РІШЕННЯ

м. Київ

09.04.2019Справа № 910/289/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження

справу № 910/289/19

за позовом приватного акціонерного товариства «Криворіжхліб», м. Кривий Ріг,

до товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта», м. Київ,

про стягнення 24 750 грн.,

без виклику учасників справи,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

04.01.2019 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява приватного акціонерного товариства «Криворіжхліб» (далі - Товариство) до товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» (далі - Страхове товариство) про стягнення 22 250 грн. вартості відновлювального ремонту та 2 500 грн. вартості автотоварознавчого дослідження, а всього 24 750 грн.

Товариство обґрунтовує позовні вимоги таким:

- 22.05.2018 о 08 год. 00 хв. по другорядній дорозі без назви, яка веде до ферми в с. Новоіванівка Криворізького району Дніпропетровської області, сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП), за участю застрахованого автомобіля «ГАЗ 33021-212» (реєстраційний номер НОМЕР_2), який належить на праві власності Товариству, під керуванням водія ОСОБА_1, автомобіля марки «ИЖ-412 И7» (реєстраційний номер НОМЕР_1), під керуванням ОСОБА_2, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження;

- ДТП сталася в результаті порушення водієм ОСОБА_2 пункту 2.3 «б» та 16.11 Правил дорожнього руху;

- постановою Жовтневого районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 21.08.2018 зі справи № 212/4066/18 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено стягнення у виді штрафу в доход держави у розмірі 352,40 грн.;

- 24.07.2018 судовим експертом Чивчишином О.П. складено висновок експертного автотоварознавчого дослідження про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «ГАЗ 33021-212» (реєстраційний номер НОМЕР_2) №Д8/07/18, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту автомобілю «ГАЗ 33021-212» (реєстраційний номер НОМЕР_2) складає 14 063,94 грн.;

- відповідно до акта прийому-передачі наданих послуг фізичною особою-підприємцем Омельченком С.В. від 22.11.2018 №123, вартість відновлювального ремонту та запчастин автомобіля «ГАЗ 33021-212» (реєстраційний номер НОМЕР_2) становить 22 250 грн.

- 24.10.2018 позивач оплатив послуги надані фізичною особою-підприємцем Омельченком С.В. щодо відновлювального ремонту «ГАЗ 33021-212» (реєстраційний номер НОМЕР_2) у сумі 22 250 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 24.10.2018 №1134;

- цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки «ИЖ-412 И7» (реєстраційний номер НОМЕР_1) як страхувальника на момент ДТП була застрахована Страховим товариством за полісом НОМЕР_3;

- 23.11.2018 позивач надіслав (кур'єрською поштою - приватним підприємством «Вельт Експрес Ворлдвайд») відповідачу заяву на виплату страхового відшкодування, проте дана заява повернута кур'єрською поштою у зв'язку із «за адресою немає, повернення за узг. з відпр.»;

- проте, відповідач страхове відшкодування у сумі 22 250 грн. позивачу не сплатив, а тому Товариство змушене звернутися до суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва (суддя Якименко М.М.) від 06.02.2019 було прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 12.03.2019; витребувано у Моторного (транспортного) страхового бюро України інформацію.

25.02.2019 Моторне (транспортне) страхове бюро України надало суду інформацію щодо полісу НОМЕР_3 станом на 22.05.2018.

Розпорядженням Керівника апарату Господарського суду міста Києва Кривенко О.М. від 12.03.2019 № 05-23/400 було призначено повторний автоматизований розподіл справи у зв'язку із відставкою судді Якименка М.М.

У результаті повторного автоматизованого розподілу матеріали справи № 910/289/19 були передані судді Курдельчуку І.Д.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.03.2019 прийнято справу № 910/289/19 до свого провадження, постановлено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Ухвали суду від 06.02.2019 та від 13.03.2019 було надіслано учасникам процесу на адреси, зазначені у позовній заяві та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що також підтверджується відміткою канцелярії на звороті такої ухвали.

Позивач копію ухвал суду від 06.02.2019 та від 13.03.2019 отримав 22.02.2049 і 15.03.32019, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень, які містяться в матеріалах справи.

Що ж до належного повідомлення відповідача, то слід вказати таке

До матеріалів справи долучено конверти з ухвалами суду, які повернулися з адреси відповідача з відміткою пошти «неправильно зазначена (відсутня) адреса одержувача».

Надіслані на адресу відповідача рекомендованим листом копія ухвали про відкриття провадження у даній справі, відповідно до відмітки на конвертах рекомендованих поштових повідомленнях 01030, 49218390 та 784.

Згідно з відомостями наявними в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Товариство з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» не перебуває в процесі припинення, адреса місцезнаходження юридичної особи відповідає адресі, на яку судом було направлено копію ухвали про відкриття провадження у справі.

Станом на момент розгляду справи, будь-які відомості про зміну місцезнаходження відповідача до суду не надходили.

Відповідно до інформації, яка міститься в Єдиному держаному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Товариство з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» 35256086 зареєстроване 17.07.2007 як юридична особа та знаходиться за адресою: 03056, м.Київ, провулок Індустріальний, 23.

Положення статті 242 Господарського процесуального кодексу України встановлюють те, що якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса відсутня (частина п'ята).

В силу приписів частини шостої вказаної статті днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення (пункт 3); день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду (пункт 4); день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси (пункт 5).

За правилами статті 13 Закону України «Про поштовий зв'язок» послуги поштового зв'язку надаються на договірній основі згідно з Правилами надання послуг поштового зв'язку, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, та повинні відповідати встановленим нормам якості.

Порядок надання послуг поштового зв'язку та порядок оформлень поштових відправлень, зокрема рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення встановлено «Правилами надання послуг поштового зв'язку», які затверджено постановою Кабінетів Міністрів України від 05.03.2009 № 270 та «Порядком оформлення поштових відправлень з вкладенням матеріалів звітності, розрахункових документів і декларацій» затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 28.07.1997 № 799 (із змінами і доповненнями).

Пунктом 17 Правил встановлено, що рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка» приймаються для пересилання лише з рекомендованим повідомленням про їх вручення.

Виходячи з наведених норм законодавства, на ПАТ «Укрпошта» лежить функція доставки поштових відправлень з позначкою «Судова повістка» як національного оператора.

Правилами надання послуг поштового зв'язку, а саме пунктом 116 встановлено, що у разі неможливості вручення одержувачам поштові відправлення, внутрішні поштові перекази зберігаються об'єктом поштового зв'язку місця призначення протягом одного місяця з дня їх надходження.

У разі невручення рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка» з поважних причин рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через п'ять календарних днів з дня надходження листа до об'єкта поштового зв'язку місця призначення із зазначенням причини невручення.

Разом з тим, відповідно до пункту 106 Правил надання послуг поштового зв'язку бланк повідомлення про вручення рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка» повертається за зворотною адресою у першочерговому порядку.

Слід зазначити, що бланки рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (ф. 119) та довідки (ф.20), затверджуються ПАТ «Укрпошта», зокрема, Наказом від 12.05.2006 № 211 «Про затвердження та введення в дію Порядку пересилання поштових відправлень» та Наказом №1455 від 28.12.2018.

Так, за даними Укрпошти бланк рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (ф. 119) не містить графи для заповнення у випадку невручення: «відмови адресата від одержання»; «закінчення терміну зберігання»; «неправильно зазначена або відсутня адреса»; «інші причини».

У свою чергу, довідка (ф.20) містить такі графи причин повернення (досилання): «для оплати за тарифом»; «порушений порядок відправлення»; «вийнято з поштової скриньки пошкодженим»; «для перепакування через наявність надписів (наклейок, знаків)»; «неповна адреса»; «за зазначеною адресою не проживає»; «за відмовою адресата від одержання»; «за заявою відправника (одержувача)»; «за закінченням терміну зберігання»; «за місцем обслуговування».

Таким чином, положення Правил і Наказу не містять відомостей, які встановлюють норми Господарського процесуального кодексу України, які в свою чергу не кореспондуються зі спеціальними нормами, які регулюють поштові пересилання.

Вказана невідповідність унеможливлює проставлення працівником пошти такої відмітки, яка визначена у пунктах 4 та 5 частини шостої статті 242 Господарського процесуального кодексу України.

З огляду на викладене, у зв'язку із відсутністю (за рішенням/наказом Укрпошти) у працівників пошти можливості проставляти відмітку, яка визначена Господарським процесуальним кодексом України, саме відмітка «за закінченням встановленого строку зберігання» чи «відсутність особи за адресою місцезнаходження» є доказом того, що відповідач не отримав судову кореспонденцію, не вжив відповідних заходів щодо її отримання та його дії свідчать про відмову отримати копію судового рішення.

Разом з тим, відповідач у даній справі мав можливість ознайомлюватися з текстами ухвал на сайті Єдиного державного реєстру судових рішень.

Відповідно до частини другої статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Оскільки відповідач у строк, встановлений частиною першою статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини другої статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які позивач посилався як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені судом, надавши оцінку всім аргументам позивача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

22.05.2018 о 08 год. 00 хв. по другорядній дорозі без назви, яка веде до ферми в с. Новоіванівка Криворізького району Дніпропетровської області, сталася ДТП, за участю застрахованого автомобіля «ГАЗ 33021-212» (реєстраційний номер НОМЕР_2), який належить на праві власності Товариству, під керуванням водія ОСОБА_1, автомобіля марки «ИЖ-412 И7» (реєстраційний номер НОМЕР_1), під керуванням ОСОБА_2, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

ДТП сталася в результаті порушення водієм ОСОБА_2 пункту 2.3 «б» та 16.11 Правил дорожнього руху.

Постановою Жовтневого районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 21.08.2018 зі справи № 212/4066/18 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено стягнення у виді штрафу в доход держави у розмірі 352,40 грн.

24.07.2018 судовим експертом Чивчишином О.П. складено висновок експертного автотоварознавчого дослідження про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «ГАЗ 33021-212» (реєстраційний номер НОМЕР_2) №Д8/07/18, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту автомобілю «ГАЗ 33021-212» (реєстраційний номер НОМЕР_2) складає 14063,94 грн.

Відповідно до акта прийому-передачі наданих послуг від 22.11.2018 №123, вартість відновлювального ремонту та запчастин автомобіля «ГАЗ 33021-212» (реєстраційний номер НОМЕР_2) становить 22 250 грн.

24.10.2018 позивач оплатив послуги надані ФОП Омельченком С.В. щодо відновлювального ремонту автомобіля «ГАЗ 33021-212» (реєстраційний номер НОМЕР_2) у сумі 22 250 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 24.10.2018 №1134.

23.11.2018 позивач надіслав (кур'єрською поштою - приватним підприємством «Вельт Експрес Ворлдвайд») відповідачу повідомлення про ДТП (заяву на виплату страхового відшкодування), проте дане повідомлення повернуто кур'єрською поштою у зв'язку із «за адресою немає, повернення за узг. з відпр.».

Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «ИЖ-412 И7» (реєстраційний номер НОМЕР_1), як страхувальника, на момент ДТП була застрахована Страховим товариством за полісом НОМЕР_3, за якими ліміт по майну становив 100 000 грн., а франшиза - 1 000 грн.

Позивач зазначає про те, що відповідач свої зобов'язання щодо виплати 22 250 грн. страхового відшкодування не здійснив, в зв'язку з чим Товариство змушене звернутися до суду за захистом своїх прав.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 988 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) у разі настання страхового випадку страховик зобов'язаний здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. При цьому, страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору, і не може перевищувати розміру реальних збитків (втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права). Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

За загальним правилом майнова шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга статті 1187 ЦК України). Тобто, відповідальність за шкоду несе безпосередньо боржник - особа, яка завдала шкоди. Така особа відповідно до статті 1192 ЦК України має відшкодувати завдані збитки у повному обсязі, розмір яких визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Разом з тим правила регулювання деліктних зобов'язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов'язок.

Так, відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов'язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров'я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов'язкове страхування).

У Законі України "Про страхування" встановлено види обов'язкового страхування, одним із яких є страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (пункт 9 частини першої статті 7 Закону).

Закон України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" є спеціальним законом, що регулює правовідносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

За змістом цього Закону (статті 9, 22 - 31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми.

Отже, страховик - Страхове товариство за договором страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів також є відповідальною особою за завдані збитки. Водночас, на відміну від особи, яка завдала шкоди, обсяг відповідальності страховика за договором страхування відповідальності обмежений нормами Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Зокрема, правила відшкодування шкоди заподіяної третій особі встановлені статтею 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", згідно з пунктом 22.1 якої у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно зі статті 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до частини першої статті 35 Закону "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

Судом встановлено, що позивач звернувся до відповідача із повідомлення про ДТП від 23.11.2018.

Відповідно до пункту 36.1 статті 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв'язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Пунктом 36.2 статті 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Наведені норми встановлюють 90-денний строк, протягом якого страховик зобов'язаний прийняти одне з можливих рішень і у разі прийняття рішення про здійснення виплати також здійснити у цей же строк виплату страхового відшкодування.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем у встановлений пунктом 36.2 статті 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" строк не здійснено виплату страхового відшкодування позивачу. Також у матеріалах справи відсутні докази того, що відповідачем було прийняте рішення про відмову у здійснення виплати страхового відшкодування.

Разом з тим, матеріалами справи підтверджується та не спростовано відповідачем, факт настання страхового випадку, із яким Закон України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" пов'язує обов'язок страховика здійснити виплату страхового відшкодування.

Відповідно до пункту 37.1 статті 37 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є: навмисні дії особи, відповідальність якої застрахована (страхувальника), водія транспортного засобу або потерпілого, спрямовані на настання страхового випадку. Зазначена норма не поширюється на осіб, дії яких пов'язані з виконанням ними громадянського чи службового обов'язку, вчинені у стані необхідної оборони (без перевищення її меж) або під час захисту майна, життя, здоров'я. Кваліфікація дій таких осіб встановлюється відповідно до закону; вчинення особою, відповідальність якої застрахована (страхувальником), водієм транспортного засобу умисного злочину, що призвів до страхового випадку (події, передбаченої статтею 41 цього Закону); невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов'язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди; неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров'ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Статтею 32 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено випадки, коли шкода не відшкодовується. Відповідачем не доведено наявності будь-якої з наведених у статтях 32 та 37 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" обставин, у зв'язку з існуванням яких страхувальник має право відмовити у виплаті страхового відшкодування.

З огляду на настання страхового випадку - ДТП, що сталася 22.05.2018 за участю автомобіля позивача та автомобіля «ИЖ-412 И7» (реєстраційний номер НОМЕР_1), під керуванням ОСОБА_2, відповідач зобов'язаний здійснити страхову виплату на користь позивача.

Як вбачається з наданого позивачем висновку від 24.07.2018 № Д8/07/18 експертного автотоварознавчого дослідження про визначення розміру матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, вартість матеріального збитку становить 14 063,94 грн.

З урахуванням ліміту відповідальності по майну та франшизою за полісом НОМЕР_3 від 07.03.2018 позивач заявив вимогу про стягнення 22 250 грн. відшкодування.

Доказів виплати відповідачем суми 22 250 грн. відшкодування, висловлення заперечень, у тому числі щодо звільнення його від обов'язку відшкодування вказаної суми, суду не надано.

З урахуванням наведеного Господарський суд міста Києва дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення 22 250 грн. відшкодування є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

За приписами статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати зі справи слід покласти на відповідача.

Що ж до витрат на проведення експертного дослідження, то слід вказати, що Товариство просило суд покласти на відповідача відшкодування 2 500 грн. витрат на проведення експертного дослідження для визначення вартості матеріального збитку та ринкової вартості автомобіля «ГАЗ 33021-212» (реєстраційний номер НОМЕР_2).

Відповідно до частин першої і третьої статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов'язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно із частинами другою, четвертою, п'ятою, шостою та сьомою статтею 127 Господарського процесуального кодексу України експерт, спеціаліст чи перекладач отримують винагороду за виконану роботу, пов'язану із справою, якщо це не входить до їхніх службових обов'язків.

Розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Розмір витрат на оплату робіт залученого стороною експерта, спеціаліста, перекладача має бути співмірним із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

У разі недотримання вимог щодо співмірності витрат суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на оплату послуг експерта, спеціаліста, перекладача, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов'язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частин четвертої і п'ятої статті 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов'язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

21.06.2018 судовим експертом Чивчишом О.П. (виконавець) та Товариством (замовник) підписано акт виконання робіт про те, що у червні 2018 року судовий експерт провів автотоварознавче дослідження з визначення розміру матеріального збитку автомобіля «ГАЗ 33021-212» (реєстраційний номер НОМЕР_2) після ДТП, яке сталося 22.05.2018 о 08 год. 00 хв. по другорядній дорозі без назви, яка веде до ферми в с. Новоіванівка Криворізького району Дніпропетровської області; послуги надані в строк, якісно та у повному обсязі; договірна ціна за надані послуги експерта склала 2 500 грн.

24.07.2018 судовим експертом Чивчишом О.П. складено висновок № Д8/07/18 експертного автотоварознавчого дослідження про визначення розміру матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, на замовлення Товариства, а позивач оплатив надані послуги.

Товариством подано як доказ оплати послуг експерта копію платіжного доручення від 27.06.2018 № 15539 на суму 2 500 грн.

Отже, фактично позивач поніс витрати щодо проведення експертного дослідження у сумі 2 500 грн.

Враховуючи задоволення позовних вимог у даній справі та відсутність заперечень відповідача, суд задовольняє вимоги про покладення витрат на проведення експертного дослідження у сумі 2 500 грн. на відповідача.

Керуючись статтями 86, 129, 178, 233, 236, 237, 240 та 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов приватного акціонерного товариства «Криворіжхліб» (50085, Дніпропетровська області, місто Кривий Ріг, вулиця Георга Отса, будинок 6; ідентифікаційний код 00381522) до товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «ДОМІНАНТА» (03056, м. Київ, провулок Індустріальний, будинок 23; ідентифікаційний код 35265086) про стягнення 24 750 грн. задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «ДОМІНАНТА» (03056, м. Київ, провулок Індустріальний, будинок 23; ідентифікаційний код 35265086) на користь приватного акціонерного товариства «Криворіжхліб» (50085, Дніпропетровська області, місто Кривий Ріг, вулиця Георга Отса, будинок 6; ідентифікаційний код 00381522) 22 250 (двадцять дві тисячі двісті п'ятдесят) грн. вартості відновлювального ремонту; 2 500 (дві тисячі п'ятсот) грн. вартості автотоварознавчого дослідження та 1 762 (одну тисячу сімсот шістдесят дві) грн. судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 09.04.2019.

Суддя І.Д. Курдельчук