ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

"15" квітня 2019 р. Справа № 911/956/19

Господарський суд Київської області у складі судді Щоткіна О.В., розглянувши позовну заяву і додані до неї документи

Заступника військового прокурора Центрального регіону України в інтересах держави в особі:

1) Фонду державного майна України;

2) Міністерства оборони України

до: 1) Виконавчого комітету Клавдієво-Тарасівської селищної ради;

2) Виробничо-комерційного підприємства «Військовий мисливець» Товариства військових мисливців та рибалок Збройних Сил України;

3) Товариства з обмеженою відповідальністю «Мисливсько-рибальський клуб «Ярик»;

4) Відділу державної реєстрації прав на нерухомість та бізнес Бородянської районної державної адміністрації

про скасування рішень та свідоцтва про право власності, визнання недійсним договору, визнання права власності на майно, витребування майна з чужого незаконного володіння

встановив:

До господарського суду Київської області звернувся Заступник військового прокурора Центрального регіону України (далі прокурор) з позовом в інтересах держави в особі Фонду державного майна України та Міністерства оборони України до Виконавчого комітету Клавдієво-Тарасівської селищної ради, Виробничо-комерційного підприємства «Військовий мисливець» товариства військових мисливців та рибалок Збройних Сил України, Товариства з обмеженою відповідальністю «Мисливсько-рибальський клуб «Ярик», Відділу державної реєстрації прав на нерухомість та бізнес Бородянської районної державної адміністрації, в якому просить суд:

- визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Клавдієво-Тарасівської селищної ради від 24.06.2008 № 288 «Про оформлення за Виробничо-комерційним підприємством «Військовий мисливець» права власності на нерухоме майно майновий комплекс за адресою: с. Пороскотень, вул. Миру, 23, у тому числі: службовий будинок, єгерська, літня кухня-столова, будинок мисливський, готель, побутове приміщення, 2 вбиральні, накриття, конюшня склад, 2 накриття, колодязь, огорожа;

- скасувати свідоцтво на право власності на нерухоме майно від 22.07.2008 про реєстрацію права власності на майновий комплекс за адресою: Київська обл., Бородянський р-н, смт Клавдієво-Тарасове, вул. Миру, 23, за Виробничо-комерційним підприємством «Військовий мисливець»;

- визнати недійсним договір оренди нерухомого майна за адресою: Київська обл., Бородянський р-н, смт Клавдієво-Тарасове, вул. Миру, 23, укладений 01.01.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мисливсько-рибальський клуб «Ярик» та Виробничо-комерційним підприємством «Військовий мисливець»;

- скасувати рішення державного реєстратора філії комунального підприємства Новопетрівської сільської ради «Результат» ОСОБА_1 від 17.01.2017 № 33464542 про реєстрацію за Товариством з обмеженою відповідальністю «Мисливсько-рибальський клуб «Ярик» нерухомого майна громадський (виробничий) будинок (приміщення) «Мисливсько-рибальський клуб «Ярик», загальною площею 1649,6 кв. м, розташованого по вул. Миру, 23 в с. Пороскотень Київської області;

- визнати право власності за державою в особі Фонду державного майна України на нерухоме майно: громадський (виробничий) будинок (приміщення) «Мисливсько-рибальський клуб «Ярик», зальною площею 1649,6 кв. м, розташоване по вул. Миру, 23 в с. Пороскотень Київської області, яке складається з: нежитлове приміщення (готель) літ. «Ф» площею 1206,6 кв. м, побутова літ «И» площею 124,2 кв. м, господарська літ. «Ї» площею 45,4 кв. м, єгерська літ. «О» площею 54,00 кв. м, конюшня склад літ. «Є» площею 219,4 кв. м, навіси літ. «Й», «Х», «Ц», «Ч», «Я», вольєр літ. «Ш»;

- витребувати з незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю «Мисливсько-рибальський клуб «Ярик» на користь держави в особі Фонду державного майна України та Міністерства оборони України нерухоме майно: громадський (виробничий) будинок (приміщення) «Мисливсько-рибальський клуб «Ярик», зальною площею 1649,6 кв. м, розташоване по вул. Миру, 23 в с. Пороскотень Київської області, яке складається з: нежитлове приміщення (готель) літ. «Ф» площею 1206,6 кв. м, побутова літ «И» площею 124,2 кв. м, господарська літ. «Ї» площею 45,4 кв. м, єгерська літ. «О» площею 54,00 кв. м, конюшня склад літ. «Є» площею 219,4 кв. м, навіси літ. «Й», «Х», «Ц», «Ч», «Я», вольєр літ. «Ш».

В обгрунтування позову прокурор посилається на те, що спірне майно майновий комплекс Дубраво-Ленінського мисливського господарства, є державною власністю в особі Фонду державного майна України та перебувало в тимчасовому управлінні Міністерства оборони України. Прокурор вважає, що оскільки мисливське господарство та його майно, в тому числі спірне, перебувало у державній власності, то Виконавчий комітет Клавдієво-Тарасівської селищної ради не вправі був видавати свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 22.07.2008 та приймати рішення від 24.06.2008 № 228 про визнання за Виробничо-комерційним підприємством «Військовий мисливець» Товариства військових мисливців та рибалок Збройних Сил України права власності нерухоме майно майновий комплекс за адресою: с. Пороскотень, вул. Миру, 23, у тому числі: службовий будинок, єгерська, літня кухня-столова, будинок мисливський, готель, побутове приміщення, 2 вбиральні, накриття, конюшня склад, 2 накриття, колодязь, огорожа.

Дослідивши зміст позовної заяви та додані до неї додані документи, господарський суд прийшов до висновку про залишення позовної заяви керівника Бориспільської місцевої прокуратури без руху з огляду на таке.

Згідно з вимогами ч. 5 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України), у разі пред'явлення позову особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, в заяві повинні бути зазначені підстави такого звернення.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 53 ГПК України, прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

За змістом ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Таким чином, звертаючись до суду із позовною заявою в інтересах держави, в даному випадку в особі позивачів Фонду державного майна України та Міністерства оборони України, прокурор повинен обґрунтувати підстави для здійснення їх представництва. Доведення цих підстав здійснюється відповідно до вимог ст. ст. 74, 76, 77, 79 ГПК України шляхом подання належних, допустимих та достатніх доказів.

В обґрунтування підстав звернення до суду з позовом в інтересах держави в особі Фонду державного майна України та Міністерства оборони України прокурор вказує на те, що останніми не вживаються заходи для захисту інтересів держави протягом тривалого часу.

За інформацією з Єдиного державного реєстру судових рішень, а також автоматизованої системи документообігу суду «Діловодство спеціалізованого суду» судом встановлено, що 31.01.2019 до господарського суду Київської області надійшла позовна заява Міністерства оборони України до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мисливсько-рибальський клуб «Ярик», за участю третіх осіб: Всеукраїнської громадської організації Товариство військових мисливців та рибалок Збройних Сил України, Виробничо-комерційного підприємства «Військовий мисливець» Товариство військових мисливців та рибалок Збройних Сил України, Фонду державного майна України, ОСОБА_2 про визнання права власності та витребування майна із чужого незаконного володіння, а саме громадський (виробничий) будинок (приміщення) загальною площею 1649,6 кв. м., який складається з нежитлового приміщення (готель) літ. «Ф» площею 1206,6 кв. м, побутова літ. «И» площею 124,2 кв. м, господарська літ. «Ї» площею 45,4 кв. м, єгерська літ. «О» площею 54,0 кв. м, конюшня-склад літ. «Є» площею 219,4 кв. м, навіси літ. «Й», «Х», «Ц», «Ч», «Я», вольєр літ. «Ш», розташований за адресою: Київська обл., Бородянський р-н, с. Пороскотень, вул. Миру, 23. Вказане майно аналогічне за місцезнаходженням та загальній площі спірному майну у даній справі № 911/956/19.

За висновком суду викладене свідчить про вчинення особою Міністерством оборони України, в інтересах якої предявленої даний позов, заходів щодо захисту своїх прав та інтересів.

Що стосується Фонду державного майна України, то, як вбачається зі змісту листа Фонду від 11.03.2019 № 10-25-4690, адресованого Військовій прокуратурі Центрального регіону України, Фонду не було відомо про необхідність здійснення заходів щодо повернення Дубраво-Ленінського мисливського господарства до державної власності. У листі зазначається, що про факт вибуття з державної власності Дубраво-Ленінського мисливського господарства Фонду стало відомо з позовної заяви Міністерства оборони України до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мисливсько-рибальський клуб «Ярик», за участю третіх осіб: Всеукраїнської громадської організації Товариство військових мисливців та рибалок Збройних Сил України, Виробничо-комерційного підприємства «Військовий мисливець» Товариство військових мисливців та рибалок Збройних Сил України, Фонду державного майна України, ОСОБА_2 про визнання права власності та скасування запису в Державному реєстрі речових прав, яку господарським судом Київської області прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 911/337/19.

Суд вважає за необхідне звернути увагу прокурора, що згідно з правовою позицією Верховного Суду у складі колегії Касаційного господарського суду, наведеної у постанові від 06.02.2019 у справі № 927/246/18, саме лише посилання прокурора в позовній заяві на те, що уповноважений орган не здійснює або неналежним чином здійснює відповідні повноваження, для прийняття заяви для розгляду недостатньо. В такому разі, прокурор повинен надати належні та допустимі докази відповідно до вимог процесуального закону (наприклад, внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинене кримінальне правопорушення на підставі статті 367 Кримінального кодексу України (службова недбалість); вирок суду щодо службових осіб; докази накладення дисциплінарних стягнень на державних службовців, які займають посаду державної служби в органі державної влади та здійснюють встановлені для цієї посади повноваження, за невиконання чи неналежне виконання службових обов'язків тощо). Сама по собі обставина не звернення позивача з позовом протягом певного періоду, без з'ясування фактичного стану правовідносин між сторонами спору, не свідчить про неналежне виконання таким органом своїх функцій із захисту інтересів держави.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, будь-яких належних та допустимих доказів, зокрема тих, на які вказав Верховний Суд у вищезазначеній постанові, які б свідчили про невиконання чи неналежне виконання Фондом державного майна України та Міністерством оборони України своїх обов'язків, прокурором до позовної заяви не долучено. Таким чином прокурор у позовній заяві належним чином не обґрунтував та не довів наявності правових підстав для звернення з даним позовом в особі Фонду державного майна України та Міністерства оборони України.

Суд зауважує, що обставини дотримання прокурором встановленої ч. ч. 3, 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» процедури, яка повинна передувати зверненню до суду з відповідним позовом, підлягають з'ясуванню судом не залежно від того, чи має місце факт порушення інтересів держави у конкретних правовідносинах, оскільки відповідно до приписів статей 53, 174 ГПК України недотримання такої процедури унеможливлює розгляд заявленого прокурором позову по суті. У той же час відповідний уповноважений орган держави (за його наявності), виконуючи свої функції, не позбавлений можливості самостійно звернутись до суду з метою захисту інтересів держави (п. 33 постанови Верховного Суду від 06.02.2019 у справі № 927/246/18).

Крім того суд також звертає увагу, що згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Приписами ст. 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. За подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» встановлено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2019 року становить 1921 грн.

Згідно з ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до п. 2, 3 ч. 1 ст. 163 ГПК України ціна позову визначається: у позовах про визнання права власності на майно або його витребування вартістю майна, у позовах, які складаються з кількох самостійних вимог, загальною сумою всіх вимог.

У прохальній частині позовної заяви прокурором викладено чотири вимоги немайнового характеру, а також дві вимоги майнового характеру про визнання права власності на майно та про витребування майна.

В якості доказу сплати судового збору до позовної заяви прокурором долучено платіжне доручення № 73 від 05.02.2019 на суму 11526,00 грн. При цьому прокурором в позовній заяві зазначено, що сплата судового збору за дві вимоги майнового характеру здійснена з огляду на те, що станом на 2008 рік балансова вартість спірного майна становила 14439,00 грн., а дійсну вартість майна не виявилось за можливе встановити. За вказаних обставин прокурор за кожну вимогу майнового характеру сплатив один розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що загалом склало 3842,00 грн.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, спірне майно, на яке прокурор просить суд визнати право власності та витребувати його з чужого незаконного володіння, складається з наступних обєктів: нежитлове приміщення (готель) літ. «Ф» площею 1206,6 кв. м, побутова літ «И» площею 124,2 кв. м, господарська літ. «Ї» площею 45,4 кв. м, єгерська літ. «О» площею 54,00 кв. м, конюшня склад літ. «Є» площею 219,4 кв. м, навіси літ. «Й», «Х», «Ц», «Ч», «Я», вольєр літ. «Ш», які розташовані по вул. Миру, 23 в с. Пороскотень Київської області.

Як зазначалось вище, в провадженні господарського суду Київської області перебуває справа № 911/337/19 за позовом Міністерства оборони України до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мисливсько-рибальський клуб «Ярик», за участю третіх осіб, про визнання права власності та витребування майна із чужого незаконного володіння, а саме громадського (виробничого) будинку (приміщення) загальною площею 1649,6 кв. м., який складається з нежитлового приміщення (готель) літ. «Ф» площею 1206,6 кв. м, побутова літ. «И» площею 124,2 кв. м, господарська літ. «Ї» площею 45,4 кв. м, єгерська літ. «О» площею 54,0 кв. м, конюшня-склад літ. «Є» площею 219,4 кв. м, навіси літ. «Й», «Х», «Ц», «Ч», «Я», вольєр літ. «Ш», розташований за адресою: Київська обл., Бородянський р-н, с. Пороскотень, вул. Миру, 23. За подання вказаної позовної заяви сплачено судовий збір в розмірі 35100,00 грн. (платіжне доручення № 248/235 від 24.01.2019).

З ухвали господарського суду Київської області від 05.02.2019 у справі № 911/337/19 вбачається, що судовий збір в розмірі 35100,00 грн., сплачений Міністерством оборони України, виходячи з вартості вищезазначеного спірного майна, лише за одну майнову вимогу. Відтак, вартість спірного майна у справі № 911/337/19, яке аналогічне по місцезнаходженню та загальній площі спірному майну у даній справі № 911/956/19, встановлена судом на підставі поданих до суду документів складає 2340000 грн. В підтвердження зазначеної суми спірного майна, яке так само є спірним у даній справі Міністерство оборони України надало суду декларацію про готовність обєкта реконструкції нежитлової будівлі за адресою Київська обл., Бородянський р-н, с. Пороскотень, вул. Миру 23, згідно якої вартість основних фондів, які приймаються в експлуатацію 2340000 грн., у тому числі вартість на будівельні роботи 2340000 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 163 ГПК України якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред'явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при розгляді справи.

Оскільки визначена прокурором ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна, суд зазначає, що при зверненні з даним позовом у справі № 911/956/19 прокурор повинен доплатити суму судового збору в розмірі 66358 грн. (2340000 грн. /вартість спірного майна х 1,5 % х 2 /вимоги майнового характеру/ = 70200 грн. - 3842 /сплачений судовий збір за дві вимоги майнового характеру/ = 66358 грн.).

Отже додане до позовної заяви платіжне доручення № 73 від 05.02.2019 на суму 11526,00 грн. не є належним та допустимим доказом сплати судового збору у встановленому розмірі відповідно до вимог ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання даного позову.

Згідно з ч. 1 ст. 174 ГПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Суд зазначає, що способами усунення недоліків позовної заяви заступника військового прокурора Центрального регіону України визначається подання до суду:

- письмового обґрунтування правових підстав пред'явлення даного позову заступником військового прокурора Центрального регіону України із зазначенням об'єктивних причин, які перешкоджають пред'явленню такого позову безпосередньо Фондом державного майна України та Міністерством оборони України як належними суб'єктами владних повноважень;

- належних та допустимих доказів на підтвердження факту не здійснення чи здійснення неналежним чином Фондом державного майна України та Міністерством оборони України захисту інтересів держави;

- доказів доплати судового збору за подання до суду двох вимог майнового характеру про визнання права власності на майно та про витребування майна, в розмірі 66358,00 грн.

Керуючись статтями 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

1. Позовну заяву заступника військового прокурора Центрального регіону України № 05/2-413вих.19 від 08.04.2019 залишити без руху.

2. Встановити заступнику військового прокурора Центрального регіону України строк для усунення вказаних в ухвалі недоліків до десяти днів з дня вручення даної ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Щоткін