ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"25" березня 2019 р. Справа № 924/940/18

м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Танасюк О.Є., при секретарі судового засідання Ключки Н.М., розглянувши матеріали справи

за позовом Хмельницької міської ради, м. Хмельницький

до акціонерного товариства „Хмельницькобленерго м. Хмельницький

про стягнення 8122,33 грн. безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за використання земельної ділянки поблизу вул. Проскурівська, 81 у м. Хмельницькому без правовстановлюючих документів

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1 за довіреністю №02-14/1440 від 23.10.2018р.

від відповідача: ОСОБА_2 - за довіреністю №568 від 25.05.2018р.

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі згідно з ч. 1 ст. 240 ГПК України.

Процесуальні дії по справі.

18.10.2018р. до господарського суду Хмельницької області надійшла позовна заява Хмельницької міської ради до акціонерного товариства „Хмельницькобленерго про стягнення 8122,33 грн. збитків, завданих використанням земельної ділянки поблизу вул. Проскурівська, 81 у м. Хмельницькому без правовстановлюючих документів.

ОСОБА_3 протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.10.2018р. вказаний позов передано на розгляд судді Танасюк О.Є.

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 22.10.2018р. відкрито провадження у справі №924/940/18, постановлено дану справу розглядати за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 15.11.2018р. провадження у справі №924/940/18 зупинено до закінчення перегляду ОСОБА_4 Палатою Верховного Суду України судового рішення у подібних правовідносинах у справі №922/3412/17 у касаційному порядку.

Ухвалою суду від 21.01.2019р. провадження у справі поновлено та продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів.

11.02.2019р. прийнято заяву Хмельницької міської ради від 08.02.2019р. №02-14-238 про зміну предмету позову.

Ухвалою суду від 25.03.2019р. закрито підготовче провадження у справі № 924/940/18 та за спільною заявою сторін розпочато розгляд справи по суті 25.03.2019р.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Хмельницька міська рада звернувся до суду з позовом, в якому з урахуванням заяви про зміну предмету позову, просить стягнути з акціонерного товариства „Хмельницькобленерго 8122,33 грн. безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за використання земельної ділянки поблизу вул. Проскурівська, 81 у м. Хмельницькому без правовстановлюючих документів.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги позивач зазначає, що на земельній ділянці поблизу вул. Проскурівська, 81 площею 59 кв.м. знаходиться нежитлова будівля (споруда діючого розподільчого пристрою 10кВ №2, 1973 року забудови), яка належить відповідачу, що підтверджується актом обстеження земельної ділянки від 05.01.2018р. та листом АТ „Хмельницькобленерго від 24.05.2018р. Повідомляє, що право користування на вказану земельну ділянку для обслуговування розподільчого пристрою відповідно до норм чинного земельного законодавства не оформлено.

Вказує, що у 2012р. до відділу інформації та кадастрів департаменту архітектури, містобудування та земельних ресурсів надходили матеріали щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на території м. Хмельницького, поблизу вул. Проскурівська, 81 площею 59 кв.м. ВАТ ЕК „Хмельницькобленерго. Проте, в подальшому рішення міської ради щодо надання в користування даної земельної ділянки не приймалося.

Посилаючись на те, що відповідач не оформив право користування вказаною земельною ділянкою, не уклав договір оренди земельної ділянки, не вносив плату на користування нею, позивач вказує, що місцевим бюджетом недоотримано кошти за користування землею в сумі 8122,33 грн.

Вважає, що АТ „Хмельницькобленерго як фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав сплатити за користування нею, зобов'язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України. При цьому, позивач посилається на позицію ОСОБА_4 Верховного Суду, викладену в постановах від 23.05.2018р. у справі №629/4628/16-ц та від 20.11.2018р. у справі №922/3412/17.

Відповідач у відзиві на позов від 05.11.2018р. та у відзиві (з урахуванням зміни предмету позову) від 11.03.2019р. заперечує проти позову. Зазначає, що земельна ділянка, яка вказана у позові не сформована у передбаченому законом порядку, не визначені її межі й не погоджені із суміжними власниками землі, не внесено інформації про неї до Державного земельного кадастру та позивачем не надано доказів про те, що він є власником даної земельної ділянки.

Звертає увагу на те, що належне та своєчасне оформлення документу на користування земельною ділянкою державної або комунальної власності залежить не лише від особи, яка бажає отримати земельну ділянку в оренду, а й від своєчасного, належного здіснення органом місцевого самоврядування повноважень при наданні дозволів на розробку землевпорядної документації, розгляді, погодженні проектів землеустрою. Вважає, що саме по вині позивача відповідач був позбавлений можливості укласти договір оренди земельної ділянки, тому не міг зберігати в себе кошти від несплати орендної плати за землю, оскільки обовязок сплачувати орендну плату так і не виник.

Відповідач просить відмовити в задоволенні позову, а у випадку встановлення судом порушення прав позивача, які підлягають захисту, застосувати позовну давність до вимог в частині стягнення безпідставно збережених коштів за період з 01.02.2015р. по 17.10.2015р.

Позивач у відповіді на відзив (з урахуванням зміни предмету позову) від 18.03.2019р. вважає безпідставним твердження відповідача щодо відсутності державної реєстрації комунальної власності на зазначену в позові земельну ділянку, оскільки згідно зі ст. 80 ЗК України субєктами права на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, незалежно від того зареєстрована земельна ділянка за територіальною громадою чи ні.

Вказує, що площа земельної ділянки 59 кв.м. підтверджується актом обстеження земельної ділянки та кадастровим планом земельної ділянки, виготовленим Хмельницьким міськрайонним виробничим відділом Хмельницької регіональної філії ДП „Центр ДЗК із зазначенням координат поворотних точок земельної ділянки.

Звертає увагу, що незалежно від наявності вини в поведінці відповідача, сам факт несплати відповідачем за користування земельною ділянки, свідчить про втрату позивачем майна, яке у спірних відносинах підпадає під категорію „виправдане очікування. Крім того, зазначає, що згідно чинного законодавства саме на власника обєкта, який знаходиться на земельній ділянці покладено обовязок оформити належним чином правовстановлюючі документи на земельну ділянку. Також зауважує, що в протоколі №1 засідання комісії для визначення збитків власникам землі та землекористувачам від 14.02.2018р., на якій був присутній представник АТ „Хмельницькобленерго, він визнав факт користування вищезазначеної земельної ділянки та зазначив про намір в подальшому укласти договір оренди землі.

Дослідивши фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, надані по справі докази та пояснення, судом встановлено та приймається до уваги таке:

На земельній ділянці поблизу вул. Проскурівська, 81 площею 59 кв.м. знаходиться нежитлова будівля (споруда діючого розподільчого пристрою 10кВ №2), яка належить АТ „Хмельницькобленерго, що підтверджується актом обстеження земельної ділянки від 05.01.2018р. та листом АТ „Хмельницькобленерго від 24.05.2018р.

В листопаді 2012р. до відділу інформації та кадастрів департаменту архітектури, містобудування та земельних ресурсів надійшли матеріали щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення ВАТ ЕК „Хмельницькобленерго земельної ділянки площею 59 кв.м., на території м. Хмельницького, поблизу вул. Проскурівська, 81 (поруч земельна ділянка ВАТ ЕК „Хмельницькобленерго площею 50 кв.м., для добудови діючого розподільчого пункту №2 по вул. Проскурівській, 81).

Проте, в подальшому рішення Хмельницької міської ради щодо надання в користування даної земельної ділянки не приймалося, договір оренди не укладався.

ОСОБА_3 інформації Головного управління ДФС у Хмельницькій області (вих. №2153/10/22-01-13-05 від 26.01.2018р.) ПАТ „Хмельницькобленерго не декларує та не сплачує орендну плату/земельний податок за земельну ділянку поблизу вул. Проскурівська, 81 (площа 59 кв.м.) за період 2015р. - 2018р.

05.01.2018р. представниками управління земельних ресурсів та земельної реформи департаменту архітектури, містобудування та земельних ресурсів проведено обстеження земельної ділянки поблизу вул. Проскурівська, 81. В акті встановлено, що у 2012р. до відділу інформації та кадастрів департаменту архітектури, містобудування та земельних ресурсів надійшли матеріали щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення ВАТ ЕК „Хмельницькобленерго земельної ділянки площею 59 кв.м., на території м. Хмельницького, поблизу вул. Проскурівська, 81. Рішення Хмельницької міської ради щодо надання в користування даної земельної ділянки не приймалося. За результатами обстеження виявлено, що на даній земельній ділянці розміщена будівля та ділянка частково огороджена парканом.

ОСОБА_3 з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, наданого головним управлінням Держгеокадастру у Хмельницькій області (від 17.01.2018р. №18-22-0.33-152/116-18) нормативна грошова оцінка 1 кв.м. земельної ділянки в м. Хмельницькому, поблизу вул. Проскурівська, 81, цільове призначення під розподільчий пристрій, становить у 2015р. 902,00 грн.; у 2016р. 1291,00 грн.; у 2017-2018р. 2281 грн.

02.02.2018р. управління земельних ресурсів та земельної реформи департаменту архітектури, містобудування та земельної реформи направило ПАТ „Хмельницькобленерго повідомлення від 02.02.2018р. №216/02-01-15 про дату, час та місце розгляду питання щодо відшкодування збитків, заподіяних внаслідок використання ПАТ „Хмельницькобленерго земельної ділянки поруч вул. Проскурівська, 81 без правовстановлюючих документів.

14.02.2018р. відбулося засідання комісії для визначення збитків власникам землі та землекористувачам. Як вбачається із протоколу засідання комісії №1 від 14.02.2018р. представники ПАТ „Хмельницькобленерго, які зявилися на засідання комісії (ОСОБА_5 та ОСОБА_6А.) пояснили, що ПАТ „Хмельницькобленерго проводить інвентаризацію всіх обєктів, будівель, які є у власності чи на балансі товариства. Зазначили, що поступово буде оформлено право користування всіма земельними ділянками на території міста, на яких знаходиться майно відповідача. З приводу земельної поблизу вул. Проскурівська, 81, Комісією прийнято рішення направити товариству листа щодо добровільної сплати суми нарахованих збитків та у разі несплати скласти акт визначення розміру збитків з подальшим затвердженням рішенням виконкому.

ОСОБА_3 акту визначення розміру збитків від 20.02.2018р., складеного Комісією для визначення збитків власникам землі та землекористувачам, розмір збитків, заподіяних територіальній громаді за період використання земельної ділянки площею 0,0059 га у м. Хмельницькому, поблизу вул. Проскурівської, 81 за період з 01.02.2015р. по 01.02.2018р. становить 8122,33 грн. Вказаний акт визначення розміру збитків затверджений рішенням виконавчого комітету Хмельницької міської ради №318 від 26.04.2018р.

Відповідно до розрахунку розміру збитків здійсненого відділом оренди та продажу землі управління земельних ресурсів та земельної реформи департаменту архітектури, містобудування та земельних ресурсів, розмір неодержаного доходу від орендної плати за землю за період з 01.02.2015р. по 31.12.2015р. становить 1463,44 грн.; з 01.01.2016р. по 31.12.2016р. 2285,07 грн.; за період з 01.01.2017р. по 01.02.2018р. 4373,82 грн.

У листі від 07.05.2018р. за №1257/02-01-14 управління земельних ресурсів та земельної реформи департаменту архітектури, містобудування та земельних ресурсів повідомило ПАТ „Хмельницькобленерго, що розмір збитків, завданих територіальній громаді м. Хмельницького за використання земельної ділянки поблизу вул. Проскурівська, 81 без правовстановлюючих документів, зазначено в акті комісії щодо визначення розміру збитків від 20.02.2018р., який затверджений рішенням виконавчого комітету Хмельницької міської ради №318 від 26.04.2018р. Відповідачу запропоновано у 10-денний термін з дня надходження повідомлення, розглянути акт комісії щодо визначення розміру збитків та повідомити в письмовій формі про результати їхзх розгляду. Вказано, що у разі визнання вимог в сумі 8122,33 грн., їх добровільне відшкодування може бути здійснено шляхом внесення коштів на відповідний рахунок. У разі відмови добровільно відшкодувати завдані збитки, будуть вживатися відповідні заходи.

Листом від 24.05.2018р. ПАТ „Хмельницькобленерго повідомило управління земельних ресурсів та земельної реформи департаменту архітектури, містобудування та земельних ресурсів, що не вбачає підстав для задоволення вимог про сплату 8122,33 грн. Вказує, що „земельна ділянка по вул. Проскурівській, 81 та „земельна ділянка поруч вул. Проскурівської, 81 це не різні земельні ділянки з площами 50,0 м.кв. та 58,8 м.кв., а фактично одна земельна ділянка, яка розташована під будівлею розподільчого пристрою 10 кВ №2. Також зазначає, що розрахунок збитків здійснено без складання акту обстеження земельної ділянки по вул. Проскурівській, 81, на предмет встановлення площі та конфігурації земельної ділянки. Вважає, що необхідно зясувати якого розміру є земельна ділянка, відносно якої могли бути спричинені збитки власнику землі; чи не відноситься така частина ділянки за загальної площі земельних ділянок за які ПАТ „Хмельницькобленерго сплачує податок за землю.

В матеріалах справи міститься розроблений Хмельницьким міськрайонним виробничим відділом Хмельницької регіональної філії ДПР „Ценрт ДЗК кадастровий план земельної ділянки в м. Хмельницькому, в районі вулиці Проскурівська, 81, площею 0,0059 кв.м. з координатами поворотних точок земельної ділянки та списком суміжних користувачів (від точки А до точки Б землі загального користування (вул. Пилипчка), від точки б до точки В землі ПАТ „Хмельницькобленерго кадастровий номер: :01:007:0083, від точки В до точки Г землі УУправління молоді та спорту Хмельницької міської ради кадастровий номер :01:007:0131, від точки Г до точки А землі загального користування (вул. Проскурівська)).

Позивач посилаючись на те, що відповідач використовує земельну ділянку площею 59 кв.м. поблизу вул. Проскурівська, 81 у м. Хмельницькому без правовстановлюючих документів, звернувся з позовом про стягнення з АТ „Хмельницькобленерго безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати в сумі 8122,33 грн.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Статтею 14 Конституції України визначено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

ОСОБА_3 зі ст. 13 Конституції України земля є об'єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією.

Відповідно до ст. 80 ЗК України суб'єктами права на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, незалежно від того, зареєстрована земельна ділянка за територіальною громадою чи ні.

За змістом статей 122, 123, 124 ЗК України селищні міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передання в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Статтею 206 ЗК України встановлено, що використання землі в Україні є платним. Об'єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

У разі надання земельної ділянки в оренду укладається договір оренди земельної ділянки, яким за положеннями частини першої статті 21 Закону України "Про оренду землі" визначається орендна плата за землю як платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (п.п.14.1.136 п. 14.1. ст. 14 ПК України).

Майном як особливим об'єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки (ч.1 ст.190 ЦК України).

Позивач звертаючись з позовом про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати, посилається на використання відповідачем земельної ділянки площею 59 кв.м. поблизу вул. Проскурівська, 81 в м. Хмельницькому без належних правових підстав.

Відносини, що виникають у зв'язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права є предметом регулювання глави 83 Цивільного кодексу України.

Відповідно до частин першої та другої статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна (ст. 1213 ЦК України).

Визначаючи суть і характер правовідносин, які виникли між сторонами, суд виходить з того, що згідно чинного законодавства України, зобов'язання за підставами виникнення поділяються на договірні та позадоговірні. Позадоговірні зобов'язання можуть бути деліктними або безделіктними.

Відсутність укладеного між Хмельницькою міською радою та АТ „Хмельницькобленерго договору оренди земельної ділянки та/або іншого договору щодо земельної ділянки площею 59 кв.м., поблизу (в районі) вул. Проскурівська, 81, виключає договірні зобов'язання.

Також даному випадку відсутні деліктні зобов'язання з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, вимога позивача про стягнення безпідставно збережених коштів орендної плати за фактичне користування земельною ділянкою без належних на те правових підстав звернена до відповідача, як до власника об'єкта нерухомого майна, що розміщене на вказаній земельній ділянці.

Перехід прав на земельну ділянку, пов'язаний з переходом права на будинок, будівлю або споруду, регламентується Земельним кодексом України. Так, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача (частина друга статті 120 Земельного кодексу України).

За змістом глави 15 Земельного кодексу України, право користування земельною ділянкою комунальної власності реалізується, зокрема, через право оренди.

Частина перша статті 93 Земельного кодексу України встановлює, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Землекористувачі також зобов'язані своєчасно сплачувати орендну плату (пункт „в частини першої статті 96 Земельного кодексу України).

Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права (стаття 125 Земельного кодексу України).

Отже, за змістом указаних приписів виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені та яка не була відведена в оренду попередньому власнику. Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права. Проте з огляду на приписи частини другої статті 120 Земельного кодексу України не вважається правопорушенням відсутність у власника будинку, будівлі, споруди зареєстрованого права оренди на земельну ділянку, яка має іншого власника і на якій розташоване це нерухоме майно.

З матеріалів справи вбачається, що фактичний вступ відповідачем у володіння і користування спірною земельною ділянкою стався в результаті дій, котрі є правомірними, а саме, для обслуговування нежитлової будівлі (споруди діючого розподільчого пристрою 10 кВ №2), яка належить АТ „Хмельницькобленерго.

Не є правопорушенням також і дії/бездіяльність відповідача, що безпосередньо стосуються порядку укладення договору оренди землі. Ні Законами України, ні підзаконними, ні локальними нормативними актами відповідачеві не визначено прямого і безумовного обов'язку підписати договір оренди земельної ділянки одночасно з набуттям права власності на об'єкт нерухомого майна, який на ній розташований. Більш того, згідно існуючому станом на даний час порядку укладення договорів оренди земельних ділянок немає не тільки такого обов'язку, немає навіть і такої можливості. Моменту укладення договору оренди передують різного роду організаційні, правові, технічні та ін. заходи, здійснення яких знаходиться по за межами волі й контролю потенційного орендаря. Їх невиконання (неналежне чи несвоєчасне виконання) не може бути поставлене в провину відповідачеві.

Таким чином, спірні правовідносини, які виникли між сторонами, кваліфікуються як бездоговірні та безделіктні.

Відповідач у період з 01.02.2015р. до 01.02.2018р. (період заявлений позивачем) користувався земельною ділянкою по вул. Проскурівській, 81 площею 59 кв.м., на якій знаходиться нежитлова будівля, що належить АТ „Хмельницькобленерго, однак, не сплачував за користування вказаною земельною ділянкою орендну плату у встановленому законодавчими актами розмірі, отже без законних підстав зберіг у себе майно - кошти за оренду землі.

Відтак, відповідач (набувач), не сплачуючи орендну плату за користування земельною ділянкою за відсутності укладеного договору, фактично збільшив свої доходи, а позивач (потерпілий) втратив належне йому майно (кошти від орендної плати). До моменту оформлення власником об'єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об'єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав сплатити за користування нею, зобов'язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України.

Аналогічний правовий висновок викладено в постановах ОСОБА_4 Верховного Суду від 23.05.2018 року у справі 629/4628/16-ц, від 20.11.2018 року у справі №922/3412/17, постанові Верховного Суду від 14.01.2019р. у справі №912/1188/17.

З огляду на викладене АТ „Хмельницькобленерго, як фактичний користувач земельної ділянки площею 59 кв.м. поблизу вул. Проскурівська, 81 у м. Хмельницькому, що без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов'язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки (позивачу) на підставі ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України.

З аналізу змісту норм ст.ст. 1212-1214 ЦК України, абз.4 ч.1 ст. 144, абз.5 ч.1 ст.174 ГК України випливає, що зобов'язання з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави (кондикційне зобов'язання) виникає за одночасної наявності трьох умов: 1) відбувається набуття чи збереження майна; 2) правові підстави для набуття чи збереження майна відсутні; 3) набуття чи збереження здійснюється за рахунок іншої особи.

З матеріалів справи вбачається наявність усіх трьох ознак кондикційного зобов'язання відповідача.

По-перше, відповідач дійсно зберіг (заощадив) у себе майно - кошти у вигляді орендної плати, що нараховується за володіння і користування земельною ділянкою площею 59 кв.м. поблизу вул. Проскурівська, 81 у м. Хмельницькому.

Відсутність договору оренди земельної ділянки має фактичним наслідком набуття відповідачем володіння і користування чужою земельною ділянкою без відповідної грошової компенсації. В результаті відбулося збереження (заощадження) відповідачем належних до сплати за таке володіння і користування коштів у вигляді орендної плати. ОСОБА_3 встановлених нормативів її розмір за період з 01.02.2015р. до 01.02.2018р. склав 8122,33 грн.

По-друге, правові підстави для набуття чи збереження майна відсутні. Передача прав володіння і користування земельною ділянкою, згідно 206 ЗК України, п.п.14.1.136 п. 14.1. ст. 14 ПК України здійснюється за плату, що має вноситися на користь позивача, на підставі договору оренди земельної ділянки. Правові підстави для одержання відповідачем прав володіння і користування земельною ділянкою безоплатно відсутні. Так само відсутні правові підстави для не нарахування, несплати орендної плати за землю.

По-третє, відповідач зберіг майно саме за рахунок позивача, оскільки власником відповідної земельної ділянки є територіальна громада м. Хмельницького в особі позивача. ОСОБА_3 ст. 206 ЗК України, п.п. 14.1.136. п.14.1. ст. 14 ПК України власником майна фактично збереженого відповідачем (коштів у вигляді орендної плати за користування земельною ділянкою) також є територіальна громада м. Хмельницького в особі позивача. Таким чином, збереження (заощадження) відповідачем коштів у вигляді орендної плати за користування земельною ділянкою призвело до збільшення (накопичення) цих коштів у відповідача за рахунок їх неодержання позивачем.

При цьому, суд вважає необґрунтованим посилання відповідача на те, що позивач не надав доказів на підтвердження права власності на вищевказану земельну ділянку, оскільки відповідно до ст. 80 ЗК України субєктами права на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, незалежно від того зареєстрована земельна ділянка за територіальною громадою чи ні.

Також судом критично оцінюється твердження відповідача про відсутність в позивача права розпоряджатися вказаною земельною ділянкою та права вимагати відшкодування безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати, оскільки земельна ділянка є несформованою.

Як вбачається з матеріалів справи, розмір земельної ділянки в м. Хмельницькому, поблизу вул. Проскурівська, 81, а саме площа 59 кв.м., якою відповідач користується без правовстановлюючих документів, встановлено а акті обстеження земельної ділянки від 05.01.2018р. Також за результатами обстеження виявлено, що на даній земельній ділянці розміщена будівля та ділянка частково огороджена парканом. Крім того, у кадастровому плані вказаної земельної ділянки, розробленого Хмельницьким міськрайонним виробничим відділом Хмельницької регіональної філії ДП „Центр ДЗК зазначені координати поворотних точок земельної ділянки. Тому, відсутність кадастрового номера земельної ділянки не може бути підставою для не нарахування та несплати орендної плати за землю.

При цьому, як вбачається із відзиву та протоколу №1 засідання комісії для визначення збитків власникам землі та землекористувачам від 14.02.2018р. відповідач не заперечує факт користування земельною ділянкою площею 59 кв.м. поблизу вул. Проскурівської, 81, на якій розміщене не житлове приміщення АТ „Хмельницькобленерго.

Не можуть братися до уваги й посилання відповідача в листі від 24.05.2018р. на те, що земельна ділянка по вул. Проскурівській, 81 площею 50 кв.м., яку орендувало АТ „Хмельницькобленерго на підставі договору оренди від 12.04.2012р. та земельна ділянка поруч вул. Проскурівської, 81 площею 58,8 кв.м. є однією ділянкою, оскільки з аналізу кадастрових планів даних земельних ділянок вбачається, що земельна ділянка площею 50 кв.м. (у точках від В до А) та земельна ділянка площею 59 кв.м. (у точках від Б до В) є суміжними земельними ділянками.

Крім того, як вбачається із протоколу №1 засідання комісії для визначення збитків власникам землі та землекористувача від 14.02.2018р. предметом розгляду було питання використання відповідачем без правовстановлюючих документів двох земельних ділянок по вул. Проскурівській, 81 площею 50 кв.м. та поблизу вул. Проскурівської, 81 площею 59 кв.м. При цьому, присутні на засіданні представники АТ „Хмельницькобленерго не заперечували факт користування земельною ділянкою площею 59 кв.м., зазначили, що ПАТ „Хмельницькобленерго проводить інвентаризацію всіх обєктів, будівель, які є у власності чи на балансі товариства та поступово буде оформлено право користування всіма земельними ділянками на території міста, на яких знаходиться майно відповідача.

Не може бути підставою для несплати безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою посилання відповідача на те, що належне та своєчасне оформлення документу на користування земельною ділянкою державної або комунальної власності залежить не лише від особи, яка бажає отримати земельну ділянку в оренду, а й від своєчасного, належного здіснення органом місцевого самоврядування повноважень при наданні дозволів на розробку землевпорядної документації, розгляді, погодженні проектів землеустрою. Суд зазначає, що незалежно від наявності вини в поведінці відповідача, сам факт несплати відповідачем за користування земельною ділянкою, свідчить про втрату позивачем майна, яке у спірних правовідносинах підпадає під категорію "виправдане очікування", що є загальновизнаною в т.ч. в практиці визначення Європейського суду з прав людини.

Кваліфікація спірних правовідносин, як зобов'язань у зв'язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави, означає необхідність застосування у даній справі передбачених ст.ст. 1212-1214 ЦК України правових наслідків дій/бездіяльності відповідача у вигляді збереження (заощадження) у себе відповідних сум орендної плати. ОСОБА_3 ч.1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. У відповідності до ст. 1213 ЦК України набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно, відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

За допомогою цих норм, навіть за відсутності ознак делікту, тобто при умові правомірної поведінки відповідача у спірних правовідносинах, досягається відновлення справедливої рівноваги між правами та охоронюваними законом інтересами сторін спору, що випливають з принципу платності користування землею.

Як вбачається з матеріалів справи (акт визначення збитків від 20.02.2018р.) розмір орендної плати за використання земельної ділянки площею 59 кв.м. га поблизу вул. Проскурівської, 81 в м. Хмельницькому, яку мало сплачувати АТ „Хмельницькобленерго до бюджету Хмельницької міської ради, внаслідок зайняття земельної ділянки без оформлення договору оренди за період з 01.02.2015р. до 01.02.2018р. становить 8122,33 грн. (з 01.02.2015р. по 31.12.2015р. - 1463,44 грн.; з 01.01.2016р. по 31.12.2016р. 2285,07 грн.; з 01.01.2017р. по 01.02.2018р. 4373,82 грн.).

Вказаний розмір орендної плати розрахований з урахуванням п.п. 288.5.1., 288.5.2. п. 288 Податкового кодексу України.

При цьому суд зазначає, що Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам, затверджений Постановою КМУ від 19.04.1993 №284 не підлягає застосуванню до спірних правовідносин, оскільки він розрахований на застосування лише у деліктних правовідносинах, та інших вичерпно визначених в його пункті 1 випадках (вилучення (викупу) та тимчасове зайняття земельних ділянок, встановлення обмежень щодо їх використання, погіршення якості ґрунтового покриву та інших корисних властивостей земельних ділянок або приведення їх у непридатний для використання стан та неодержання доходів у зв'язку з тимчасовим невикористанням земельних ділянок).

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 29.06.2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

ОСОБА_3 з рішенням Європейського суду з прав людини від 31.07.2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

Також, при вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17.07.2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов'язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

ОСОБА_3 з пунктом 9 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 року №3-рп/2003 у справі №1-12/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким, лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

ОСОБА_3 зі ст. ст. 73, 76-79 Господарського кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З огляду на вищевикладене, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати в сумі 8122,33 грн. за фактичне використання земельної ділянки площею 59 кв.м. поблизу вул. Проскурівської, 81 в м. Хмельницькому без належних правових підстав за період з 01.02.2015р. до 01.02.2018р.

Як вбачається із відзиву відповідач просить застосувати позовну давність до вимог в частині стягнення безпідставно збережених коштів за період з 01.02.2015р. по 17.10.2015р. у випадку встановлення судом порушення прав позивача, які підлягають захисту.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права та інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

За змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення (п. 2.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 10 від 29.05.2013 р.).

Як зазначалося вище позовні вимоги, що є предметом розгляду у даній справі, заявлені обґрунтовано.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем заявлено до стягнення безпідставно збережені кошти за використання земельних ділянок без правовстановлюючих документів за період з 01.02.2015р. по 01.02.2018р. При цьому, згідно штемпеля господарського суду Хмельницької області позивач звернувся з позовом до суду 18.10.2018р.

Таким чином, враховуючи визначений законодавством загальний строк позовної давності, суд вважає, що позивачем пропущено строк позовної давності щодо стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за період з 01.02.2015р. по 17.10.2015р., що становить 1137,28 грн.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 267 ГПК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Таким чином, у позові в частині стягнення 1137,28 грн. безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за період з 01.02.2015р. по 17.10.2015р. необхідно відмовити.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в розмірі 6985,05 грн., що становлять безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати за період з 18.10.2015р. до 01.02.2018р., у звязку з використанням земельної ділянки поблизу вул. Проскурівська, 81 у м. Хмельницькому без правовстановлюючих документів.

У решті позовних вимог суд відмовляє у звязку із пропуском строку позовної давності.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 129 ГПК України у звязку з частковим задоволенням позову, судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 20, 73, 74, 123, 129, 233, 238, 240, 241, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з акціонерного товариства „Хмельницькобленерго (29018, м. Хмельницький, вул. Храновського,11А, ) на користь Хмельницької міської ради (29000, м. Хмельницький, вул. Гагаріна, 3, ) суму 6985,05 грн. (шість тисяч девятсот вісімдесят пять гривень 05 коп.) безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за використання земельної ділянки поблизу вул. Проскурівська, 81 у м. Хмельницькому без правовстановлюючих документів (р/р 2002, МФО 899998, , одержувач коштів: УК у м. Хмельницькому /м. Хмельницький/ 24062200, банк одержувача: Казначейство України (ЕАП), призначення платежу кошти за шкоду (відшкодування збитків), суму 1515,29 грн. (одна тисяча пятсот пятнадцять гривень 29 коп.) витрат по оплаті судового збору (р/р 2002, банк одержувача: Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, , одержувач коштів: УК у м. Хмельницькому /м. Хмельницький/ 21080500, призначення платежу інші доходи).

Видати наказ.

В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ст.256 ГПК України).

Порядок подання апеляційної скарги визначений ст.257 ГПК України.

Повне рішення складено 03.04.2019р.

Суддя О.Є. Танасюк

Віддрук. 3 прим.:

1 - до справи,

2 позивачу - Хмельницька міська рада (29000, м. Хмельницький, вул. Гагаріна, 3);

3 АТ „Хмельницькобленерго (21018, м. Хмельницький, вул. Храновського, 11А)

Всім рекомендованим з повідомленням.