Господарський суд Рівненської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" квітня 2019 р. м. Рівне Справа № 918/344/18

Господарський суд Рівненської області у складі судді Церковної Н.Ф., за участі секретаря судового засідання Оліфер С.М., розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні матеріали справи за позовом Товариства з додатковою відповідальністю "Козинагропромтехніка" до Приватного акціонерного товариства "Рівнеобленерго" про скасування оперативно-господарської санкції

Представники сторін:

від позивача - ОСОБА_1;

від відповідача - ОСОБА_2.

ВСТАНОВИВ:

У травні 2018 року Товариство з додатковою відповідальністю "Козинагромтехніка" звернулося до Господарського суду Рівненської області із позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Рівнеобленерго" про скасування оперативно-господарської санкції.

Позовні вимоги мотивовані тим, що оперативно-господарська санкція застосована відповідачем неправомірно, позивач не підписував із відповідачем акт розмежування балансової належності електроустановок і експлуатаційної відповідальності сторін, акт відповідачем складений з порушенням правил користування електричною енергією та методики, експертиза приладу обліку була проведене не належним чином, відповідачем не було надано доказів відеофіксації фактів втручання в роботу розрахункового обліку. Крім того, позивач не був завчасно повідомлений про час і дату засідання комісії, у зв'язку з чим останній був позбавлений можливості надати пояснення та зауваження щодо змісту акта. Крім того, в позовній заяві позивач просив суд призначити у справі судову електротехнічну експертизу.

Ухвалою суду від 30.05.2018 року позовну заяву Товариства з додатковою відповідальністю "Козинагромтехніка" залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до Господарському суду Рівненської області доказів зарахування судового збору в розмірі 1 762, 00 грн сплаченого по платіжному дорученню № 275549 від 18.05.2018 року до спеціального фонду державного бюджету.

Ухвалою суду від 12.06.2018 року позовну заяву Товариства з додатковою відповідальністю "Козинагромтехніка" прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 05.07.2018 року.

4 липня 2018 року відповідачем через відділ канцелярії та документального забезпечення суду подано відзив на позовну заяву, згідно з яким останній вважає, що порушення зафіксоване належним чином та розглянуте у встановленому законом порядку. Крім того вказує, що Приватним акціонерним товариством "Рівнеобленерго" було визначено обсяг та вартість не облікованої електроенергії у відповідності з методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією. За наведеного, вважає позов безпідставним та просить у його задоволенні відмовити.

Ухвалою суду від 05.07.2018 року призначено судову електротехнічну експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз, провадження у справі зупинено на час проведення експертизи, а справу направлено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз для проведення судової електротехнічної експертизи.

5 лютого 2019 року на адресу суду від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз разом з висновком експерта повернулися матеріали справи.

Ухвалою суду від 06.02.2019 року провадження у справі поновлено, розгляд справи призначено на 19.02.2019 року.

Ухвалою суду від 19.02.2019 року підготовче засідання відкладено на 12.03.2019 року.

У підготовчому засіданні 12.03.2019 року оголошено перерву до 03.04.2019 року.

Ухвалами суду від 03.04.2019 року строк підготовчого провадження у справі продовжено на 30 днів, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 11.04.2019 року.

10 квітня 2019 року від відповідача надійшла заява про стягнення з відповідача судових витрат пов'язаних із проведенням експертизи в сумі 22 308, 00 грн та судового збору в сумі 1 762, 00 грн.

Представник позивача у судовому засіданні 11.04.2019 року підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

У судовому засіданні 11.04.2019 року представник відповідача заперечив щодо позовних вимог з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

Повно і всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши докази, надані сторонами, суд встановив на їх підставі такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

25.11.2010 року між позивачем та відповідачем укладено Договір №22 про постачання електричної енергії (далі по тексту Договір №22) за умовами якого відповідач постачає позивачу електричну енергію, а позивач оплачує відповідачу її вартість.

Пунктом 2.1 Договору №22 передбачено, що під час виконання його умов, сторони керуються положеннями чинного законодавства та Правилами користування електричною енергією затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31 липня 1996 року № 28 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 2 серпня 1996 р. за N 417/1442 (далі - ПКЕЕ).

Згідно з п. 4.2.3 Договору №22 споживач сплачує постачальнику вартість недоврахованої електроенергії, розраховану виходячи з приєднаної потужності струмоприймачів та кількості годин їх використання відповідно до Методики обчислення обсягу електричної енергії, недоврахованої унаслідок порушення споживачем-юридичною особою ПКЕЕ, затверджених постановою НКРЕ від 18.12.2008 №1384, за тарифами, що діяли протягом споживання електричної енергії з порушенням, у разі таких дій споживача:

- самовільного внесення змін у схеми обліку електроенергії;

- пошкодження засобів обліку електроенергії, втручання в їх роботу, зняття пломб з засобів обліку;

- споживання електроенергії поза засобами обліку;

- інших умов, визначених Методикою.

Відповідно до п. 4.4 Договору №22 в разі виявлення однією із сторін договору порушень умов договору іншою стороною, за які законодавством передбачене застосування санкцій, чи які тягнуть за собою збитки, недоотриману продукцію або вигоду тощо, на місці оформлюється двосторонній акт порушень. Акт складається у присутності представників обох сторін договору в двох примірниках. Сторона, дії або бездіяльність якої стала причиною складання акта, має право внести до акта свої зауваження. Сторона, яка виявила порушення своїх прав, зобов'язана попередити іншу сторону про необхідність складання акта інша сторона не може без поважних причин відмовитись від складання та підписання акта.

Цей договір набирає чинності з дня його підписання і укладається на строк до 31.12.2013 року. Договір вважається продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов (п. 10.4 Договору №22).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 14 Цивільного кодексу України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї.

За змістом ч. 1 ст. 277 Господарського кодексу України абоненти користуються енергією з додержанням правил користування енергією відповідного виду, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Споживачами є суб'єкти господарської діяльності та фізичні особи, що використовують електричну енергію для власних потреб на підставі договору про її продаж та купівлю (ст.1 Закону України "Про електроенергетику").

Відповідно до ст. 26 Закону України "Про електроенергетику", п. 5.1 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 №28 (далі - ПКЕЕ) споживання електроенергії можливе лише на підставі договору із енергопостачальником.

Частинами 3, 4 ст. 26 Закону України "Про електроенергетику" передбачено, що безпечну експлуатацію енергетичних установок споживача та їх належний технічний стан забезпечує споживач. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України.

Згідно ст. 27 Закону України "Про електроенергетику" правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність. Правопорушеннями в електроенергетиці є, зокрема, самовільне підключення до об'єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку, порушення правил охорони електричних мереж, порушення правил користування енергією.

Недоврахована електрична енергія - це збитки енергопостачальника через правопорушення споживача у сфері електроенергетики, які підлягають доказуванню з урахуванням приписів ст. 225 ГК України, ст. ст. 22, 614 ЦК України.

Відповідно до п. 1.1 ПКЕЕ, ці правила регулюють взаємовідносини, які виникають в процесі продажу і купівлі електричної енергії між виробниками або постачальниками електричної енергії та споживачами (на роздрібному ринку електричної енергії). Дія цих Правил поширюється на всіх юридичних осіб та фізичних осіб (крім населення).

Відповідальною за технічний стан засобів обліку є організація, на балансі якої вони перебувають, або оператор засобів комерційного обліку (електропередавальна організація або інша організація) на підставі відповідного договору (п.3.2. ПКЕЕ).

За змістом п. 3.3. ПКЕЕ відповідальність за збереження і цілісність розрахункових засобів обліку електричної енергії та пломб (відбитків їх тавр) відповідно до акта про пломбування покладається на власника (користувача) електроустановки або організацію, на території (у приміщенні) якої вони встановлені.

Відповідно до розділу 10 ПКЕЕ споживач зобов'язаний: забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок; не допускати безоблікового користування електроенергією від технологічних електричних мереж споживача (внутрішньобудинкових мереж); оперативно повідомляти щодо виявлення безоблікового користування електроенергією від технологічних електричних мереж споживача.

Зокрема, пп. 27 п. 10.2 ПКЕЕ визначено, що споживач електричної енергії зобов'язаний не допускати безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача, а також відшкодовувати збитки, завдані постачальнику електричної енергії (електропередавальній організації), у разі виявлення безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача.

Згідно з п. 6.40 ПКЕЕ у разі виявлення представниками електропередавальної організації або представниками постачальника електричної енергії пошкоджень чи зриву пломб, встановлених у місцях, вказаних в акті про пломбування, або пошкоджень відбитків тавр на цих пломбах, пошкодження розрахункових засобів обліку, явних ознак втручання в параметри розрахункових засобів (систем) обліку з метою зміни їх показів перерахунок обсягу електричної енергії, який підлягає оплаті, здійснюється відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ від 04.05.2006 №562 (далі - Методика).

Відповідно до п. 6.41 ПКЕЕ у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником постачальника електричної енергії, від якого споживач одержує електричну енергію, або електропередавальної організації порушень цих Правил або умов договору на місці виявлення порушення у присутності представника споживача оформляється акт порушень.

В акті мають бути зазначені зміст виявленого порушення із посиланням на відповідні пункти цих Правил та вихідні дані, необхідні та достатні для визначення обсягу недоврахованої електричної енергії та/або суми завданих споживачем збитків. За необхідності в акті зазначаються заходи, які необхідно вжити для усунення допущених порушень.

Акт складається в двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві.

Акт підписується представником постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) та представником споживача.

У разі відмови споживача підписати акт в ньому робиться запис про відмову. У цьому разі акт вважається дійсним, якщо він підписаний не менше ніж трьома уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації)."

Відповідно до п. 4.5 Методики акт про порушення складається у двох примірниках у присутності споживача або уповноваженого представника споживача в разі виявлення порушень ПКЕЕ.

Пунктом 6.42 ПКЕЕ передбачено, що на підставі акта порушень уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг недоврахованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків.

Таким чином, за змістом норм пунктів 6.40-6.42 ПКЕЕ акт про порушення ПКЕЕ за своєю правовою природою є лише фіксацією факту порушення, яке було виявлено при проведенні перевірки дотримання споживачем ПКЕЕ. Підставою для перерахунку обсягу спожитої електроенергії та нарахування плати за недораховану електроенергію є факт порушення ПКЕЕ.

Так, 28.11.2017 працівниками Радивилівського РЕМ ПрАТ "Рівнеобленерго" на ТОВ "Козинагропромтехніка" здійснено перевірку дотримання останнім правил користування електричною енергією.

За наслідками проведеної перевірки складено акт про порушення ПКЕЕ № R 008192 від 28.11.2017 року (а.с. 18), яким встановлено, що при користуванні електричною енергією за адресою с. Козин, вул. Берестецька, 1, виробнича база, споживачем порушено п. 6.40, 3.1-3.3 ПКЕЕ, а саме дії споживача, які призвели до зміни показників приладу обліку: фіксація вмонтованим індикатором впливу високочастотного випромінювання. Під час огляду електролічильника №8048158 виявлено фіксацію вмонтованих індикатором ВЧ-випромінювання - а ЖКІ лічильника висвічується "Error Radio". Прилад обліку направлено на експертизу.

Крім того, в порушення пункту 6.41 ПККУ, акт про порушення № R 008192 не передавався та не надсилався позивачу, у звязку з чим останній був позбавлений права своєчасно подати пояснення і зауваження щодо змісту акта. Доказів протилежного відповідачем суду не подано.

Відповідно до абз. 1-3 п. 6.42 ПККУ на підставі акта порушень уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг недорахованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків. Комісія з розгляду актів порушень створюється постачальником електричної енергії (електропередавальною організацією) і має складатися не менше ніж з трьох уповноважених представників постачальника електричної енергії. Споживач має бути повідомлений про час і дату засідання комісії не пізніше ніж за 5 робочих днів до призначеного дня засідання і має право бути присутнім на засіданні комісії. Рішення комісії оформляється протоколом і набирає чинності з дня вручення протоколу споживачу.

Як вбачається з матеріалів справи, всупереч вимогам п. 6.42 ПККУ, позивач не був завчасно повідомлений про час і дату засідання комісії не пізніше ніж за 5 робочих днів до призначеного дня засідання, яке відбулося 08.05.2018 року та відповідно його позбавили права бути присутнім на засідання комісії. Відповідачем лише 08.05.2018 року, за результатами розгляду порушення, направлено на адресу позивача протокол засідання комісії, рахунки фактури та розрахунок поведених нарахувань на суму 77 363, 76 грн. (а.с. 98).

За результатами розгляду виявленого порушення, 08.05.2018 року структурним підрозділом ПрАТ "Рівнеобленерго" Радивилівським районом електричних мереж (РЕМ), була застосована оперативно-господарська санкція, у розмірі 77 363, 76 грн у формі рішення, оформленого протоколом № 259 засідання комісії по розгляду актів про порушення Правил користування електроенергією від 08.05.2018 року.

Підпунктом 1 п. 5.6 ПКЕЕ передбачено, що невід'ємними частинами договору про постачання електричної енергії є акт про розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін.

Таким додатком до Договору №22 (про постачання електричної енергії) є ОСОБА_2 розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін (Додаток №6/1) . Пунктом 2 вказаного додатку визначено, що позивач відповідає за все наявне електрообладнання починаючи від ізоляторів на вводі в ЗТП-108. Тобто, позивач відповідає за трансформатори струму, електролічильник та подальшу електромережу і електроустановки.

При цьому, пунктом 3.3 ПКЕЕ встановлено, що відповідальність за збереження і цілісність розрахункових засобів обліку електричної енергії та пломб (відбитків їх тавр) відповідно до акта про пломбування покладається на власника (користувача) електроустановки або організацію, на території (у приміщенні) якої вони встановлені. .Електролічильник встановлений на території Позивача.

Отже, позивач несе відповідальність за збереження приладу обліку, пломб та індикаторів на ньому.

Разом з тим, як було вказано вище, ухвалою суду від 05.07.2018 року призначено судову електротехнічну експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз, провадження у справі зупинено на час проведення експертизи, а справу направлено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз для проведення судової електротехнічної експертизи.

5 лютого 2019 року на виконання вказаної вище ухвали суду, за результатами проведення судової електротехнічної експертизи надійшов висновок експерта від 23.01.2019 року (а.с. 156-166), в якому зокрема зазначається, що на свинцевих пломбах виробника та держповірки та пластиковій пломбі виробника №1056728 немає слідів стороннього втручання та повторного перенавішування. Зазначені пломби не демонтувались та не перенавішувались. Досліджувані пломби-індикатори магнітного поля №М8551388 та М8551387 не піддавались впливу магнітного поля.

Ознаки втручання у внутрішні механізми досліджуваного електролічильника НІК 2303L АРПЗ №8048158 шляхом пошкодження цілісності кришки та корпусу відсутні. Після навішування пломб кришка досліджуваного електролічильника не знімалась, доступу до внутрішніх поверхонь лічильника не було.

Досліджуваний електролічильник з наклеєними на нього пломбами індикаторами магнітного поля №М8551388 та М8551387 не піддавався впливу магнітного поля у період часу в який на нього були наклеєні зазначені пломби індикатори.

Крім того, зважаючи на відсутність будь-яких відомостей щодо того, чи проходив датчик (індикатор), встановлений у електролічильник НІК 2303L АРПЗ №8048158, сертифікацію (атестацію) та чи відповідають реальні параметри зазначеного датчика, параметрам, вказаним у настанові з експлуатації, встановити чи були 7 випадків спрацювання датчика дії електромагнітного поля, зафіксовані у «списку подій» електролічильника НІК 2303L АРПЗ № 8048158, результатом стороннього впливу (втручання) в роботу зазначеного електролічильника за допомогою генератора радіочастотного випромінювання, чи вони стали результатом короткочасної дії на електронну схему (зазначений датчик) електролічильника, радіозавад електромагнітного походження (розряди блискавки, комутації у електричних мережах тощо), не видасться за можливе.

У переліку порушень ПКЕЕ, наведеному у п. 2.1 Методики [2.8], не зазначені такі характеристики електромагнітних полів, як частота 80-500 МГц та напруженість 10 В/м. Окрім того, встановлення датчиків дії електромагнітного поля у лічильники спожитої електроенергії, не передбачене жодним з чинних нормативних документів.

Зважаючи на викладене, встановити, чи призводить вплив електромагнітних полів з частотою 80-500 МГц та напруженістю 10 В/м на електролічильник НІК 2303L АРПЗ №8048158, до порушення роботи зазначеного електролічильника (невідповідність показів лічильника фактичним обсягам спожитої електричної енергії), можливо лише за результатами експериментального дослідження дії на зазначений електролічильник конкретного джерела радіочастотного випромінювання. Запис у «списку подій» про спрацювання датчика електромагнітного поля, встановленого у електролічильнику НІК 2303L АРПЗ № 8048158 та індикація на екрані РКІ напису «Error Radio», є свідченням впливу на зазначений датчик радіочастотного випромінювання, але не може однозначно свідчити про те, що даний вплив, міг призвести до порушення роботи електролічильника і

невідповідності його показів, обсягу спожитої електричної енергії.

Також, у розділі "Дослідження" експерт звертає увагу, зокрема, на те, що у п. 2.1. Методики зазначено, що порушенням ПКЕЕ є пошкодження приладів обліку (розбійне скло, пошкодження цілісності корпусу тощо), інших дій споживача, які призвели до зміни показів приладів обліку (фіксація індикатором впливу постійного (змінного) магнітного або електричного полів (у разі підтвердження факту встановлення та передачі на збереження споживачу цього індикатора), використання фазозсувного трансформатора тощо).

Індикатори мають фіксувати вплив на прилад обліку електричної енергії полів, силові характеристики яких перевищують такі порогові значення:

- для постійних магнітних полів - 100 мТл;

- для змінних магнітних полів - 30 мТл;

- для електричних полів -5 кВ.»

Отже у даному переліку не зазначені такі характеристики електромагнітних полів, як частота 80-500 МГц та напруженість 10 В/м.

Окрім того, встановлення зазначених датчиків дії електромагнітного поля у лічильники спожитої електроенергії, не передбачене жодним з чинних нормативних документів.

Оцінивши висновок експерта за результатами проведеної експертизи в сукупності з іншими доказами, наявними в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи, в їх сукупності, суд вважає, що наведений висновок експерта складений кваліфікованими судовими експертами відповідно до вимог Закону України "Про судову експертизу", містить докладний опис проведених досліджень, а тому приймається в якості належного та допустимого доказу у справі.

Разом з тим, згідно акту № 190 проведення експертизи лічильника електроенергії від 05.12.2017 року (а.с. 19), складеного провідними інженером служби обліку електричної енергії ОСОБА_3, електромонтером служби обліку електричної енергії ОСОБА_4, представником ДП "Рівнестандартметрологія" провідним інженером з метрології ОСОБА_5 та представником споживача ОСОБА_6, лічильник № 8048158 типу НІК2303LАРП, дата повірки II кв. 2016 року, визнано придатним для подальшого використання. Лічильник по метрологічним характеристикам придатний для подальшого використання. На РКІ лічильника індикація "Error radio". В зчитаній інформації з лічильника в списку зафіксовано вплив електромагнітного поля в кількості 7 разів. Під час зчитування інформації з лічильника повідомлення на РКІ "Error radio" зняті. Метрологічні характеристики (витяг з протоколу) в нормі: при струмі навантаження: Імакс - похибка (+23%); Іном - похибка (+0,10%); 0.2Іном - похибка (+0,16%); 0,1 Іном - похибка [(+0,25%); пофазно: фаза А - Іном похибка (-0,07%); Фаза В - Іном похибка (+0,06%); фаза С - Іном (+0,12%). Самохід відсутній. Чутливість в нормі. Рахівний механізм справний.

Однак, суд критично ставиться до вказаного акту, оскільки відповідно до п. 3 Порядку визначення розміру і відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок викрадення електричної енергії, затвердженого постановою КМ України від 08.02.2006 року № 122, факти пошкодження приладів (систем) обліку, пломб на приладах, а також факти втручання в їх роботу, що призвели до заниження показань, встановлюються спеціалізованими організаціями (підприємствами), які мають право на проведення відповідної перевірки, із залученням представників Держспоживстандарту.

Суд також зазначає, що обов'язковою кваліфікуючою ознакою для застосування до споживача господарсько-оперативної санкції у вигляді нарахування вартості недорахованої електричної енергії в сумі 77 363, 76 грн, має бути встановлений факт порушення ПКЕЕ з боку споживача, тобто дії чи бездіяльність в порушення передбачених законодавчо обов'язків, які призвели до зміни показників приладів обліку.

Поняття і види доказів викладені у ст. 73 ГПК України, згідно якої доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов'язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів (ст. 74 ГПК України).

Згідно з ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 ст. 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до ст. 78 ГПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст. 79 ГПК України).

Таким чином, обставини щодо неправомірності застосування відповідачем до позивача оперативно-господарської санкції як такої (тобто, встановлення факту наявності порушення законодавства про електроенергетику), є підтвердженими нормами діючого законодавства та доказами, наявними у матеріалах справи.

Факт втручання споживача у роботу розрахункового приладу відповідачем не доведено.

З урахуванням викладеного, позовні вимоги підлягають задоволенню, а оперативно-господарська санкція, застосована до позивача рішенням комісії по розгляду акта про порушення споживачем ПКЕЕ у вигляді нарахування вартості недорахованої електричної енергії підлягає скасуванню.

Стосовно відшкодування витрат понесених позивачем за проведення експертизи в сумі у розмірі 22 308, 00 грн суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов'язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з ч. 2 - ч. 7 ст. 127 ГПК України експерт, спеціаліст чи перекладач отримують винагороду за виконану роботу, пов'язану із справою, якщо це не входить до їхніх службових обов'язків. У випадках, коли сума витрат на оплату послуг експерта, спеціаліста, перекладача або витрат особи, яка надала доказ на вимогу суду, повністю не була сплачена учасниками справи попередньо або в порядку забезпечення судових витрат, суд стягує ці суми на користь спеціаліста, перекладача, експерта чи експертної установи зі сторони, визначеної судом відповідно до правил про розподіл судових витрат, встановлених цим Кодексом. Розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Розмір витрат на оплату робіт залученого стороною експерта, спеціаліста, перекладача має бути співмірним із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. У разі недотримання вимог щодо співмірності витрат суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на оплату послуг експерта, спеціаліста, перекладача, які підлягають розподілу між сторонами. Обов'язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат, які підлягають розподілу між сторонами.

Станом на день прийняття рішення, позивачем фактично сплачено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз за проведення експертизи у цій справі 22 308, 00 грн, що стверджується платіжним дорученням №82 від 10.10.2018 року, яке наявне в матеріалах справи.

За приписами до ч. 4 та ч. 5 ст. 129 ГПК України, інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов'язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для віднесення витрат позивача за проведення експертизи в сумі 22 308, 00 грн до судових витрат та покладення їх на відповідача Приватне акціонерне товариство "Рівнеобленерго".

Крім того, на підставі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір в сумі 1 762, 00 грн покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-79, 86, 91, 120, 123, 129, 233, 238, 240, 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2.Скасувати оперативно-господарську санкцію, застосовану до Товариства з додатковою відповідальністю "Козинагромтехніка" (35523, Рівненська область, Радивилівський район, с. Козин, вул. Берестецька, 1, ) протокольним рішенням структурного підрозділу Приватного акціонерного товариства "Рівнеобленерго" Радивилівським районом електричних мереж (РЕМ) (вул. Кн. Володимира,71, м. Рівне, 33000, ) № 259 від 08.05.2018 року, з нарахуванням обсягу та вартості не облікованої електроенергії в сумі 77 363, 76 грн.

3.Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Рівнеобленерго" (вул. Кн. Володимира, 71, м. Рівне, 33000, ) на користь Товариства з додатковою відповідальністю "Козинагромтехніка" (35523, Рівненська область, Радивилівський район, с. Козин, вул. Берестецька, 1, ) 22 308, 00 грн витрат, пов'язаних із проведенням експертизи та судовий збір в сумі 1 762, 00 грн.

Після набрання рішенням суду законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 256 ГПК України).

Інформацію по справі, що розглядається, можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Повне судове рішення складене та підписане 12.04.2019 року.

Суддя Церковна Н. Ф.