ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" квітня 2019 р. Справа№ 910/14747/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Калатай Н.Ф.

суддів: Мартюк А.І.

Пашкіної С.А.

за участю представників: не викликались

розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група»

на рішення Господарського суду міста Києва ухваленого 14.01.2019, повний текст якого складений 16.01.2019,

у справі № 910/14747/18 (суддя Мельник В.І.)

за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група»

до Державного автотранспортного підприємства «Алкон Авто» Науково-технологічного Алмазного концерну (Алкон)

про відшкодування шкоди 36 323,00 грн., заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди

ВСТАНОВИВ:

Позов заявлено про стягнення з відповідача як власника транспортного засобу колісний трактор ЮМЗ, державний номерний знак НОМЕР_1, страхового відшкодування в сумі 36 232,00 грн., виплаченого позивачем як страховою організацією в зв'язку з пошкодженням автомобіля «Форд Фіеста», державний номерний знак НОМЕР_2, за укладеним з Підприємством з іноземними інвестиція «Віп Рент» генеральним договором № 28-0199-2700/-АVIS від 15.12.2016, внаслідок ДПТ, що сталася з вини гр. ОСОБА_2 - водія транспортного засобу колісний трактор ЮМЗ, державний номерний знак НОМЕР_1.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 14.01.2019, повний текст якого складений 16.01.2019, у справі № 910/14747/18 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач хоча і є власником транспортного засобу колісний трактор ЮМЗ, державний номерний знак НОМЕР_1, проте станом на дату вчинення спірної ДТП вказаний транспортний засіб не перебував у його володінні, оскільки 17.01.2018 між відповідачем та Малим державним науково-виробничим підприємством «Лінатек» було укладено договір відповідального зберігання, за яким вказаний транспортний засіб передано на відповідальне зберігання останньому.

Крім того, суд першої інстанції зазначив про те, що матеріалами справи не підтверджено наявність трудових відносин між ОСОБА_2 (особа, яка визнана винною у спірній ДТП - примітка суду) та відповідачем, оскільки в постанові Оболонського районного суду міста Києва від 06.04.2018 №756/3400/18 зазначено, що ОСОБА_2 працює механіком в підрозділі «Лінотек» інституту ім. Бакуля НАН України.

Не погоджуючись з рішенням, 06.02.2019 Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 14.01.2019 у справі № 910/14747/18 та ухвалити постанову, якою позовну заяву задовольнити в повному обсязі.

У апеляційній скарзі позивач зазначив про те, що оспорюване рішення суду першої інстанції постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи.

У обґрунтування вказаної позиції позивач послався на те, що за приписами ЦК України шкода (у тому числі моральна), завдана внаслідок ДТП з вини водія, який виконував трудові обов'язки та на відповідній правовій підставі керував автомобілем, що належить роботодавцю, відшкодовується власником (володільцем) цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо водієм.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 18.02.2019 справа № 910/14747/18 передана на розгляд колегії суддів у складі: Калатай Н.Ф. (головуючий), судді Пашкіна С.А., Мартюк А.І.

Ухвалою від 21.02.2019 колегією суддів у складі: Калатай Н.Ф. (головуючий), судді Пашкіна С.А., Мартюк А.І.:

- Приватному акціонерному товариству «Страхова компанія «Українська страхова група» поновлено строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 14.01.2019 у справі № 910/14747/18;

- відкрито апеляційне провадження за апеляційною Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» на рішення Господарського суду міста Києва від 14.01.2019 у справі № 910/14747/18;

- встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, пояснень, клопотань, заперечень - до 13.03.2019;

- зупинено дію оскаржуваного рішення Господарського суду міста Києва від 14.01.2019 у справі № 910/14747/18;

- учасникам судового процесу роз'яснено, що відповідно до приписів ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку (ч. 1); заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (ч. 2);

- учасникам роз'яснено що апеляційна скарга буде розглянута без повідомлення учасників справи.

12.03.2019 до суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач, з посиланням на те, що суд першої інстанції дійшов вірних висновків про те, що станом на дату спірної ДТП відповідач не був володільцем транспортного засобу колісний трактор ЮМЗ, державний номерний знак НОМЕР_1, та про те, що позивачем не надано доказів того, що особа, яка визнана винною і спірний ДТП, перебувала у трудових відносинах з відповідачем, що виключає стягнення спірної суми з відповідача, просив залишити без задоволення апеляційну скаргу та оспорюване рішення суду першої інстанції.

02.04.2018 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив на апеляційну скаргу, в якій позивач зазначив про те, що шкода, завдана внаслідок ДТП, має бути відшкодована саме власником транспортного засобу в незалежності від того, чи перебував водій у трудових правовідносинах з таким власником.

Станом на 15.04.2019 інших відзивів, пояснень та клопотань до суду не надходило.

Згідно з ч. 1 ст. 247 ГПК України у порядку спрощеного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 12 ГПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, у цьому випадку 176 200 грн. (1 762 грн.*100).

Частиною 1 ст. 270 ГПК України встановлено, що в суді апеляційної інстанції справи переглядаються в порядку спрощеного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі (глава 1. Апеляційне провадження Розділу IV ГПК України - прим суду).

Частиною 10 ст. 270 ГПК України встановлено, що апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 762*100=176 200 грн.), крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

При розгляді справи № 910/14747/18 колегія суддів враховує, що предметом позову у цій справі є вимоги про стягнення суми, меншої за 176 200 грн., тобто вказана справа відноситься до малозначних справ в розумінні ГПК України, і розглядає справу без повідомлення учасників справи.

За правилом ч. 2 ст. 270 ГПК України, розгляд справ у суді апеляційної інстанції починається з відкриття першого судового засідання або через п'ятнадцять днів з дня відкриття апеляційного провадження, якщо справа розглядається без повідомлення учасників справи.

Частиною 1 статті 273 ГПК України встановлено, що апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції розглядається протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

Враховуючи, що апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» на рішення Господарського суду міста Києва від 14.01.2019 у справі № 910/14747/18 відкрито 21.02.2018, розгляд справи в суді апеляційної інстанції розпочався, з урахуванням вихідних та святкових днів, з 11.03.2019, апеляційна скарга має бути розглянута по 22.04.2019 включно.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги, матеріали справи, з урахуванням правил ст. ст. 269, 270 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якими суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги і не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права, колегія суддів встановила таке.

15.12.2016 позивач як страховик та Підприємство з іноземними інвестиціями «Віп Рент» як страхувальник уклали генеральний договір № 28-0199-2700/-АVIS добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, водіїв і пасажирів від нещасного випадку (далі Договір) (а.с. 10-20), предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням застрахованими транспортними засобами та додатковим обладнанням, встановленим на транспортних засобах, зазначених у додатку до цього договору, що є невід'ємною частиною цього договору.

Згідно з розділом 9 Договору:

- Договір набуває чинності з моменту підписання та діє до дати виконання сторонами своїх зобов'язань (п. 9.1);

- період прийняття на страхування окремих транспортних засобів в рамках Договору - з 01.01.2017 по 31.12.2017 (п. 9.2);

- строк дії Договору відносно окремих застрахованих транспортних засобів, прийнятих на страхування позивачем, складає 12 місяців з моменту прийняття на страхування окремого транспортного засобу відповідно до п. 3.4 Договору, якщо іншого не передбачено відповідною додатковою угодою, що є невід'ємною частиною Договору (п. 9.3);

- строк дії Договору щодо окремого застрахованого транспортного засобу складає 12 місяців та поділений на тримісячні періоди страхування, як зазначено в Списку застрахованих транспортних засобів.

Згідно з Додатком № 1 до Договору Список застрахованих транспортних засобів (а.с. 21-22), до переліку застрахованих за Договором транспортних засобів віднесено автомобіль «Форд Фіеста», державний номерний знак НОМЕР_2 (п. 1225 переліку) (далі Автомобіль 1), строк дії Договору щодо Автомобіля 1 встановлений з 26.08.2017 по 25.08.2018.

01.03.2018 близько 07 години 20 хвилин у м. Києві по вул. Автозаводська, 2 сталася дорожньо-транспортна пригода (ДТП) за участю Автомобіля 1 під керуванням ОСОБА_5 та транспортного засобу колісний трактор ЮМЗ, державний номерний знак НОМЕР_1 (далі Автомобіль 2), під керуванням ОСОБА_2.

У результаті ДТП пошкоджено застрахований позивачем Автомобіль 1.

Згідно зі складеним позивачем, з урахуванням розрахунку страхового відшкодування (а.с. 30 зворот), Страховим актом № СТОКА-5472 від 28.03.2018 (а.с. 30), до виплати в якості страхового відшкодування призначено 36 323,00 грн.

Як слідує зі змісту вказаного страхового акту, вартість матеріального збитку, що підлягає виплаті за умовами Договору, визначена позивачем виходячи з даних, встановлених у рахунку-фактурі № СФ-0000243 від 21.03.2013 (а.с. 26), та в акті з надання послуг по ремонту автомобіля № БН-000236 від 22.03.2018, складеному між Підприємством з іноземними інвестиціями «Віп Рент» (страхувальником) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Бровари моторс» (а.с. 29) (особою, яка здійснила ремонт Автомобіля 1).

Згідно з ч. 1 ст. 25 Закону України «Про страхування» (тут і далі в редакції, чинній на дату спірної ДТП), здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

У поданій позивачу Заяві про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування від 05.03.2018 (а.с. 24) страхувальник просить виплати страхове відшкодування на особистий рахунок після надання документів про здійснення ремонту.

Згідно з наявною в матеріалах справи копією платіжного доручення № 6417 від 30.03.2018 (а.с. 32), страхове відшкодування в сумі 36 323,00 грн. перераховано позивачем на рахунок Підприємства з іноземними інвестиціями «Віп Рент» (страхувальника).

З відмітки банку на вказаному платіжному дорученні слідує, що воно банком проведено, а отже, страхове відшкодування позивачем виплачене в повному обсязі.

Статтею 993 ЦК України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до ст. 27 ЗУ «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Винуватцем дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої пошкоджено Автомобіль, визнано ОСОБА_2, що підтверджується постановою Оболонського районного суду м. Києва від 06.04.2018 у справі № 756/3400/18 (а.с. 31).

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, відповідач хоча і є власником Автомобіля 2, проте станом на 02.03.2018 (дата спірної ДТП) не володів ним, оскільки 17.01.2018 між відповідачем та Малим державним науково-виробничим підприємством «Лінатек» було укладено договір відповідального зберігання (а.с. 44), за умовами якого відповідач передав, а МДНВП «Лінатек» прийняв на відповідальне зберігання Автомобіль 2.

Факт перебування станом на 02.03.2018 Автомобіля 2 у володінні МДНВП «Лінатек» підтверджується наявними в матеріалах справи копіями актів прийому-передачі: від 17.01.2018, за яким Автомобіль 2 передано на відповідальне зберігання, та від 30.01.2018, за яким Автомобіль 2 повернуто з відповідального зберігання.

Крім того, колегія суддів зазначає про таке.

Частиною 1 ст. 1172 ЦК України, на яку посилається позивач у обґрунтування звернення з вимогами саме до відповідача, встановлено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Проте, в постанові Оболонського районного суду міста Києва від 06.04.2018 у справі №756/3400/18 зазначено про те, що ОСОБА_2 працює механіком в підрозділі «Лінотек» інституту ім. Бакуля НАН України, тобто у особи, якій на відповідальне зберігання було передано Автомобіль 2

Таким чином, матеріалами справи не підтверджено наявність трудових відносин між ОСОБА_2 та відповідачем.

За таких обставин, посилання позивача на те, що саме відповідач має відшкодувати завдану шкоду як особа, яка є роботодавцем особи, яка визнана винної у спірній ДТП, є безпідставними.

Колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правомірно відмовив у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене, рішення Господарського суду міста Києва від 14.01.2019 у справі № 910/14747/18 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам, матеріалам справи і залишається без змін, оскільки підстав для його скасування не вбачається. апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» залишається без задоволення.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати по справі, в тому числі за звернення з апеляційною скаргою, покладаються на позивача.

Керуючись ст. 267-270, 273, 275-277, 281-284, 287 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» на рішення Господарського суду міста Києва від 14.01.2019 у справі № 910/14747/18 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 14.01.2019 у справі № 910/14747/18 залишити без змін.

3. Поновити дію рішення Господарського суду міста Києва від 14.01.2019 у справі № 910/14747/18.

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

5. Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

6. Повернути до Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/14747/18.

Головуючий суддя Н.Ф. Калатай

Судді А.І. Мартюк

С.А. Пашкіна