УХВАЛА

м. Київ

01.04.2019Справа № 910/12757/16
Суддя Мудрий С.М. розглянувши скаргу приватного підприємства "Едель" на дії та рішення приватного виконавця у третейській справі № 23/16

за позовом публічного акціонерного товариства "Міжнародний Інвестиційний Банк"

до приватного підприємства "Едель"

про стягнення заборгованості за кредитним договором

Представники сторін:

від позивача: Грищенко О.М. - представник за довіреністю № 23/05 від 25.05.2018 р.;

від боржника (стягувача): Михалевський Ю.Р.- представник за ордером серії ЛВ №108547 на надання правової допомоги від 27.03.2019 р.;

від приватного виконавця: не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

13 липня 2016 року до загального відділу діловодства господарського суду м. Києва надійшла заява про видачу судового наказу від публічного акціонерного товариства "Міжнародний Інвестиційний Банк".

Ухвалою господарського суду міста Києва від 01.08.2016 р. заяву про видачу виконавчого документа задоволено. Видано накази на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків № 23/16 від 08 квітня 2016 року такого змісту:

Стягнути з ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_1, АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1), приватного підприємства "Едель" (79040, м. Львів, вул. Конюшинна, 28, ), солідарно на користь публічного акціонерного товариства "Міжнародний Інвестиційний Банк" (01015, м. Київ, вул. Лаврська, буд. 16, код за ) 3 882 241 (три мільйони вісімсот вісімдесят три тисячі двісті сорок одну) гривню 44 коп., 25 500 (двадцять п'ять тисяч п'ятсот) гривень 00 коп. - витрат позивача пов'язаних з вирішенням спору третейським судом.

Стягувач: публічне акціонерне товариство "Міжнародний Інвестиційний Банк" (01015, м. Київ, вул. Лаврська, буд. 16, код за ).

Боржник: приватне підприємство "Едель" (79040, м. Львів, вул.. Конюшинна, 28, ).

Стягнуто з приватного підприємства "Едель" (79040, м. Львів, вул. Конюшинна, 28, ) на користь публічного акціонерного товариства "Міжнародний Інвестиційний Банк" (01015, м. Київ, вул. Лаврська, буд. 16, код за ) судовий збір в розмірі 689 (шістсот вісімдесят дев'ять) грн. 00 коп.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 26.02.2019 року відмовлено приватному підприємству "Едель" у поновленні процесуального строку на подання скарги на дії та рішення приватного виконавця. Скаргу приватного підприємства "Едель" на дії та рішення приватного виконавця залишено без розгляду.

18.03.2019 р. до господарського суду м. Києва від відповідача надійшла скарга на дії та рішення приватного виконавця, в якій просив суд:

- визнати постанову про опис та арешт майна від 28.02.2019 р., винесену приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Баіровою Н.М., неправомірною,

- скасувати постанову про опис та арешти майна від 28.02.2019р., винесену приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Баіровою Н.М.,

- визнати дії приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Баірової Н.М., які полягали у проведенні опису майна боржника у відсутності представника боржника ПП "Едель", неправомірними,

- визнати дії приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Баірової Н.М., які полягали у включенні до опису та накладенні арешту на майно ТОВ "Вітапласт", яке не є стороною виконавчого провадження, неправомірними,

- зобов'язати приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Баірової Н.М. усунути допущені порушення.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 19.03.2019 р. розгляд скарги призначено на 01.04.2019 р.

01.04.2019 р. до канцелярії суду стягувач подав відзив на скаргу та клопотання про витребування доказів по справі.

У судове засідання 01.04.2019 р. представник приватного виконавця не з'явився, про поважні причини неявки суд не повідомив.

Представник стягувача підтримав клопотання про витребування доказів, просив суд задовольнити.

Представник скаржника заперечував проти клопотання, просив суд відмовити в задоволенні.

Суд відмовив у задоволені клопотання стягувача про витребування доказів по справі.

Представники скаржника скаргу підтримали, просили суд задовольнити скаргу.

Представник стягувача заперечував проти скарги, просив суд відмовити в задоволенні.

Заслухавши представників сторін, дослідивши наявні докази, суд вважає, що скарга приватного підприємства "Едель" на дії приватного виконавця не підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Скаржник зазначає, що приватним виконавцем винесено постанову № 57552323 від 28.02.2019 р. про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Боржник зауважує, що в ході виконавчої дії приватним виконавцем помилково включено до опису та накладено арешт на рухоме майно ТОВ «Вітапласт», проте останній не є стороною виконавчого провадження та у приватного виконавця Баірової Н.М. не було підстав для включення до опису та накладення арешту на майно.

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено обов'язки і права виконавців, обов'язковість вимог виконавців

Відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Постановою про опис та арешт майна (коштів) боржника № 57552323 від 28.02.2019 р. описано та накладено арешт на майно, а саме фіточаї, пластирі, гірчичні пакети та ящики для тари пластикові.

Частиною 1 ст. 48 ЗУ «Про виконавче провадження» встановлено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника (ч. 8 ст. 48 ЗУ «Про виконавче провадження»).

Відповідно до ч. 5 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження», у разі відсутності у боржника - юридичної особи коштів в обсязі, необхідному для покриття заборгованості, стягнення звертається на інше майно, належне такому боржникові або закріплене за ним, у тому числі на майно, що обліковується на окремому балансі філії, представництва та іншого відокремленого підрозділу боржника - юридичної особи (крім майна, вилученого з цивільного обороту, або обмежено оборотоздатного майна, майна, на яке не може бути звернено стягнення), незалежно від того, хто фактично використовує таке майно.

Згідно з ч. 1-4, 5, 9 ст. 56 ЗУ «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису.

Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення.

Про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника.

У разі прийняття виконавцем рішення про обмеження права користування майном, здійснення опечатування або вилучення його у боржника та передачі на зберігання іншим особам проведення опису є обов'язковим.

У постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника обов'язково зазначаються: якщо опису підлягає земельна ділянка - її розмір, цільове призначення, наявність комунікацій тощо; якщо опису підлягає будівля, споруда, приміщення, квартира - загальна площа, кількість кімнат (приміщень), їх площа та призначення, матеріали стін, кількість поверхів, поверх або поверхи, на яких розташоване приміщення (квартира), інформація про підсобні приміщення та споруди; якщо опису підлягає транспортний засіб - марка, модель, рік випуску, об'єм двигуна, вид пального, пробіг, комплектація, потреба у ремонті, колір тощо.

Копія постанови про опис та арешт майна (коштів) надається сторонам виконавчого провадження.

Під час проведення опису майна боржника - юридичної особи та накладення арешту на нього виконавець також використовує відомості щодо належного боржнику майна за даними бухгалтерського обліку.

Посилання скаржника на те, що торгівельні знаки «Едель» (фіто-чаї), «vitaplast» (пластирі), «Український з перцем № 1» (пластирі), «Сантавік» (пластирі) належить ТОВ «Вітапласт», а не приватному підприємству «Едель» суд не приймає до уваги та зазначає наступне.

Право власності на товарний знак не підтверджує право власності готової продукції ТОВ «Вітапласт», оскільки статтею 492 Цивільного кодексу України встановлено, що торговельною маркою може бути будь-яке позначення або будь-яка комбінація позначень, які придатні для вирізнення товарів (послуг), що виробляються (надаються) однією особою, від товарів (послуг), що виробляються (надаються) іншими особами. Такими позначеннями можуть бути, зокрема, слова, літери, цифри, зображувальні елементи, комбінації кольорів.

Відповідно до ч. 1 ст. 494 ЦК України, набуття права інтелектуальної власності на торговельну марку засвідчується свідоцтвом. Умови та порядок видачі свідоцтва встановлюються законом.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 495 ЦК України майновими правами інтелектуальної власності на торговельну марку є, зокрема виключне право дозволяти використання торговельної марки

Будь-яка особа, яка до дати подання заявки на торговельну марку або, якщо було заявлено пріоритет, до дати пріоритету заявки в інтересах своєї діяльності добросовісно використала торговельну марку в Україні або здійснила значну і серйозну підготовку для такого використання, має право на безоплатне продовження такого використання або використання, яке передбачалося зазначеною підготовкою (право попереднього користувача).

Право попереднього користувача може передаватися або переходити до іншої особи тільки разом із підприємством чи діловою практикою або з тією частиною підприємства чи ділової практики, в яких було використано торговельну марку або здійснено значну і серйозну підготовку для такого використання (ст. 500 ЦК України).

Таким чином, позначення виробленої продукції певною торговельною маркою, не визначає приналежність виробленої продукції юридичній особі чи фізичній особі, якій належить торговельна марки, оскільки виробник продукції не обов'язково має бути власником торговельної марки.

Крім того, суд зауважує, що виробником фіто-чаїв, пластирів, гірчичних пакетів та ящиків для тари пластикові є ПП «Едель», що підтверджується матеріалами справи.

Також ссуд звертає увагу на те, що описане майно боржника виготовилось у 2018 році, а не 2016-2017 роках, як зазначає скаржник, посилаючись на реєстри зареєстрованих податкових накладних за 2016 та 2017 роки.

У відповідності до ст. 343 Господарського процесуального кодексу України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо суд встановить, що особа, рішення, дія чи бездіяльність якої оскаржуються, звільнена з посади (не здійснює відповідну діяльність), він залучає до участі у справі посадову особу, до компетенції якої належить вирішення питання про усунення порушення права заявника.

Враховуючи вищезазначене та беручи до уваги те, що позначення виробленої продукції певною торговельною маркою, не визначає приналежність виробленої продукції юридичній особі чи фізичній особі, якій належить торговельна марки, оскільки виробник продукції не обов'язково має бути власником торговельної марки та на упакуванні виробленої продукції виробником зазначено ПП «Едель», а на приватного виконавця не покладено прямого обов'язку використовувати дані бухгалтерського обліку під час проведення опису майна боржника, тому господарський суд вважає, що скарга приватного підприємця «Едель» на дії приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Баірової Наталії Михайлівни є такою, яка не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 234, ст. 343 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва,-

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні скарги приватного підприємця «Едель» на дії приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Баірової Наталії Михайлівни відмовити.

2. Повідомити учасників справи, що інформація по справі, що розглядається, доступна на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за посиланням: http://court.gov.ua/fair/.

3. Повідомити учасників справи, що відповідно до ч. 1 ст. 235 ГПК України, ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

4. Повідомити учасників справи, відповідно ч. 1 ст. 255 ГПК України, ухвала про розгляд скарг на рішення, дії (бездіяльність) органів Державної виконавчої служби, державного виконавця, приватного виконавця підлягає оскарженню.

Суддя С.М. Мудрий