ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2019 року Справа № 903/23/19

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Саврій В.А., суддя Коломис В.В. , суддя Дужич С.П.

при секретарі судового засідання Ільчук Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Волинського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України на ухвалу господарського суду Волинської області від 07.03.19р. у справі №903/23/19 (суддя Костюк С. В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Вест Електра"

до Волинського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України

про визнання недійсним та скасування рішення,

за участі представників:

позивача - не з'явився;

відповідача - Луговий С.А. (посвідчення №713 від 20.04.2011р., довіреність №16 від 16.11.2018р.); Саржан О.В. (посвідчення №79 від 29.06.2010р., довіреність №3 від 04.02.2019р.) (в режимі відеоконференції);

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Вест Електра" звернулося до господарського суду Волинської області з позовною заявою до Волинського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання недійсним пунктів 1, 1.1, 2, 2.1., 3., 3.1. резолютивної частини Рішення №4-18 від 30.10.2018р. у частині, що стосується ТОВ "Вест Електра".

Ухвалою господарського суду Волинської області від 09.01.2019р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 04.02.2019р., зобов'язано відповідача надати відзив на позов, позивача - відповідь на відзив та обґрунтування залучення 3-ї особи.

07.03.2019р. позивач подав до господарського суду Волинської області заяву про забезпечення позову, в якій просив з метою забезпечення позову про визнання недійсним та скасування рішення зупинити дію пунктів 1, 1.1, 2, 2.1., 3., 3.1. резолютивної частини Рішення №16 від 30.10.2018р. у справі №4-18 в частині, що стосується ТОВ "Вест Електра".

Ухвалою господарського суду Волинської області від 07.03.2019р. у справі №903/23/19 задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Вест Електра" від 06.03.2019р. №135 про забезпечення позову. Зупинено дію пунктів 1, 1.1, 2, 2.1., 3., 3.1. резолютивної частини Рішення №16 від 30.10.2018р. Адміністративної колегії Волинського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України у справі №4-18 в частині, що стосується ТОВ "Вест Електра".

Не погоджуючись з винесеною ухвалою, Волинське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України звернулося до Північно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою (вх.№683/19 від 18.03.2019р., арк.мат.оскарження 54-58).

В апеляційній скарзі звертає увагу суду на те, що пункти 1, 1.1, 2, 2.1., 3., 3.1. даного рішення (як і весь інший текст даного рішення) не містять жодної інформації щодо вказівки, зобов'язання когось на оприлюднення та безпосереднє оприлюднення інформації на офіційному сайті Антимонопольного комітету України про те, що ТОВ «Вест Електра» вважається таким, що притягнуте до відповідальності за порушення, передбачене п.4 ч.2 ст.6, п.1 ст.50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, що стосуються спотворення результатів торгів (тендерів). Тому, вжиті судом першої інстанції заходи із забезпечення позову - зупинення дії пунктів 1, 1.1, 2, 2.1., 3., 3.1. резолютивної частини оскарженого рішення вважає безпідставними, так як не містять приписів, скасувати які намагається позивач (вилучити його із переліку суб'єктів господарювання, притягнутих до відповідальності за порушення, передбачене п.4 ч.2 ст.6, п.1 ст.50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, що стосуються спотворення результатів торгів (тендерів) на офіційному сайті Антимонопольного комітету України).

Вважає, що жодного ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, не відбувається. Водночас, суд першої інстанції, констатуючи в ухвалі, що у разі винесення рішення (очевидно тендерним комітетом) на користь позивача (а пізніше зняття такого учасника із торгів як такого що вчиняв порушення) зазначена ситуація унеможливить оскарження рішення таких тендерних комітетів (очевидно до органу оскарження - виключно Антимонопольного комітету України) та поновити права та інтереси, не встановивши чи відбувалися такі звернення позивача чи іншої особи і такі відмови органом оскарження на такій підставі взагалі. Таким чином, в порушення вищевказаних норм суд першої інстанції за відсутності підстав для вжиття заходів забезпечення позову, без належного обґрунтування, на підставі надуманих висновків, які суперечать чинному законодавству, задовольнив заяву позивача про забезпечення позову.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 17 Закону України "Про публічні закупівлі" замовник приймає рішення про відмову учаснику в участі у процедурі закупівлі та зобов'язаний відхилити тендерну пропозицію учасника в разі, якщо суб'єкт господарювання (учасник) протягом останніх трьох років притягувався до відповідальності за порушення, передбачене п.4 ч.2 ст.6, п.1 ст.50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, що стосуються спотворення результатів торгів (тендерів).

Зазначає, що законодавством України не передбачено ведення Антимонопольним комітетом реєстру суб'єктів господарювання, які протягом останніх трьох років притягувались до відповідальності за порушення, передбачене п. 4 ч.2 ст.6, п.1 ст.50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів (тендерів), а також надання органами Антимонопольного комітету довідок про не притягнення (притягнення) таких суб'єктів господарювання до відповідальності.

Разом з тим, з метою забезпечення реалізації норм ст.17 Закону України "Про публічні закупівлі», на веб-порталі Антимонопольного комітету України (www.amc.gov.ua) у розділі "Діяльність у сфері державних закупівель" містяться зведені відомості про рішення органів Комітету, щодо визнання вчинення суб'єктами господарювання порушень законодавства про захист економічної конкуренції у вигляді антиконкурентних узгоджених дій (передбачених п.4 ч.2 ст.6, п.1 ст.50 Закону України "Про захист економічної конкуренції"), які стосувалися спотворення результатів торгів (тендерів), а також щодо можливого подальшого судового розгляду цих рішень, їх перевірки, перегляду органами Антимонопольного комітету України. Розміщує вказані відомості безпосередньо Антимонопольний комітет України, а не територіальні відділення, в т.ч. Волинське обласне. Тобто, судом першої інстанції вжито заходи із забезпечення позову щодо неналежного відповідача (територіального відділення) та у спосіб (зупинити дію пунктів 1, 1.1, 2, 2.1., 3., 3.1. резолютивної частини оскарженого рішення), що унеможливлює фактичне досягнення мети позивача. Визначення «суб'єкт господарювання (учасник) протягом останніх трьох років притягувався до відповідальності за порушення, передбачене п.4 ч.2 ст.6, п.1 ст.50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, що стосуються спотворення результатів торгів (тендерів), надане п.4 ч.1 ст.17 Закону України "Про публічні закупівлі", та відповідно їх перелік, що ведеться Антимонопольним комітетом України, не містять прив'язки чи відсилання до безпосередньо текстів рішень органів Комітету, щодо визнання вчинення суб'єктами господарювання порушень законодавства про захист економічної конкуренції у вигляді антиконкурентних узгоджених дій (передбачених п.4 ч.2 ст.6, п.1 ст.50 Закону України "Про захист економічної конкуренції" які стосувалися спотворення результатів торгів (тендерів) чи їх резолютивних частин, щоб давало можливість у випадках винесення ухвал про зупинення дії певних пунктів цих рішень в якості забезпечення позовних вимог (а не скасування як за результатами позовного провадження) аналогічним чином зупиняти перебування цих суб'єктів господарювання в означеному переліку.

Тому скаржник вважає, що вжиті судом першої інстанції в оскаржуваній ухвалі заходи забезпечення позову не відповідають чинному законодавству і є неспівмірними та непропорційними. Таким чином, суд першої інстанції, зупинивши дію пунктів 1, 1.1, 2, 2.1., 3., 3.1. резолютивної частини оскарженого рішення, порушив вимоги процесуального законодавства щодо можливих заходів забезпечення.

На підставі викладеного апелянт просить скасувати ухвалу господарського суду Волинської області від 07.03.2019р. у справі №903/23/19.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 26.03.2019р. відкрито апеляційне провадження за скаргою Волинського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України та призначено розгляд справи на 11.04.2019р. о 10:30год.

08.04.2019р. на адресу апеляційного господарського суду від ТОВ «Веста Електра» надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№13424/19, арк.справи 80-82).

У відзиві зазначає, що визначальною підставою на яку посилався позивач є об'єктивні обставини, що регламентовані п.4 ч.1 ст.17 Закону України «Про публічні закупівлі», а саме - під час процедур закупівель замовник приймає (безальтернативне) рішення про відмову учаснику в участі у процедурі закупівлі та зобов'язаний відхилити тендерну пропозицію учасника в разі, якщо суб'єкт господарювання (учасник) протягом останніх трьох років притягувався до відповідальності за порушення, передбачене п.4 ч.2 ст.6, п.1 ст.50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, що стосуються спотворення результатів торгів (тендерів).

Тобто, у разі відмови у забезпеченні позову судом першої інстанції, ТОВ «Вест Електра» втратила б можливість брати участь у всіх тендерних закупівлях упродовж строку розгляду справи судом, до набрання законної сили рішення по суті спору.

Позивач вважає, що судом забезпечено збалансованість інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу.

Зв'язок між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги прослідковується із суті вимоги про забезпечення зупинення пунктів рішення якими Антимонопольним комітетом України визнано ТОВ «Вест Електра» порушником Закону України «Про захист економічної конкуренції» та предметом позову - визнати недійсними пункти рішення Антимонопольного комітету України, яким визнано ТОВ «Вест Електра» порушником Закону України «Про захист економічної конкуренції».

Позивач стверджує, що у випадку не застосування забезпечення позову, в подальшому, поновити оспорювані права та інтереси буде неможливо, адже згідно ч.2, ч.6 ст.18 Закону України «Про публічні закупівлі» скарги, що стосуються прийнятих рішень, дії чи бездіяльності замовника, які відбулися після оцінки пропозицій учасників, подаються протягом 10 днів з дня оприлюднення на веб-порталі Уповноваженого органу повідомлення про намір укласти договір, але до дня укладення договору про закупівлю. Строк розгляду скарги органом оскарження становить 15 робочих днів з дати початку розгляду скарги. Відповідно до ч.12 ст.18 Закону України «Про публічні закупівлі» рішення органу оскарження набирають чинності з дня їх прийняття та є обов'язковими для виконання замовниками, особами, яких вони стосуються. Рішення органу оскарження може бути оскаржене суб'єктом оскарження, замовником у судовому порядку протягом 30 днів з дня його оприлюднення в електронній системі закупівель.

Тому позивач вважає, що існує обґрунтований ризик того, що судове рішення, що набрало законної сили у справі за позовом ТОВ «Вест Електра» до Волинського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України щодо оскарження акту індивідуальної правової дії про визнання позивача таким, що порушив Закон України «Про захист економічної конкуренції» упродовж 40 календарних та 15 робочих днів не буде прийняте. Дані обставини унеможливлять поновити оспорювані права та інтереси позивача шляхом подання скарг, позовних заяв з метою скасування рішень про відхилення тендерних пропозицій прийнятих в ході торгів де приймає участь ТОВ «Вест Електра» у зв'язку із пропущенням строків визначених законом. Дана ситуація прослідковується із тендерних закупівель, документи про які долучені до заяви.

Твердження скаржника, про те, що безпосередньо Антимонопольний комітет України, а не його структурний підрозділ опубліковує на своєму сайті відомості, що є предметом розгляду справи №903/23/19 для вжиття заходів забезпечення, позивач вважає такими, що не мають значення, адже це лише загально доступне джерело інформації з якого Замовники тендерних закупівель дізнаються про те, що оскаржуване рішення існує в природі і, як наслідок, відмовляють позивачу в участі тендерної процедури.

08.04.2019р. на адресу суду від представника ТОВ «Вест Електра» надійшло клопотання про відкладення розгляду апеляційної скарги, у зв"язку із участю представника у судовому засіданні у приміщенні Тернопільського апеляційного суду у справі №607/655/19 о 10:00год., та участю в процесуальних діях в рамках кримінального провадження №0000259 за ч.3 ст.368 КК України, а саме - ознайомлення із первинними носіями НСРД із залученням працівників СУ ГУНП в Тернопільській області та УСБУ у Тернопільській області о 12:00 год.

Розпорядженням керівника апарату суду від 10.04.2019р., у зв'язку з перебуванням у відпустці судді - члена колегії Савченка Г.І., відповідно до статті 32 Господарського процесуального кодексу України, статті 155 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", пунктів 18, 20 Розділу VIII Положення про автоматизовану систему документообігу суду та п.8.2 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Північно-західному апеляційному господарському суді, призначено заміну судді-члена колегії у справі №903/23/19.

Як вбачається з Витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.04.2019р. для розгляду апеляційної скарги призначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Саврій В.А., суддя Коломис В.В., суддя Дужич С.П.

Ухвалою від 10.04.2019р. прийнято апеляційну скаргу Волинського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України на ухвалу господарського суду Волинської області від 07.03.19р. у справі №903/23/19 до свого провадження колегію суддів у складі: гол.суддя Саврій В.А., суддя Коломис В.В., суддя Дужич С.П.

Розглянувши в судовому засіданні 11.04.2019р. клопотання представника ТОВ «Вест Елекста» про відкладення розгляду апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, зокрема, з підстав першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Враховуючи те, що ухвалою апеляційного суду від 26.03.2019р., якою призначено розгляд справи, явка сторін не визнавалася обов»язковою, а також те, що з поданого клопотання про відкладення не вбачається поважних причин, які б свідчили про необхідність відкладення судового засідання на іншу дату, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення вказаного клопотання, та з огляду на належне повідомлення всіх учасників справи про дату, час і місце розгляду справи - відсутність підстав для відкладення розгляду справи.

При цьому, колегія суддів зазначає, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

З огляду на викладене, колегія суддів відмовляє в задоволенні клопотання представника ТОВ «Вест Елекста» про відкладення розгляду апеляційної скарги.

Враховуючи приписи ст.ст.269, 273 ГПК України про межі та строки перегляду справ в апеляційній інстанції, той факт, що учасники справи були належним чином та своєчасно повідомлені про дату, час та місце судового засідання, а також те, що явка представників учасників справи в судове засідання обов'язковою не визнавалася, колегія суддів визнала за можливе розглядати апеляційну скаргу за відсутності представника позивача.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції 11.04.2019р. представники відповідача підтримали доводи апеляційної скарги та надали пояснення в обґрунтування позиції. Вважають ухвалу суду першої інстанції незаконною та необґрунтованою, у зв'язку з чим просили її скасувати.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, відзиву, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Північно-західний апеляційний господарський суд прийшов до висновку про наступне:

Заява про забезпечення позову обґрунтована поданням позову до суду про визнання недійсним та скасування рішення, а саме: пунктів 1, 1.1, 2, 2.1., 3., 3.1. резолютивної частини Рішення №16 від 30.10.2018р. у справі №4-18 в частині, що стосується ТОВ "Вест Електра". Вказує, що Тендерними комітетами в ході державних закупівель приймаються рішення про відхилення тендерних пропозицій ТОВ «Вест Електра», мотивуючи дані відмови тим, що згідно оприлюдненої інформації на офіційному сайті Антимонопольного комітету України ТОВ «Вест Електра» вважається таким, що притягнутий до відповідальності за порушення, передбачене п.4 ч.2 ст.6, п.1 ст.50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, що стосуються спотворення результатів торгів (тендерів).

Заявник вказує, що у зв'язку з даними обставинами ТОВ «Вест Електа» фактично позбавлена права брати участь у процедурах державних закупівель, що у свою чергу, у разі винесення рішення на користь позивача, унеможливить оскаржити рішення Тендерних комітетів та поновити права та інтереси.

З огляду на зазначені обставини, та з метою забезпечення балансу інтересів, недопущення порушення прав позивача на участь у тендерних процедурах, позивач просив вжити заходи забезпечення позову.

Відповідно до ст.136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п.п.1, 2 ч.1 ст.137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб, забороною відповідачу вчиняти певні дії.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову (ч.3 ст.137 ГПК України).

Забезпечення позову є однією з найважливіших гарантій захисту прав, свобод та інтересів юридичних осіб, певним заходом для створення можливості реального виконання рішення суду, у разі задоволення позовних вимог; прийняття передбачених законом заходів щодо забезпечення позову є правом суду, який розглядає спір. Заходи про забезпечення позову застосовується судом, виходячи з обставин справи, змісту заявлених позовних вимог.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи.

Інститут забезпечення позову в господарському процесі існує виключно з метою забезпечення гарантії виконання майбутнього судового рішення.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод "Право на ефективний засіб юридичного захисту" встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до п.4 Постанови Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" від 22.12.2006р. №9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно ст.140 ГПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Відповідно до ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

В силу приписів ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Як вбачається з матеріалів оскарження ухвали, Тендерними комітетами в ході державних закупівель приймаються рішення про відхилення тендерних пропозицій ТОВ «Вест Електра» (арк.мат.оскарж.46, 47).

Дані відмови мотивовані тим, що згідно оприлюдненої інформації на офіційному сайті Антимонопольного комітету України ТОВ «Вест Електра» вважається таким, що притягнутий до відповідальності за порушення, передбачене п.4 ч.2 ст.6, п.1 ст.50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, що стосуються спотворення результатів торгів (тендерів).

Тому, колегія суддів вважає підтвердженими доводи ТОВ «Вест Електа», що останнє фактично позбавлене права брати участь у процедурах державних закупівель, що у свою чергу, у разі винесення рішення на користь позивача, унеможливить оскаржити рішення Тендерних комітетів та поновити права та інтереси.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що господарським судом Волинської області правомірно задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Вест Електра" від 06.03.2019р. №135 про забезпечення позову, та зупинено дію пунктів 1, 1.1, 2, 2.1., 3., 3.1. резолютивної частини Рішення №16 від 30.10.2018р. Адміністративної колегії Волинського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України у справі №4-18 в частині, що стосується ТОВ "Вест Електра".

Відповідно до ч. 4 ст. 11 ГПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов»язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

За усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи «Серявін та інші проти України», «Пронін проти України», «Кузнєцов та інші проти Російської Федерації» одним із завдань вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зазначене судом першої інстанції було дотримано в повній мірі.

При цьому, п.1 ст. 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Відхиляючи скаргу апеляційний суд у принципі має право просто підтвердити правильність підстав, на яких ґрунтувалося рішення суду нижчої інстанції (рішення у справі Гарсія Руїс проти Іспанії»).

Доводи скаржника в апеляційній скарзі, спростовуються наведеним вище, матеріалами справи та не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства і висновків суду не спростовують.

У відповідності до ст.276 ГПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За наведених обставин, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу Волинського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України на ухвалу господарського суду Волинської області від 07.03.19р. у справі №903/23/19 - залишити без задоволення, а ухвалу місцевого господарського суду - без змін.

На підставі ст.129 ГПК України судовий збір за розгляд апеляційної скарги покладається на скаржника.

Керуючись ст.ст.269, 270, 271, 272, 273, 275, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Волинського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України на ухвалу господарського суду Волинської області від 07.03.19р. у справі №903/23/19 - залишити без задоволення, а ухвалу господарського суду першої інстанції - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Повний текст постанови складено 12.04.2019р.

Головуючий суддя Саврій В.А.

Суддя Коломис В.В.

Суддя Дужич С.П.