ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.04.2019 року м.Дніпро Справа № 904/2528/18

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів

головуючого судді: Коваль Л.А. (доповідач)

суддів: Пархоменко Н.В., Чередка А.Є.

при секретарі судового засідання: Дон О.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Аском Сервіс" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 29.12.2018 (ухвалене суддею Панна С.П., повний текст складено 03.01.2019) у справі № 904/2528/18

за позовом Фізичної особи-підприємця Коваленка Сергія Володимировича

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Аском Сервіс"

про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог.

Фізична особа-підприємець Коваленко Сергій Володимирович звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Аском Сервіс" про стягнення з останнього на свою користь заборгованості у розмірі 666 249,79 грн., пені у розмірі 124 626,14 грн., 3% річних у розмірі 23 103,77 грн., інфляційних втрат у розмірі 115 615,47 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору купівлі-продажу №800 від 22.05.2016 в частині повної та своєчасної оплати поставленої позивачем відповідачу продукції.

2. Короткий зміст оскаржуваного судового рішення у справі та мотиви його прийняття.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 29.12.2018 у справі № 904/2528/18 закрито провадження у справі в частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача основного боргу у розмірі 100 000,00 грн., в іншій частині позовні вимоги задоволено частково: стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Аском Сервіс" на користь Фізичної особи-підприємця Коваленка Сергія Володимировича заборгованість у розмірі 566 249,79 грн., 3% річних у розмірі 23 082,95 грн., інфляційні у розмірі 115 615,47 грн. та 10 574,23 грн. судового збору; у задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Приймаючи рішення про закриття провадження у справі в частині стягнення з відповідача основного боргу в розмірі 100 000,00 грн., місцевий господарський суд входив з обставин оплати відповідачем у період розгляду судом справи, а саме у період з 01.07.2018 по 21.12.2018 заборгованості у сумі 100 000, 00 грн.

Враховуючи наведену обставину, суд дійшов висновку, що заборгованість відповідача перед позивачем за період поставки з 23.05.2016 по 17.08.2016 складає 566 249, 79 грн., яка і була стягнута з відповідача на користь позивача судовим рішенням.

У задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача основного боргу у сумі 10 000, 00 грн. суд відмовив, оскільки борг у зазначеній сумі відповідач оплатив до подачі позову до суду.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог щодо стягнення пені місцевий господарський суд виходив з тих обставин, що строк позовної давності для стягнення пені щодо кожної видаткової накладної окремо (з 12.10.2016 по 11.04.2017) сплинув, а також те, що щодо цих позовних вимог відповідач заявив про застосування позовної давності. Суд відмовив позивачу у задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені у сумі 124 626, 14 грн.

При розгляді зазначених вимог судом також враховано, що умовами укладеного між позивачем та відповідачем договору передбачено, що у випадку невиконання покупцем визначених договором строків оплати продукції, покупець зобов'язаний сплатити продавцю неустойку у вигляді пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості несвоєчасно оплаченої партії товару за кожен день прострочення платежу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог щодо стягнення 3% річних, які позивач просив стягнути з відповідача за загальний період з 01.10.2016 по 30.09.2017 у розмірі 23 103, 77 грн., господарський суд, здійснивши перевірку розрахунку позивача за вказаний період згідно системи "Законодавство", дійшов висновку, що 3% річних складають 23 082, 95 грн. та у цій сумі підлягають до стягнення. В іншій частині позовних вимог щодо стягнення 3% річних суд відмовив у зв'язку з неправильним нарахуванням.

Щодо наданого позивачем розрахунку інфляційних втрат, місцевий господарський суд встановив, що такий розрахунок здійснено позивачем у відповідності з чинним законодавством та фактичними обставинами справи та задовольнив вимоги позивача у цій частині.

При розгляді заявлених позовних вимог щодо стягнення 3% річних та інфляційних втрат суд керувався приписами ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України.

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Аском Сервіс" подало апеляційну скаргу, рішення суду в частині задоволених позовних вимог просить скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

4. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Апелянт вважає, що з наданих позивачем копій видаткових накладних, які враховані судом першої інстанції при прийнятті рішення, неможливо встановити, якою саме особою було прийнято відповідний вантаж, оскільки в них наявні підписи невідомих осіб, у той час як директор Товариства з обмеженою відповідальністю "Аском Сервіс" не підписував вищезазначені документи та не приймав відповідний товар.

Апелянт посилається на те, що при розгляді справи в суді першої інстанції позивачем було надано до Господарського суду Дніпропетровської області заперечення на відзив на позовну заяву, до яких додано товарно-транспортні накладні №№801-921, 501-520 в якості доказу поставки товару відповідачу на виконання умов договору, проте Товариство з обмеженою відповідальністю "Аском Сервіс" не вважає надані докази належними, допустимими та такими, що підтверджують прийняття відповідачем зазначеного в товарно-транспортних накладних №№801-921, 501-520 товару.

За доводами відповідача, вищезазначені товарно-транспортні накладні №№801-921, 501-520 викликають у нього сумніви щодо їх справжності та реальності у зв'язку з тим, що печатка ТОВ "Аском Сервіс" має досить суттєві відмінності від відбитку, що наявний на товарно-транспортних накладних, та тих, що містяться в матеріалах справи № 904/2528/18, у зв'язку з чим апелянт вважає, що докази того, що зазначений в накладних вантаж був прийнятий саме відповідачем, відсутні.

Також, відповідач посилається на те, що в наданих позивачем товарно-транспортних накладних №№801-921, 501-520 відсутні будь-які дані про довіреність, видану покупцем своєму працівнику на отримання товарно-матеріальних цінностей, що викликає сумніви щодо наявності у особи, що підписала ці накладні від імені покупця, відповідних повноважень на їх отримання.

Крім того апелянт зазначає, що у графі "супровідні документи на вантаж" товарно- транспортних накладних №№801-921, 501-520 вказані такі документи як видаткова накладна та сертифікати якості без зазначення номерів та дат складання названих документів, що, відповідно, не дозволяє встановити, на який саме товар та за якою саме видатковою накладною складено кожну відповідну товарно-транспортну накладну.

Апелянт посилається на п. 4.6. Договору купівлі-продажу №800 від 22.05.2016, в якому визначено адресу пункту доставки: п.г.т. Лазурне ДОЛ "Парус", проте у товарно-транспортних накладних №№ 501-520 у графі "Вантажоодержувач" зазначено іншу адресу, а саме: ТОВ "Голметресурс" ДОЛ "Парус" - вул. Набережна, 20, с. Щасливцеве, Геничеський р-н, Херсонська обл., 75580. У зв'язку з чим, куди саме було доставлено та чи взагалі було доставлено товар за товарно-транспортними накладними №№ 501-520 на загальну суму 342 319, 71 грн. відповідачу невідомо, оскільки доставка здійснювалась з недотриманням умов Договору, а саме п. 4.6. Договору, а тому не може вважатися такою, що здійснена на виконання умов Договору купівлі-продажу №800 від 22.05.2016 зі сторони продавця.

Апелянт вважає, що внаслідок зазначених вище обставин неможливо підтвердити факт відвантаження товару саме відповідачу, у той час як Товариство з обмеженою відповідальністю "Аском Сервіс" заперечує, що товарно-транспортні накладні є належними та допустимими доказами по справі в розумінні чинного законодавства України.

5. Узагальнений виклад позиції інших учасників справи.

Фізична особа-підприємець Коваленко Сергій Володимирович правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

6. Рух справи в суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 04.02.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Аском Сервіс" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 29.12.2018 у справі № 904/2528/18; розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 12.03.2019 о 15:30 год.

У судове засідання, призначене на 12.03.2019, представники сторін по справі не з'явились.

Враховуючи неявку у судове засідання представників сторін, а також ті обставини, що на адресу Центрального апеляційного господарського суду повернувся конверт, в якому ТОВ "Аском Сервіс" направлялась ухвала апеляційного суду про призначення судового засідання на 12.03.2019 о 15:30 год., з довідкою відділення поштового зв'язку "Укрпошта", в якій зазначено причину повернення - "за закінченням встановленого строку зберігання", розгляд апеляційної скарги у справі було відкладено на 02.04.2019 о 11:30 год.

Позивач та відповідач явку свого повноважного представника у судове засідання апеляційного господарського суду, призначене на 02.04.2019 о 11:30 год. також не забезпечили.

Позивач про дату час та місце проведення судових засідань у справі повідомлений належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень, якими позивачу направлені копії відповідних ухвал суду.

Відповідач про дату час та місце проведення судових засідань у справі повідомлений судом належним чином за його місцезнаходженням згідно матеріалів справи, в тому числі за місцезнаходженням, яке підтверджується відомостями, внесеними до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Так, відповідно до наявної в матеріалах справи виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, виданої 23.06.2015, місцезнаходженням юридичної особи - Товариства з обмеженою відповідальністю "Голметресурс", яке змінило найменування на Товариство з обмеженою відповідальністю "Аском Сервіс", є місто Дніпро, вул. Мічуріна, будинок 9. Таке ж місцезнаходження Товариства з обмеженою відповідальністю "Аском Сервіс" підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 15.08.2018.

Відповідно до матеріалів справи цю ж адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Аском Сервіс" Товариство зазначало при зверненні його до Господарського суду Дніпропетровської області з клопотанням про зупинення провадження у справі (а.с. 183, т. 2); у позовній заяві про визнання договору недійсним (а.с. 187, т. 2); у клопотанні про ознайомлення з матеріалами справи (а.с. 184, т. 1); у клопотанні про відкладення підготовчого засідання (а.с. 189, т. 1); у відзиві на позовну заяву (а.с. 203, т. 1); у зустрічній позовній заяві про визнання договору недійсним (а.с. 209, т. 1); у клопотанні про повернення судового збору (а.с. 168, т. 2.) Цю ж адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Аском Сервіс" Товариство зазначило і у поданій ним апеляційній скарзі (а.с. 44, т. 3).

Проте, рекомендоване поштове відправлення, яким відповідачу за вказаною вище адресою направлена в копії ухвала апеляційного господарського суду, в якій зазначено про дату час та місце проведення судом апеляційної інстанції судового засідання у справі, повернуте до суду відділенням поштового зв'язку "Укрпошта", з зазначенням причини повернення - фірма вибула.

Разом з тим, отримавши безкоштовний запит відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо Товариства з обмеженою відповідальністю "Аском Сервіс", судом встановлено, що місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю "Аском Сервіс" на час розгляду справи у апеляційному суді є м. Дніпро, вулиця Сухий Острів, будинок 3. Однак, направлена судом апеляційної інстанції і на цю адресу в копії ухвала суду про дату, час та місце проведення судового засідання повернута відділення поштового зв'язку "Укрпошта" з причини - за закінченням встановленого строку зберігання.

Згідно з частиною 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є:

1) день вручення судового рішення під розписку;

2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи;

3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення;

4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;

5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до частини 7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою.

Як зазначено вище, рекомендоване поштове відправлення, яким відповідачу за вказаною, у тому числі і ним, адресою направлена в копії ухвала апеляційного господарського суду, в якій зазначено про дату час та місце проведення судом апеляційної інстанції судового засідання у справі, повернуте до суду відділенням поштового зв'язку "Укрпошта", з зазначенням причини повернення - фірма вибула, тобто у поштовому повідомленні фактично проставлено відмітку про відсутність особи за адресою місцезнаходження, що є підставою вважати, що день проставлення у поштовому повідомленні цієї відмітки є днем вручення відповідачу судового рішення (відповідної ухвали суду).

Про зміну місцезнаходження Товариства з обмеженою відповідальністю "Аском Сервіс" Товариство суд апеляційної інстанції не повідомило.

Окрім того, суд надіслав ухвалу суду, в якій зазначено про час та місце судового засідання, і за місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю "Аском Сервіс" на час розгляду справи у апеляційному суді, встановленим станом на час розгляду справи за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (остання відома суду адреса), однак таке повідомлення відповідачем також не було отримано.

Разом з тим, відповідач у справі є апелянтом, який ініціював перегляд судового рішення в апеляційному порядку, а тому не був позбавлений об'єктивної можливості дізнатися про рух справи у суді апеляційної інстанції.

За наведених вище обставин суд вважає, що відповідач у справі належним чином повідомлений про розгляд судом апеляційної інстанції поданої відповідачем апеляційної скарги.

Враховуючи наведене вище, неявка в судові засідання суду апеляційної інстанції як позивача, так і відповідача, не перешкоджає перегляду в апеляційному порядку оскаржуваного рішення місцевого господарського суду.

Позиція апеляційного господарського суду.

7. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши обставини справи, перевіривши їх доказами, апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню в силу наступного.

Як встановлено місцевим господарським судом та вбачається з матеріалів справи, 22.05.2016 між Фізичною особою-підприємцем Коваленком Сергієм Володимировичем (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Голметресурс", яке в подальшому змінило назву на Товариство з обмеженою відповідальністю "Аском Сервіс" (покупець) укладено договір купівлі-продажу № 800 (далі - Договір) (а.с. 11-13 т.1), відповідно до п.1.1. якого продавець зобов'язується постачати та передавати у власність покупця продукти харчування в асортименті (продукція), а покупець зобов'язується приймати продукцію та оплачувати її на умовах Договору.

Згідно з п.1.2. Договору асортимент, кількість та ціни на продукцію, яка передається покупцю, визначається сторонами у накладних на відпуск продукції, виписаних продавцем.

Накладні на відпуск продукції є невід'ємними частинами Договору.

Продукція передається продавцем частинами - товарними партіями. Розмір товарної партії продукції визначається у накладній на відпуск продукції, виписаній продавцем на підставі замовлення, поданого покупцем (п.1.3. Договору).

Ціни на продукцію підтверджуються накладними на момент відпуску продукції, виписаними продавцем (п.4.4. Договору).

Пунктом 4.6. Договору встановлено, що доставка продукції здійснюється транспортом продавця на умовах СРТ (ІНКОТЕРМС - 2000) - перевезення оплачено до місця призначення. Адреса пункту доставки: смт. Лазурне, ДОЛ "Парус". При зміні адреси пункту доставки покупця, останній повідомляє продавця протягом 3 календарних днів.

Усі витрати, пов'язані з транспортуванням та доставкою продукції, здійснюються за рахунок продавця (п.4.7. Договору).

Пунктом 7.1. Договору передбачено, що приймання-передача продукції здійснюється в пункті доставки представниками обох сторін шляхом підпису на відпускній накладній та штампа покупця одержувача продукції (для юридичних осіб), для підприємців, які не мають печаток - підпис на відпускній накладній.

Договір набирає чинності з моменту підписання та діє безстроково (п.8.1. Договору).

Згідно ч.1 ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до приписів ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч.2 ст.712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору позивач поставив відповідачу продукцію у період з 23.05.2016 по 03.09.2016, що підтверджується наступними видатковими накладними, підписаними сторонами без зауважень (а.с.25-165 т.1):

- видаткова накладна №801 від 23.05.2016 на суму 10 725,85 грн. (всього з ПДВ);

- видаткова накладна №802 від 24.05.2016 на суму 46 425,94 грн. (всього з ПДВ);

- видаткова накладна №803 від 26.05.2016 на суму 10 400,29 грн. (всього з ПДВ);

- видаткова накладна №804 від 26.05.2016 на суму 4 376,16 грн. (всього з ПДВ);

- видаткова накладна №805 від 26.05.2016 на суму 1 627,20 грн. (всього з ПДВ);

- видаткова накладна №806 від 27.05.2016 на суму 26 612,80 грн. (всього з ПДВ);

- видаткова накладна №807 від 31.05.2016 на суму 21 551,40 грн. (всього з ПДВ);

- видаткова накладна №808 від 03.06.2016 на суму 4 377,24 грн. (всього з ПДВ);

- видаткова накладна №809 від 04.06.2016 на суму 67 301,67 грн. (всього з ПДВ);

- видаткова накладна №810 від 05.06.2016 на суму 28 418,48 грн. (всього з ПДВ);

- видаткова накладна №811 від 05.06.2016 на суму 28 261,08 грн. (всього з ПДВ);

- видаткова накладна №812 від 06.06.2016 на суму 10 845,80 грн. (всього з ПДВ);

- видаткова накладна №813 від 06.06.2016 на суму 45 636,44 грн. (всього з ПДВ);

- видаткова накладна №814 від 06.06.2016 на суму 6 134,40 грн. (всього з ПДВ);

- видаткова накладна №815 від 06.06.2016 на суму 26 550,18 грн. (всього з ПДВ);

- видаткова накладна №816 від 07.06.2016 на суму 17 915,73 грн. (всього з ПДВ);

- видаткова накладна №817 від 07.06.2016 на суму 25 238,16 грн. (всього з ПДВ);

- видаткова накладна №818 від 07.06.2016 на суму 22 464,00 грн. (всього з ПДВ);

- видаткова накладна №819 від 07.06.2016 на суму 7 251,63 грн. (всього з ПДВ);

- видаткова накладна №820 від 07.06.2016 на суму 4 248,00 грн. (всього з ПДВ);

- видаткова накладна №821 від 08.06.2016 на суму 9 965,15 грн. (всього з ПДВ);

- видаткова накладна №822 від 08.06.2016 на суму 3 651,00 грн. (всього з ПДВ);

- видаткова накладна №823 від 09.06.2016 на суму 15 130,68 грн. (всього з ПДВ);

- видаткова накладна №824 від 10.06.2016 на суму 22 134,60 грн. (всього з ПДВ);

- видаткова накладна №825 від 10.06.2016 на суму 6 125,40 грн. (всього з ПДВ);

- видаткова накладна №826 від 10.06.2016 на суму 6 963,36 грн. (всього з ПДВ);

- видаткова накладна №827 від 11.06.2016 на суму 41 770,30 грн. (всього з ПДВ);

- видаткова накладна №828 від 05.06.2016 на суму 2 727,90 грн. (всього з ПДВ);

- видаткова накладна №829 від 13.06.2016 на суму 34 891,92 грн. (всього з ПДВ);

- видаткова накладна №830 від 13.06.2016 на суму 28 464,96 грн. (всього з ПДВ);

- видаткова накладна №831 від 13.06.2016 на суму 19 449,43 грн. (всього з ПДВ);

- видаткова накладна №832 від 14.06.2016 на суму 4 301,28 грн. (всього з ПДВ);

- видаткова накладна №833 від 14.06.2016 на суму 1 896,96 грн. (всього з ПДВ);

- видаткова накладна №834 від 14.06.2016 на суму 1 570,80 грн. (всього з ПДВ);

- видаткова накладна №835 від 15.06.2016 на суму 8 930,82 грн. (всього з ПДВ);

- видаткова накладна №836 від 15.06.2016 на суму 540,12 грн. (всього з ПДВ);

- видаткова накладна №837 від 15.06.2016 на суму 813,60 грн. (всього з ПДВ);

- видаткова накладна №838 від 15.06.2016 на суму 1 789,44 грн. (всього з ПДВ);

- видаткова накладна №839 від 15.06.2016 на суму 3 697,64 грн. (всього з ПДВ);

- видаткова накладна №840 від 15.06.2016 на суму 2 960,46 грн. (всього з ПДВ);

- видаткова накладна №841 від 16.06.2016 на суму 30 277,28 грн. (всього з ПДВ);

- видаткова накладна №842 від 16.06.2016 на суму 563,40 грн. (всього з ПДВ);

- видаткова накладна №843 від 17.06.2016 на суму 49 021,10 грн. (всього з ПДВ);

- видаткова накладна №844 від 17.06.2016 на суму 44 654,95 грн. (всього з ПДВ);

- видаткова накладна №845 від 17.06.2016 на суму 44 280,14 грн. (всього з ПДВ);

- видаткова накладна №846 від 17.06.2016 на суму 1 627,20 грн. (всього з ПДВ);

- видаткова накладна №847 від 18.06.2016 на суму 16 474,05 грн. (всього з ПДВ);

- видаткова накладна №848 від 20.06.2016 на суму 17 885,40 грн. (всього з ПДВ);

- видаткова накладна №849 від 21.06.2016 на суму 32 209,99 грн. (всього з ПДВ);

- видаткова накладна №850 від 21.06.2016 на суму 12 051,56 грн. (всього з ПДВ);

- видаткова накладна №851 від 21.06.2016 на суму 42 997,26 грн. (всього з ПДВ);

- видаткова накладна №852 від 22.06.2016 на суму 72 073,51 грн. (всього з ПДВ);

- видаткова накладна №853 від 22.06.2016 на суму 7 847,38 грн. (всього з ПДВ);

- видаткова накладна №854 від 23.06.2016 на суму 56 795,20 грн. (всього з ПДВ);

- видаткова накладна №855 від 23.06.2016 на суму 48 522,05 грн. (всього з ПДВ);

- видаткова накладна №856 від 24.06.2016 на суму 57 673,74 грн. (всього з ПДВ);

- видаткова накладна №857 від 25.06.2016 на суму 7 991,40 грн. (всього з ПДВ);

- видаткова накладна №858 від 25.06.2016 на суму 14 981,35 грн. (всього з ПДВ);

- видаткова накладна №859 від 27.06.2016 на суму 19 849,98 грн. (всього з ПДВ);

- видаткова накладна №860 від 27.06.2016 на суму 31 068,00 грн. (всього з ПДВ);

- видаткова накладна №861 від 27.06.2016 на суму 22 624,34 грн. (всього з ПДВ);

- видаткова накладна №862 від 28.06.2016 на суму 24 679,89 грн. (всього з ПДВ);

- видаткова накладна №863 від 28.06.2016 на суму 117 416,34 грн. (всього з ПДВ);

- видаткова накладна №864 від 29.06.2016 на суму 28 174,32 грн. (всього з ПДВ);

- видаткова накладна №865 від 29.06.2016 на суму 38 798,52 грн. (всього з ПДВ);

- видаткова накладна №866 від 30.06.2016 на суму 38 865,71 грн. (всього з ПДВ);

- видаткова накладна №867 від 01.07.2016 на суму 81 319,76 грн. (всього з ПДВ);

- видаткова накладна №868 від 02.07.2016 на суму 48 847,98 грн. (всього з ПДВ);

- видаткова накладна №869 від 02.07.2016 на суму 42 803,76 грн. (всього з ПДВ);

- видаткова накладна №870 від 04.07.2016 на суму 118 718,10 грн. (всього з ПДВ);

- видаткова накладна №871 від 04.07.2016 на суму 16 319,43 грн. (всього з ПДВ);

- видаткова накладна №872 від 04.07.2016 на суму 32 603,60 грн. (всього з ПДВ);

- видаткова накладна №873 від 05.07.2016 на суму 65 000,83 грн. (всього з ПДВ);

- видаткова накладна №874 від 06.07.2016 на суму 53 386,12 грн. (всього з ПДВ);

- видаткова накладна №875 від 07.07.2016 на суму 6 378,66 грн. (всього з ПДВ);

- видаткова накладна №876 від 08.07.2016 на суму 50 062,61 грн. (всього з ПДВ);

- видаткова накладна №877 від 09.07.2016 на суму 87 750,31 грн. (всього з ПДВ);

- видаткова накладна №878 від 11.07.2016 на суму 86 481,66 грн. (всього з ПДВ);

- видаткова накладна №879 від 12.07.2016 на суму 42 232,75 грн. (всього з ПДВ);

- видаткова накладна №880 від 12.07.2016 на суму 32 684,88 грн. (всього з ПДВ);

- видаткова накладна №881 від 13.07.2016 на суму 28 416,18 грн. (всього з ПДВ);

- видаткова накладна №882 від 14.07.2016 на суму 45 675,88 грн. (всього з ПДВ);

- видаткова накладна №883 від 15.07.2016 на суму 30 925,42 грн. (всього з ПДВ);

- видаткова накладна №884 від 16.07.2016 на суму 91 092,59 грн. (всього з ПДВ);

- видаткова накладна №885 від 18.07.2016 на суму 75 857,15 грн. (всього з ПДВ);

- видаткова накладна №886 від 19.07.2016 на суму 67 299,73 грн. (всього з ПДВ);

- видаткова накладна №887 від 20.07.2016 на суму 99 674,69 грн. (всього з ПДВ);

- видаткова накладна №888 від 21.07.2016 на суму 55 261,45 грн. (всього з ПДВ);

- видаткова накладна №889 від 22.07.2016 на суму 80 166,31 грн. (всього з ПДВ);

- видаткова накладна №890 від 22.07.2016 на суму 12 656,07 грн. (всього з ПДВ);

- видаткова накладна №891 від 23.07.2016 на суму 96 252,55 грн. (всього з ПДВ);

- видаткова накладна №892 від 23.07.2016 на суму 20 084,46 грн. (всього з ПДВ);

- видаткова накладна №893 від 25.07.2016 на суму 103 440,14 грн. (всього з ПДВ);

- видаткова накладна №894 від 26.07.2016 на суму 8 800,32 грн. (всього з ПДВ);

- видаткова накладна №895 від 27.07.2016 на суму 39 307,98 грн. (всього з ПДВ);

- видаткова накладна №896 від 28.07.2016 на суму 14 603,28 грн. (всього з ПДВ);

- видаткова накладна №897 від 29.07.2016 на суму 3 298,68 грн. (всього з ПДВ);

- видаткова накладна №898 від 30.07.2016 на суму 32 417,39 грн. (всього з ПДВ);

- видаткова накладна №899 від 03.08.2016 на суму 44 867,53 грн. (всього з ПДВ);

- видаткова накладна №900 від 04.08.2016 на суму 12 603,60 грн. (всього з ПДВ);

- видаткова накладна №901 від 04.08.2016 на суму 4 093,26 грн. (всього з ПДВ);

- видаткова накладна №902 від 05.08.2016 на суму 73 059,19 грн. (всього з ПДВ);

- видаткова накладна №903 від 06.08.2016 на суму 20 538,78 грн. (всього з ПДВ);

- видаткова накладна №904 від 07.08.2016 на суму 35 788,08 грн. (всього з ПДВ);

- видаткова накладна №905 від 08.08.2016 на суму 115 496,16 грн. (всього з ПДВ);

- видаткова накладна №906 від 09.08.2016 на суму 20 911,02 грн. (всього з ПДВ);

- видаткова накладна №907 від 09.08.2016 на суму 60 750,19 грн. (всього з ПДВ);

- видаткова накладна №908 від 10.08.2016 на суму 16 832,56 грн. (всього з ПДВ);

- видаткова накладна №909 від 11.08.2016 на суму 53 141,30 грн. (всього з ПДВ);

- видаткова накладна №910 від 12.08.2016 на суму 30 284,81 грн. (всього з ПДВ);

- видаткова накладна №911 від 13.08.2016 на суму 81 920,36 грн. (всього з ПДВ);

- видаткова накладна №912 від 15.08.2016 на суму 53 785,28 грн. (всього з ПДВ);

- видаткова накладна №913 від 16.08.2016 на суму 55 357,19 грн. (всього з ПДВ);

- видаткова накладна №914 від 16.08.2016 на суму 3 779,24 грн. (всього з ПДВ);

- видаткова накладна №915 від 17.08.2016 на суму 19 945,62 грн. (всього з ПДВ);

- видаткова накладна №916 від 18.08.2016 на суму 6 195,14 грн. (всього з ПДВ);

- видаткова накладна №917 від 29.08.2016 на суму 40 500,69 грн. (всього з ПДВ);

- видаткова накладна №918 від 30.08.2016 на суму 863,52 грн. (всього з ПДВ);

- видаткова накладна №919 від 02.09.2016 на суму 48 775,17 грн. (всього з ПДВ);

- видаткова накладна №920 від 02.09.2016 на суму 27 750,17 грн. (всього з ПДВ);

- видаткова накладна №921 від 03.09.2016 на суму 14 577,46 грн. (всього з ПДВ);

- видаткова накладна №501 від 26.05.2016 на суму 3 615,06 грн. (всього з ПДВ);

- видаткова накладна №502 від 31.05.2016 на суму 2 122,08 грн. (всього з ПДВ);

- видаткова накладна №503 від 01.06.2016 на суму 29 713,26 грн. (всього з ПДВ);

- видаткова накладна №504 від 02.06.2016 на суму 2 258,94 грн. (всього з ПДВ);

- видаткова накладна №505 від 02.06.2016 на суму 13 511,40 грн. (всього з ПДВ);

- видаткова накладна №506 від 06.06.2016 на суму 11 007,68 грн. (всього з ПДВ);

- видаткова накладна №507 від 06.06.2016 на суму 13 794,85 грн. (всього з ПДВ);

- видаткова накладна №508 від 08.06.2016 на суму 11 972,58 грн. (всього з ПДВ);

- видаткова накладна №509 від 08.06.2016 на суму 11 486,76 грн. (всього з ПДВ);

- видаткова накладна №510 від 09.06.2016 на суму 3 885,00 грн. (всього з ПДВ);

- видаткова накладна №511 від 09.06.2016 на суму 23 436,00 грн. (всього з ПДВ);

- видаткова накладна №512 від 14.06.2016 на суму 18 381,30 грн. (всього з ПДВ);

- видаткова накладна №513 від 14.06.2016 на суму 3 340,08 грн. (всього з ПДВ);

- видаткова накладна №514 від 18.06.2016 на суму 2 013,48 грн. (всього з ПДВ);

- видаткова накладна №515 від 18.06.2016 на суму 10 561,32 грн. (всього з ПДВ);

- видаткова накладна №516 від 23.06.2016 на суму 31 811,10 грн. (всього з ПДВ);

- видаткова накладна №517 від 29.06.2016 на суму 72 235,77 грн. (всього з ПДВ);

- видаткова накладна №518 від 29.06.2016 на суму 64 638,24 грн. (всього з ПДВ);

- видаткова накладна №519 від 11.08.2016 на суму 6 205,50 грн. (всього з ПДВ);

- видаткова накладна №520 від 17.08.2016 на суму 6 288,24 грн. (всього з ПДВ).

Всього поставлено за зазначеними вище видатковими накладними товару на загальну суму 4 367 458,12 грн.

Поставка товару підтверджується, також, наявними в матеріалах справи товарно-транспортними накладними (а.с.5-145 т.2), номера та дати яких співвідносяться з номерами та датами видаткових накладних.

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що судом першої інстанції, при визначенні періоду, протягом якого здійснювалась поставка товару позивачем відповідачу, помилково зазначено, що таким періодом є період з 23.05.2016 по 17.08.2016, тоді як відповідно до матеріалів справи, як вже зазначалось, поставка відбувалась з 23.05.2016 по 03.09.2016, але при визначенні загального розміру заборгованості, всі видаткові накладні, наявні в матеріалах справи, були враховані судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення.

Відповідно до ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За умовами п.3.3.3. Договору покупець зобов'язується належним чином та в терміни, вказані у Договорі, розрахуватись з продавцем за кожну отриману партію продукції.

Згідно п.5.2. Договору оплата за поставлену партію продукції здійснюється протягом п'яти днів від кожної партії продукції.

Враховуючи умови Договору та положення ч.5 ст. 254 Цивільного кодексу України, останнім днем оплати відповідачем продукції, отриманої за видатковою накладною від 23.05.2016 (перша партія поставленої продукції), є 30.05.2016. Останнім днем оплати відповідачем продукції, отриманої за видатковою накладною від 17.08.2016 (остання партія поставленої продукції) є 22.08.2016.

Строк оплати відповідачем отриманої від позивача продукції в період часу між поставкою першої партії продукції та поставкою останньої партії продукції теж настав.

Відповідно, на дату звернення позивача з позовом до суду строк оплати за всіма видатковими накладними є таким, що настав.

Як встановлено місцевим господарським судом та підтверджується наданими до матеріалів справ довідками ПАТ "Укрсоцбанк" (а.с. 24, т. 1; а.с. 2 , т. 2; а.с.23-27 т.3) відповідач частково розрахувався з позивачем за поставлену ним продукцію, а саме у період з 10.06.2016 по 10.08.2017 включно оплатив на користь позивача кошти у сумі 3 701 208,33 грн., а також під час розгляду справи у суді першої інстанції (у період з 17.05.2018 по 09.08.2018 включно) оплатив на користь позивача кошти у сумі 100 000,00 грн., борг відповідача за поставлену йому позивачем продукцію становив 566 249,79 грн.

Отже, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що заборгованість відповідача перед позивачем за період поставки з 23.05.2016 по 03.09.2016 складає 566 249,79 грн., що підтверджується матеріалами справи, та правомірно задовольнив вимоги позивача щодо стягнення основного боргу у зазначеній сумі.

Також, судом першої інстанції правомірно закрито провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення заборгованості у сумі 100 000, 00 грн., оскільки борг у цій сумі відповідач оплатив в період розгляду справи судом першої інстанції. Відповідно, закриття провадження у справі в частині цих позовних вимог узгоджується з приписами п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи ті обставини, що частина боргу у сумі 10 000, 00 грн. оплачена відповідачем до звернення позивача з позовом до суду, місцевим господарським судом підставно відмовлено в задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача вказаної суми боргу.

Щодо посилань відповідача на те, що з наданих позивачем копій видаткових накладних, які враховані судом першої інстанції при прийнятті рішення у справі, неможливо встановити, якою саме особою було прийнято відповідний вантаж, оскільки в них наявні підписи невідомих осіб, у той час як директор відповідача не підписував видаткові накладні та не приймав відповідний товар, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що за умовами укладеного між позивачем та відповідачем Договору (п. 7.1.) приймання-передача продукції здійснюється в пункті доставки представниками обох сторін шляхом підпису на відпускній накладній та штампа покупця одержувача продукції (для юридичних осіб), для підприємців, які не мають печаток - підпис на відпускній накладній.

Отже, умови Договору не містять вимоги, що поставлена позивачем відповідачу продукція має прийматись виключно директором відповідача, а не іншим його працівником.

Разом з тим, у всіх видаткових накладних, на підставі яких позивачем заявлені вимоги про стягнення боргу, зазначене прізвище особи, яка отримала продукцію та її підпис, а також, як того вимагають умови Договору, проставлено штамп покупця - одержувача продукції.

Окрім цього, оскільки за умовами Договору (п. 4.6.) доставка продукції до пункту призначення здійснюється транспортом продавця, в підтвердження обставин здійснення поставки продукції відповідачу позивачем до матеріалів справи надано товарно-транспортні накладні, які співвідносяться з наданими до матеріалів справи видатковими накладними, та містять підпис відповідальної особи, що прийняла продукцію, штамп покупця - одержувача продукції.

Отримання від позивача продукції відповідачем підтверджується також її частковою добровільною оплатою відповідачем.

Щодо посилань відповідача на те, що товар за накладними № 501-520 на загальну суму 342 319,71 грн. доставлено позивачем за невідомою відповідачу адресою, оскільки доставка здійснювалась з недотриманням умов п. 4.6 Договору, судом першої інстанції правомірно відхилені зазначені доводи, оскільки наявні в матеріалах справи видаткові накладні (а.с.146-165, т.1) містять підпис і штамп відповідача, що підтверджує прийняття товару останнім без заперечень.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Отже, не лише позивач факт поставки продукції, але і відповідач факт її не отримання повинен довести належними доказами, при тому, що у кожній видатковій накладній зазначено прізвище особи, яка отримала продукцію, поставлену позивачем. А також проставлено штамп підприємства відповідача.

Відповідач не був позбавлений можливості надати належні та допустимі докази того, що особи, зазначені в видаткових накладних як особи, що прийняли продукцію, не мають жодного відношення до підприємства відповідача (не перебували з ним в трудових чи цивільно-правових відносинах протягом спірного періоду та не уповноважувались відповідачем на вчинення певної дії).

Однак відповідач, зі свого боку, не вважав за потрібне доводити у встановленому процесуальному порядку ті обставини, якими він заперечував проти поданого позивачем позову.

Як встановлено місцевим господарським судом та вбачається з матеріалів справи, позивач направляв на адресу відповідача претензію від 11.07.2017 (а.с.14 т.1) про сплату заборгованості, яку відповідач залишив без відповіді.

Згідно ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (ст.611 Цивільного кодексу України).

За ч.1 ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

За ч.6 ст.232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Статтею 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема неустойкою.

Одним із видів неустойки є пеня, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

Пеня - це фінансова санкція, спрямована на спонукання сторони, винної у порушенні зобов'язання, до його виконання та дотримання в подальшому.

Право на нарахування пені сторони узгодили в пункті п.9.2. Договору, яким передбачили, що у випадку невиконання покупцем строків, передбачених п.5.2. Договору, покупець зобов'язаний сплатити продавцю неустойку у вигляді пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості несвоєчасно оплаченої партії продукції, за кожний день прострочення платежу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми.

Як встановлено місцевим господарським судом та вбачається з матеріалів справи, позивач заявив вимогу про стягнення з відповідача пені за загальний період прострочення виконання зобов'язання з 12.10.2016 по 11.04.2017 щодо кожної видаткової накладної окремо, всього у сумі 124 626,14 грн., у відзиві на позов відповідач просив суд першої інстанції застосувати строк позовної давності в частині позовних вимог щодо стягнення пені.

Статтею 256 Цивільного кодексу України встановлено, що позовна давність - це строк, у межах якого, особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Позовна давність в один рік застосовується, зокрема до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) (п.1 ч.2 ст.258 Цивільного кодексу України).

Згідно ч.ч.3, 4 ст.267 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

З урахуванням того, що позовну заяву позивач надіслав до суду 08.06.2018, а строк позовної давності для стягнення пені щодо кожної видаткової накладної окремо (з 12.10.2016 по 11.04.2017) сплинув, місцевий господарський суд дійшов правомірного висновку щодо застосування позовної давності та відмови позивачу у задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені у сумі 124 626,14грн.

Відповідно до ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем нараховано до стягнення з відповідача 3% річних за загальний період з 01.10.2016 по 30.09.2017 у розмірі 23 103,77 грн., а також інфляційні втрати за загальний період з 01.10.2016 по 30.09.2017 у розмірі 115 615,47 грн.

Колегія суддів апеляційного господарського суду, здійснивши перерахунок 3% річних за допомогою системи "Ліга-Законодавство" за вказаний позивачем період, погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що 3% річних складають 23 082,95 грн. та підлягають до стягнення в цій сумі, а в іншій частині позовних вимог щодо стягнення 3% річних, у зв'язку із неправильним нарахуванням позивачем, - відмовлено.

Перевіривши розрахунок інфляційних втрат, нарахованих позивачем, суд апеляційної інстанції погоджується також з висновком суду першої інстанції стосовно того, що він відповідає чинному законодавству України, дійсним обставинам справи, правильно враховує періоди нарахувань (з жовтня 2016 року по вересень 2017 року) та не містить арифметичних помилок.

Щодо доводів апелянта стосовно відсутності будь-яких даних про довіреність, видану покупцем своєму працівнику на отримання товарно-матеріальних цінностей, що викликає сумніви щодо наявності у особи, що підписала накладні від імені покупця, відповідних повноважень на їх отримання, а також стосовно того, що у графі "супровідні документи на вантаж" товарно-транспортних накладних №№801-921, 501-520 вказані такі документи як видаткова накладна та сертифікати якості без зазначення номерів та дат складання названих документів, що, відповідно, не дозволяє встановити, на який саме товар та за якою саме видатковою накладною складено кожну відповідну товарно-транспортну накладну, а також щодо посилань апелянта на те, що товарно-транспортні накладні №№801-921,501-520 викликають сумніви щодо їх справжності та реальності у зв'язку з тим, що печатка ТОВ "Аском Сервіс" має досить суттєві відмінності від відбитку, що наявний на товарно-транспортних накладних, та тих, що містяться в матеріалах справи № 904/2528/18, у зв'язку з чим апелянт вважає, що докази того, що зазначений в накладних вантаж був прийнятий саме відповідачем, відсутні, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

За приписами статті 666 Цивільного кодексу України якщо продавець не передає покупцеві приналежності товару та документи, що стосуються товару та підлягають переданню разом з товаром відповідно до договору купівлі-продажу або актів цивільного законодавства, покупець має право встановити розумний строк для їх передання.

Якщо приналежності товару або документи, що стосуються товару, не передані продавцем у встановлений строк, покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу та повернути товар продавцеві.

Між тим, матеріалами справи підтверджується прийняття відповідачем товару без зауважень, в тому числі й щодо звернення до позивача із вимогою надати сертифікат.

8. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

У відповідності до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України).

За викладеного вище, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає доводи апеляційної скарги необґрунтованими, тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення Господарського суду Дніпропетровської області у даній справі відсутні.

9. Судові витрати.

В силу приписів ст. 129 ГПК України витрати по оплаті судового збору за подання апеляційної скарги відносяться на Товариство з обмеженою відповідальністю "Аском Сервіс".

Керуючись ст.ст. 269, 275, 276, 281, 282, 283, 284 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Аском Сервіс" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 29.12.2018 у справі № 904/2528/18 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 29.12.2018 у справі №904/2528/18 залишити без змін.

Витрати з оплати судового збору за подання апеляційної скарги віднести на Товариство з обмеженою відповідальністю "Аском Сервіс".

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 08.04.2019.

Головуючий суддя Л.А. Коваль

Суддя Н.В. Пархоменко

Суддя А.Є. Чередко