонами.

Частинами 1, 2 ст. 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" встановлено, що орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності. Методика розрахунку орендної плати та пропорції її розподілу між відповідним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначаються для об'єктів, що перебувають у державній власності, Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 3 Постанови КМ України від 04.10.1995 року № 786, якою затверджено Методику розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, передбачено, що до плати за оренду індивідуально визначеного майна не включаються витрати на утримання орендованого майна та плата за послуги, які відповідно до укладених угод зобов'язуються надавати орендарю державне підприємство, організація, господарське товариство, на балансі яких перебуває це майно.

Відповідно до ст. 11 ЦК України та ст. 174 ГК України договір є підставою для виникнення цивільних прав і обов'язків (господарських зобов'язань).

У силу вимог ч. 1, ч.7 ст. 193 ГК України, які кореспондуються зі ст.ст. 525, 526 ЦК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

За ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Зі змісту ст. 653 ЦК України вбачається, що розірвання договору не виключає проведення між сторонами розрахунків за зобов'язаннями, що виникли до розірвання договору.

Зважаючи, що відповідачем не надано доказів сплати заборгованості за договорами про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання нерухомого майна, яке перебуває в користуванні, та надання комунальних послуг в загальній сумі 8 245,28 грн, отже суд визнає, що майнові права позивача порушені та підлягають захисту.

Висновки суду за результатами вирішення спору.

За результатами з'ясування обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні, і з наданням оцінки всім аргументам учасників справи у їх сукупності та взаємозв'язку, як це передбачено вимогами ст.ст. 75-79, 86 ГПК України, суд дійшов висновку про порушення майнових прав позивача, що полягало в неотриманні ним обумовленої договором про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг, а отже про наявність підстав для задоволення позову в повному обсязі та про стягнення з відповідача на користь позивача 8 245,28 грн, з яких: борг зі сплати земельного податку 123,09 грн, борг за водопостачання та водовідведення 1 677,59 грн, борг за електроенергію 6 444,60 грн.

Розподіл судових витрат.

Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв'язку із розглядом справи (ч. 1 ст. 124 ГПК України).

У позовній заяві позивачем зазначено попередній розрахунок судових витрат, що складаються із судового збору в розмірі 1 921, 00 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи, що позов задоволено повністю, відтак судовий збір в розмірі 1 921,00 грн покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-79, 86, 91, 120, 123, 129, 233, 238, 240, 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Управління житлово - комунального господарства виконавчого комітету Рівненської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Санком Рівне" про стягнення заборгованості в сумі 8 245,28 грн задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Санком Рівне" (33027, м. Рівне, вул. Данила Галицького, 25, ідентифікаційний код 36416494) на користь Управління житлово - комунального господарства виконавчого комітету Рівненської міської ради (33000, м. Рівне, вул. Шевченка,45, ідентифікаційний код 26259965) 8 245,28 грн, з яких: борг зі сплати земельного податку 123, 09 грн, борг за водопостачання та водовідведення 1 677,59 грн, борг за електроенергію 6 444,60 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Санком Рівне" (33027, м. Рівне, вул. Данила Галицького, 25, ідентифікаційний код 36416494) на користь Управління житлово - комунального господарства виконавчого комітету Рівненської міської ради (33000, м. Рівне, вул. Шевченка,45, ідентифікаційний код 26259965) 1 921,00 грн судового збору.

Позивач: Управління житлово - комунального господарства виконавчого комітету Рівненської міської ради (33000, м. Рівне, вул. Шевченка,45, ідентифікаційний код 26259965).

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Санком Рівне" (33027, м. Рівне, вул. Данила Галицького, 25, ідентифікаційний код 36416494).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 256 ГПК України).

Інформацію по справі, що розглядається, можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Повне судове рішення складене та підписане 10.04.2019 року.

Суддя О.Андрійчук