ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" квітня 2019 р. Справа№ 910/16035/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пономаренка Є.Ю.

суддів: Дідиченко М.А.

Суліма В.В.

при секретарі судового засідання Мовчан А.Б.,

за участю представників:

від фірми "Т.М.М." - товариства з обмеженою відповідальністю - представник не прибув;

від Акціонерного товариства "Укрсоцбанк" - Кузовлев Р.В., адвокат, довіреність № 02-03/2898 від 13.11.18

від Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України - представник не прибув;

від Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Осипенко Д.О. - представник не прибув;

розглянувши апеляційну скаргу фірми "Т.М.М." - товариства з обмеженою відповідальністю на ухвалу Господарського суду міста Києва від 28.02.2019 про скасування заходів до забезпечення позову у справі №910/16035/18 (суддя Босий В.П.) за заявою фірми "Т.М.М." - товариства з обмеженою відповідальністю про вжиття заходів забезпечення до подачі позову, особи, які можуть отримати статус учасника справи: Акціонерне товариство "Укрсоцбанк" (відповідач), відділ примусового виконання рішень Департаменту виконавчої служби Міністерства юстиції України, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Осипенко Дмитро Олегович.

ВСТАНОВИВ наступне.

Фірма "Т.М.М." - Товариство з обмеженою відповідальністю звернулося до Господарського суду міста Києва із заявою про забезпечення позову до пред'явлення позовної заяви.

У вказаній заяві Фірма "Т.М.М." - ТОВ просило суд зупинити стягнення на підставі виконавчого напису №7862 від 20.12.2017, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Осипенком Д.О., про звернення стягнення на майно: нежилі приміщення з №1 по №45, №№І, ІІ, тераса 30% (групи приміщень №25) - офіс (літера А) загальною площею 1 831,60 кв.м, що знаходиться за адресою: місто Київ, вул. Луначарського, №4; нежилі приміщення з №1 по №6 (групи приміщень №33) - офіс (літера А) загальною площею 473,5 кв.м, що знаходиться за адресою: місто Київ, вул. Луначарського, №4; нежилі приміщення з №1 по №7, (групи приміщень №40) - офіс (літера А) загальною площею 400,90 кв.м, що знаходиться за адресою: місто Київ, вул. Луначарського, №4; нежилі приміщення з №1 по №7, № ІІ, тераса 30% (групи приміщень №43) - офіс (літера А) загальною площею 469,60 кв.м, що знаходиться за адресою: місто Київ, вул. Луначарського, №4.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 04.12.2018р. у справі №910/16035/18, залишеною без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 20.02.2019р., заяву ТОВ Фірми "Т.М.М." про забезпечення позову задоволено; вжито заходи до забезпечення позову, шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису №7862 від 20.12.2017р., вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Осипенком Дмитром Олеговичем, яким звернено стягнення на нерухоме майно.

Постановою Верховного Суду від 01.04.2019 ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.12.2018р. та постанову Північного апеляційного господарського суду від 20.02.2019р. у справі №910/16035/18 скасовано; у задоволенні заяви Фірма "Т.М.М." - ТОВ про вжиття заходів забезпечення позову відмовлено.

Від Акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до суду першої інстанції надійшло клопотання про скасування заходів забезпечення позову вжитих ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.12.2018.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.12.2018 вказане клопотання призначено до розгляду на 21.12.2018.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.12.2018 зупинено провадження у справі №910/16035/18 з розгляду клопотання Акціонерного товариства "Укрсоцбанк" про скасування заходів забезпечення позову до вирішення суддею, визначеним в порядку, встановленому ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, заяв Фірми "Т.М.М." - Товариства з обмеженою відповідальністю та Акціонерного товариства "Укрсоцбанк" про відвід судді Босого В.П., заяву про відвід судді передано для визначення судді в порядку, встановленому ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України.

До Господарського суду міста Києва від Північного апеляційного господарського суду після розгляду апеляційної скарги Фірми "Т.М.М." - Товариства з обмеженою відповідальністю на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.12.2018 надійшли матеріали справи №910/16035/18.

Під час перебування матеріалів справи у Північному апеляційному господарському суді, 21.02.2019 та 25.02.2019 через канцелярію Господарського суду міста Києва від Акціонерного товариства "Укрсоцбанк" та товариства з обмеженою відповідальністю "Валлерком" надійшли заяви про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.12.2018.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.02.2019 вказані заяви Акціонерного товариства "Укрсоцбанк" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Валлерком" про скасування заходів забезпечення позову були призначені до розгляду на 11.03.2019.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.02.2019 судом з власної ініціативи були скасовані заходи забезпечення позову у справі №910/16035/18, вжиті ухвалою від 04.12.2018.

Приймаючи вказану ухвалу місцевий господарський суд виходив з того, що заявником був пропущений строк для пред'явлення позову, встановлений частиною 3 статті 138 Господарського процесуального кодексу України, що в свою чергу є підставою для скасування, вжитих ухвалою від 04.12.2018, заходів забезпечення позову у даній справі №910/16035/18.

Не погодившись із вказаною ухвалою, Фірма "Т.М.М." - Товариство з обмеженою відповідальністю звернулася до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду міста Києва від 28.02.2019 у справі №910/16035/18 скасувати, а справу направити до Господарського суду міста Києва для розгляду заяв та клопотань про скасування заходів забезпечення позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на неправомірність скасування судом першої інстанції заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою від 04.12.2018, з огляду на наявність нерозглянутих в судовому засіданні заяв про скасування вказаних заходів.

Крім цього, скаржник зазначає, що місцевий господарський суд, дійшовши висновку про пропуск Фірмою "Т.М.М." - Товариством з обмеженою відповідальністю строку на подання позовної заяви, встановленого частиною 3 статті 138 Господарського процесуального кодексу України, неправомірно не дослідив обґрунтування пропуску вказаного строку, яке було наведено у клопотанні про розгляд питання скасування заходів забезпечення позову з викликом учасників від 27.02.2019.

Представник Акціонерного товариства "Укрсоцбанк" в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечив та просив залишити ухвалу суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Апелянт, а також інші особи, які можуть отримати статус учасника справи: відділ примусового виконання рішень Департаменту виконавчої служби Міністерства юстиції України, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Осипенко Дмитро Олегович не скористалися правом на участь своїх представників в судовому засіданні, хоча про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення.

Будь - яких заяв, клопотань щодо неможливості бути присутніми у даному судовому засіданні від вказаних осіб до суду не надійшло. Слід також зазначити, що явка їх представників не визнавалася обов'язковою, певних пояснень суд не витребував.

Враховуючи належне повідомлення зазначених осіб, а також з урахуванням того, що неявка їх представників в судове засідання не перешкоджає розгляду апеляційної скарги, вона розглянута судом у даному судовому засіданні по суті з винесенням постанови.

Згідно з ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у Главі 1 Розділу ІV.

Відповідно до ч. 1 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Частинами 1 та 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 13 ст. 145 Господарського процесуального кодексу України заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позовної заяви, скасовуються судом також у разі неподання заявником відповідної позовної заяви згідно з вимогами частини третьої статті 138 цього Кодексу.

Згідно з ч. 3 ст. 138 Господарського процесуального кодексу України у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред'явити позов протягом десяти днів, а у разі подання заяви про арешт морського судна - тридцяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 Господарського процесуального кодексу України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

З огляду на те, що ухвалу про забезпечення позову у справі №910/16035/18 прийнято 04.12.2018, то з 05.12.2018 розпочав свій перебіг десятиденний строк, встановлений ч. 3 ст. 138 Господарського процесуального кодексу України для подання позовної заяви.

Відповідно вказаний строк сплив 14.12.2018.

Як вбачається із комп'ютерної програми "Діловодство спеціалізованого суду" та визнається самим апелянтом в апеляційній скарзі, Фірмою "Т.М.М." - товариством з обмеженою відповідальністю була подана позовна заява (справа №910/17222/18) про визнання виконавчого напису №7862 від 20.12.2017, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Осипенком Дмитром Олеговичем, таким, що не підлягає виконанню, лише 20.12.2018.

Таким чином, заявником був пропущений строк для пред'явлення позову, встановлений частиною 3 статті 138 Господарського процесуального кодексу України.

Вказані обставини з пропуску десятиденного строку для пред'явлення позову, встановленого частиною 3 статті 138 Господарського процесуального кодексу України не заперечувалися поясненнями представника Фірми "Т.М.М." - ТОВ у долученому до матеріалів справи клопотанні від 27.02.2019.

Стосовно доводів апелянта про те, що місцевий господарський суд, дійшовши висновку про пропуск Фірмою "Т.М.М." - Товариством з обмеженою відповідальністю строку на подання позовної заяви, встановленого частиною 3 статті 138 Господарського процесуального кодексу України, неправомірно не дослідив обґрунтування пропуску вказаного строку, яке було наведено у клопотанні про розгляд питання скасування заходів забезпечення позову з викликом учасників від 27.02.2019, слід зазначити наступне.

Так, у вказаному клопотанні про розгляд питання скасування заходів забезпечення позову з викликом учасників від 27.02.2019, Фірма "Т.М.М." - Товариство з обмеженою відповідальністю, як на підстави пропуску десятиденного строку для подання позову, встановленого частиною 3 статті 138 Господарського процесуального кодексу України, вказувало на відсутність коштів для сплати судового збору за подання позовної заяви.

Згідно ч. 1 ст. 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Клопотання про поновлення строку повинно містити обґрунтування поважності причин пропуску такого строку (за необхідності - з посиланням на відповідні докази, які подаються апеляційному господарському суду на загальних підставах).

При цьому, Господарський процесуальний кодекс України не пов'язує право суду поновити пропущений строк з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Отже, у кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його поновлення та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Для вирішення господарським судом питання про поновлення процесуального строку самого лише клопотання недостатньо, наявність поважної причини пропуску строку має бути доведена заявником.

Таким чином, заявник повинен обґрунтувати поважність причини (причин) пропуску строку, в разі необхідності - з поданням доказів цього.

Відповідно до чинного законодавства поважними визнаються лише ті обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.

Отже, можливість поновлення судом пропущеного строку не є необмеженою, а вирішення цього питання пов'язується із наявністю поважних причин пропуску строку, які у даному випадку є відсутніми.

Колегія суддів зазначає, що обставини відсутності коштів, необхідних для сплати судового збору за подання позовної заяви жодним чином не можуть свідчити про поважність причин пропуску строку на подання позовної заяви, оскільки не є об'єктивно непереборними, а також не можуть вважатися такими, що не залежать від волевиявлення сторони.

Крім того, судовий збір було сплачено незважаючи на чинність обставин (арешту) на момент сплати, на які апелянт посилається в обґрунтування пропуску строку.

Отже, посилання на вказані обставини не може свідчити про поважність причин пропуску Фірмою "Т.М.М." - Товариством з обмеженою відповідальністю строку на подання позовної заяви, встановленого частиною 3 статті 138 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно наведене не може бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції.

Також, слід зазначити, що норма п. 1 ч. 13 ст. 145 Господарського процесуального кодексу України в імперативному порядку визначає необхідність скасування заходів забезпечення позову у разі не подання позовної заяви у встановлений ст. 138 Господарського процесуального кодексу України 10-денний строк.

Таким чином, з огляду на неподання Фірмою "Т.М.М." - Товариством з обмеженою відповідальністю позовної заяви у строк, визначений частиною 3 статті 138 Господарського процесуального кодексу України, місцевий господарський суд дійшов вірного висновку про скасування, вжитих ухвалою від 04.12.2018, заходів забезпечення позову.

Стосовно доводів скаржника про неправомірність скасування судом першої інстанції заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою від 04.12.2018, з огляду на наявність нерозглянутих заяв про скасування вказаних заходів, колегія суддів зазначає наступне.

Так, частиною 1 статті 145 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд може скасувати заходи забезпечення позову, в тому числі, і з власної ініціативи.

Отже, колегією суддів визнаються правомірними дії суду першої інстанції по скасуванню за власною ініціативою заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою від 04.12.2018.

При цьому, колегія суддів вважає, що наявність нерозглянутих заяв про скасування заходів забезпечення позову не може бути перешкодою для вчинення судом за власною ініціативою відповідних дій щодо їх скасування враховуючи імперативність норми п. 1 ч. 13 ст. 145 Господарського процесуального кодексу України щодо скасування заходів забезпечення позову у разі не подання позовної заяви у встановлений ст. 138 Господарського процесуального кодексу України 10-денний строк.

Таким чином, зазначене не може бути підставою для задоволення вимог апеляційної скарги.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою від 04.12.2018, а тому відповідно підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Також, колегією суддів враховується, що постановою Верховного Суду від 01.04.2019 скасовано ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.12.2018р. та постанову Північного апеляційного господарського суду від 20.02.2019р. у справі №910/16035/18; у задоволенні заяви Фірма "Т.М.М." - ТОВ про вжиття заходів забезпечення позову відмовлено.

Отже, у будь - якому разі підстави для існування таких заходів наразі відсутні.

Оскільки, у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання покладаються на апелянта - Фірму "Т.М.М." - товариство з обмеженою відповідальністю.

Керуючись ст.ст. 240, 269, 275, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу фірми "Т.М.М." - товариства з обмеженою відповідальністю залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 28.02.2019 про скасування заходів до забезпечення позову у справі №910/16035/18 - без змін.

2. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на її заявника - Фірму "Т.М.М." - товариство з обмеженою відповідальністю.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню.

Повний текст постанови складено: 15.04.2019 року.

Головуючий суддя Є.Ю. Пономаренко

Судді М.А. Дідиченко

В.В. Сулім