УХВАЛА

08 квітня 2019 року

м. Київ

Справа № 925/2011/14

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Міщенка І.С. - головуючого, Мачульського Г.М., Сухового В.Г.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Публічного акціонерного товариства "Банк Форум" від імені якого діє уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "Банк Форум"

на постанову Північного апеляційного господарського суду у складі Зубець Л.П. - головуючого, Калатай Н.Ф., Мартюк А.І. від 31 січня 2019 року та ухвалу Господарського суду Черкаської області у складі Скиби Г.М. від 06 листопада 2018 року

за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Капрі-Альфа" на дії державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві у справі

за первісним позовом Публічного акціонерного товариства "Банк Форум" від імені якого діє уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Форум"

до: (1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Капрі-Альфа", (2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Капрі-Бетта", (3) Товариства з обмеженою відповідальністю "Капрі-Косметик", (4) Товариства з обмеженою відповідальністю "Капрі-Трейд", (5) Товариства з обмеженою відповідальністю "Капрі-2000"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

та третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів: (1) ОСОБА_9, (2) ОСОБА_10

про стягнення солідарно 14 335 388,22 грн.

та за зустрічним позовом (1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Капрі-Альфа", (2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Капрі-Бетта", (3) Товариства з обмеженою відповідальністю "Капрі-Косметик", (4) Товариства з обмеженою відповідальністю "Капрі-Трейд", (5) Товариства з обмеженою відповідальністю "Капрі-2000"

до Публічного акціонерного товариства "Банк Форум" від імені якого діє уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Форум"

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивачів за зустрічним позовом: (1) ОСОБА_9, (2) ОСОБА_10

та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача за зустрічним позовом - Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

про зобов'язання здійснити погашення заборгованості за рахунок коштів вкладного (депозитного) рахунку,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Банк Форум" від імені якого діє уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "Банк Форум" (14 березня 2019 року) звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою № 475/2 від 04 березня 2019 року на постанову Північного апеляційного господарського суду від 31 січня 2019 року та ухвалу Господарського суду Черкаської області від 06 листопада 2018 року (щодо скасування постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження ВП 57222911) у даній справі.

За наслідками перевірки матеріалів поданої касаційної скарги, Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі № 925/2011/14 і в обґрунтування цієї відмови зазначає таке.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Аналогічні положення закріплено і в частині 1 статті 17 Господарського процесуального кодексу України за якими учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов'язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення.

За приписами абзацу 2 частини 2 статті 293 Господарського процесуального кодексу України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), про розгляд скарг на дії (бездіяльність) органів державної виконавчої служби, приватного виконавця, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не має значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Оскаржуваною ухвалою Господарського суду Черкаської області від 06 листопада 2018 року, залишеною без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 31 січня 2019 року скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Капрі-Альфа" на дії Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві задоволено; визнано незаконною та скасовано постанову державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Булаєнка А.О. від 01 жовтня 2018 року про закінчення виконавчого провадження № 57222911 з примусового виконання наказу № 925/2011/14 від 22 серпня 2018 року про зобов'язання ПАТ «Банк «Форум» вчинити дію - здійснити погашення заборгованості шляхом зарахування коштів Товариства з обмеженою відповідальністю «Капрі-Альфа», м. Черкаси, вул. Громова, 138, в сумі 23 440 59, 94 грн. (в тому числі простроченої заборгованості по кредиту 2 093 000 грн.), прострочені проценти за користування кредитом 213 543, 34 грн., 37 516, 60 грн. пені) перед ПАТ «Банк «Форум» за кредитним договором № 1-0013/13/40-KL від 18 жовтня 2013 року в загальній сумі 14 335 388, 22 грн. за рахунок депозитного рахунку за договором банківського вкладу № 2630/4000/640714 від 30 вересня 2013 року, що укладений між ПАТ «БАНК ФОРУМ» і поручителем гр. ОСОБА_9; за договором банківського вкладу № 263L/4000/646888 від 21 жовтня 2013 року, що укладений між ПАТ «БАНК ФОРУМ» і поручителем гр. ОСОБА_9

Цією ж ухвалою місцевого господарського суду зобов'язано Дніпровський районний відділ державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції в м. Києві поновити виконавче провадження № 57222911 з примусового виконання наказу № 925/2011/14 від 22 серпня 2018 року та вчинити відповідні виконавчі дії з метою належного та повного виконання рішення господарського суду.

Задовольняючи скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Капрі-Альфа" на дії Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві суди виходили з такого.

Посадові особи органів державної влади мають діяти лише у спосіб, визначений законом, про що вказано в статті 19 Конституції України.

Рішення суду, ухвалене іменем держави, є обов'язковим до виконання на всій території держави відповідно до вимог Конституції України.

Згідно частиною 1 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

У відповідності до частини 1 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Крім того, як передбачено пунктом 1 частини 2 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

За таких обставин, законодавство України про виконавче провадження гарантує як стягувачу так і боржнику рівність прав під час виконавчого провадження та гарантії їх захисту, що обумовлено проведенням з боку державного виконавця неупередженого та об'єктивного провадження виконавчих дій, а також вжиття всіх необхідних заходів для реалізації прав та інтересів обох сторін у виконавчому провадженні.

Статтею 339 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Суди встановили, що 22 серпня 2018 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Капрі-Альфа» отримано виправлений наказ та пред'явлено останній до виконання шляхом подання заяви про відкриття виконавчого провадження до Дніпровського РВ ДВС м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві.

Державний виконавець Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Булаєнко А.О. відкрив виконавче провадження № 57222911 з примусового виконання наказу № 925/2011/14, виданого 22 серпня 2018 року Господарським судом Черкаської області на виконання рішення від 24 лютого 2018 року у даній справі. Вказане рішення не було виконано в належний спосіб.

Відповідно до постанови державного виконавця Дніпровського РВ ДВС м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 01 жовтня 2018 року виконавче провадження № 57222911 з примусового виконання наказу № 925/2011/14, виданого Господарським судом Черкаської області 22 серпня 2018 року - закінчено.

Підставою для закінчення виконавчого провадження № 57222911 державним виконавцем визначено пункт 4 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження», а саме - прийняття НБУ постанови від 13 червня 2014 року № 355 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк Форум».

Проте, частинами 1, 2 статті 1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що цим Законом встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом та банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Господарським судом Черкаської області 24 лютого 2017 року прийнято рішення у справі № 924/2011/14, за яким боржник зобов'язаний вчинити певні дії - здійснити погашення заборгованості. Такі дії в розумінні статті 63 Закону України «Про виконавче провадження» є немайновими, що підтверджується і наступними приписами Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

З дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку банківських послуг призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Фонд набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення. Під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку (частина 1, пункт 1 частини 5 статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).

В силу приписів частин 1, 2 статті 50 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з дня початку процедури ліквідації банку Фонд приступає до інвентаризації та оцінки майна банку з метою формування ліквідаційної маси банку.

Кошти, одержані в результаті ліквідації та продажу майна (активів) банку, спрямовуються Фондом па задоволення вимог кредиторів у черговості, визначеній частиною 1 статті 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

В силу приписів частин 1, 3 статті 1068 Цивільного кодексу України, банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка, Банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

Господарський суд Черкаської області в рішенні від 24 лютого 2017 року у даній справі вказав, що суд при прийнятті рішення не приймає до уваги посилання ПАТ «БАНК ФОРУМ» на неможливість виконання ним умови про договірне списання грошових коштів з огляду на встановлене законом обмеження щодо задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку під час запровадження в банку тимчасової адміністрації та ліквідаційної процедури, оскільки ПАТ «БАНК ФОРУМ» набув право на грошові кошти на депозитному вкладі гр. ОСОБА_9 автоматично з 31 березня 2014 року, що призвело до поєднання боржника і кредитора в одній особі та припинення зобов'язань за кредитним договором в межах вартості предмету застави. При цьому, автоматичний перехід права вимоги отриманий грошових коштів по депозитному договору від Клієнта до Банку під чає запровадження в Банку тимчасової адміністрації та в процедурі ліквідації є можливим, оскільки не стосується черговості задоволення вимог кредиторів, не є зарахуванням зустрічних вимог (тому що наявна неможливість такого зарахування без заяви сторони), та не заборонено чинним законодавством.

Згідно з пунктом 6 статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

За приписом пункту 2 частини 2 статті 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з дня призначення уповноваженої особи Фонду від імені Фонду, що виконує функції з ліквідації банку банківська діяльність банку завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню або збільшенню ліквідаційної маси.

Аналізуючи норми Закону, суди дійшли висновку про те, що до закінчення технологічного циклу банку відноситься, зокрема, і повне погашення заборгованості перед банком по кредитних зобов'язаннях, а відтак, списання Банком грошових коштів з депозитного рахунку Клієнта, відкритого у цьому банку, із зарахуванням таких коштів в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором. Тобто фактичне погашення дебіторської заборгованості ПАТ «БАНК ФОРУМ» за рахунку коштів застави - про що погоджено письмово - сприяє збереженню ліквідаційної маси банку, не призводить до її зменшення, не змінює черговості задоволення вимог вкладників банку та не порушує їх права і законні інтереси.

Тобто, дія, яку ПАТ «Банк Форум» повинен вчинити, а саме здійснити погашення заборгованості шляхом зарахування коштів Товариства з обмеженою відповідальністю «Капрі-Альфа» має немайновий характер та повинна бути виконана в порядку статті 63 Закону України «Про виконавче провадження». Вказані кошти, про погашення яких прийнято рішення суду, не можуть бути включені до складу ліквідаційної маси банку - боржника.

Отже, на підставі вищевикладеного суди вказали, що прийняття НБУ постанови від 13 червня 2014 року № 355 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк Форум» та запровадження тимчасової адміністрації - не впливає па виконання рішення Господарського суду Черкаської області від 24 лютого 2017 року по справі № 925/2011/14, резолютивна частина якого передбачає вчинення конкретної дії (немайнової дії), виконання якого сприяє збереженню ліквідаційної маси банку, не призводить до її зменшення, не змінює черговості задоволення вимог вкладників банку та не порушує їх права і законні інтереси.

Застосування наведених вище приписів Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» у сукупності з положеннями Закону України "Про виконавче провадження" вже було розтлумачено Верховним Судом і правову позицію з цього питання викладено у постанові від 16 квітня 2018 року по справі № 910/11908/16.

Саме правовим висновком Верховного Суду зі справи № 910/11908/16 керувалися суди ухвалюючи оскаржувані судові рішення у даній справі.

Таким чином розгляд скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Капрі-Альфа" на дії державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві не потребує втручання Верховного Суду, оскільки Судом вже викладено правову позицію із спірного питання, а застосування судами попередніх інстанцій такої правової позиції свідчить про те, що єдина правозастосовча практика у таких правовідносинах сформована.

Суд роз'яснює скаржнику, що переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію "суду права", що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення для суспільства та держави. Тим самим Верховний Суд за допомогою загальної правозастосовчої діяльності дозволяє досягнути індивідуального блага.

Згідно з імперативними вимогами статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та статті 236 Господарського процесуального кодексу України висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов'язковими для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права; при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду; органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи не можуть приймати рішення, які скасовують судові рішення або зупиняють їх виконання.

Таким чином, призначення Верховного Суду як найвищої судової установи в Україні - це, у першу чергу, сформувати обґрунтовану правову позицію стосовно застосування всіма судами у подальшій роботі конкретної норми матеріального права або дотримання норми процесуального права, що була неправильно використана судом і таким чином спрямувати судову практику в єдине і правильне правозастосування (вказати напрямок у якому слід здійснювати вибір правової норми); на прикладі конкретної справи роз'яснити зміст акта законодавства в аспекті його розуміння та реалізації на практиці в інших справах з вказівкою на обставини, що потрібно враховувати при застосуванні тієї чи іншої правової норми, але не нав'язуючи, при цьому, нижчестоящим судам результат вирішення конкретної судової справи.

Забезпечення єдності судової практики є реалізацією принципу правової визначеності, що є одним із фундаментальних аспектів верховенства права та гарантує розумну передбачуваність судового рішення. Крім того, саме така діяльність Верховного Суду забезпечує дотримання принципу рівності всіх осіб перед законом, який втілюється шляхом однакового застосування судом тієї самої норми закону в однакових справах щодо різних осіб.

Так, Рекомендацією № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року державам-членам рекомендовано вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини "с" статті 7 Рекомендації, скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися щодо тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу.

За таких обставин, керуючись статтями 234, 287, 293, 304, 314 Господарського процесуального кодексу України, Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Банк Форум" від імені якого діє уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "Банк Форум" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 31 січня 2019 року та ухвалу Господарського суду Черкаської області від 06 листопада 2018 року у справі № 925/2011/14.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий Міщенко І.С.

Судді Мачульський Г.М.

Суховий В.Г.