ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження по розгляду скарги на дії чи бездіяльності

державного виконавця

15.04.2019м. ДніпроСправа № 904/4157/16

За скаргою ТОВ "Автоентерпрайз" на дії державного виконавця Григорчук Катерини Вікторівни Індустріального відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області

за позовом Публічного акціонерного товариства "АКЦЕНТ-БАНК", м. Дніпропетровськ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОЕНТЕРПРАЙЗ", м. Дніпропетровськ

про розірвання договору купівлі-продажу та стягнення (повернення) 999 271,76 грн. за договором купівлі - продажу

Суддя Назаренко Н.Г.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "АКЦЕНТ-БАНК" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОЕНТЕРПРАЙЗ" в якому просить розірвати укладений між ПАТ "АКЦЕНТ-БАНК" та ТОВ "АВТОЕНТЕРПРАЙЗ" Договір купівлі-продажу № 02/02-16 від 02.02.2016р. та стягнути з ТОВ "АВТОЕНТЕРПРАЙЗ" заборгованість у сумі 999 271,76 грн., яка складається з 535 840,00 грн. - сплачених позивачем коштів за товар неналежної якості, 250,00 грн. - сплачених позивачем коштів за встановлення датчика GPS, 463 181,76 грн. - завданих збитків (неодержаних доходів позивача).

Рішенням господарського суду від 17.01.2017 позов задоволено частково. Розірвано договір купівлі-продажу № 02/02-16 від 02.02.2016р. укладений між Публічним акціонерним товариством "АКЦЕНТ-БАНК" та Товариством з обмеженою відповідальністю "АВТОЕНТЕРПРАЙЗ". Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОЕНТЕРПРАЙЗ" на користь Публічного акціонерного товариства "АКЦЕНТ-БАНК" 535 840,00 грн. сплачених за товар, 250,00 грн. сплачених за встановлення датчику GPS, 9 419,35 грн. витрат по сплаті судового збору, про що видати наказ.

03.02.2017 на виконання рішення видано наказ.

22.11.2018 на адресу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОЕНТЕРПРАЙЗ" надійшла скарга на дії державного виконавця, в якій скаржник просить:

- поновити строк на подання скарги;

- визнати дій державного виконавця Григорчук Катерини Вікторівни Індустріального відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області неправомірними;

- визнати недійсною постанову державного виконавця Григорчук Катерини Вікторівни Індустріального відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 17.10.2017 про стягнення виконавчого збору, винесену в межах виконавчого провадження № 53484838.

Ухвалою від 23.11.2018 відмовлено ТОВ "Автоентерпрайз" у поновленні строку на подання скарги на дії державного виконавця Григорчук Катерини Вікторівни Індустріального відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області та Скаргу ТОВ "Автоентерпрайз" на дії державного виконавця Григорчук Катерини Вікторівни Індустріального відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області залишено без розгляду.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 11.03.2019 ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 23.11.2018 у справі № 904/4157/16 скасовано та справу направити до Господарського суду Дніпропетровської області для вирішення питання щодо прийняття чи відмови в прийнятті скарги ТОВ "АВТОЕНТЕРПРАЙЗ" на постанову державного виконавця Григорчук Катерини Вікторівни Індустріального відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.

12.04.2018 справа повернулась до Господарського суду Дніпропетровської області.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 339 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

05.10.2016 набрав чинності Закон України від 02.06.2016 № 1404-VIII "Про виконавче провадження".

Згідно із п. 5 ст. 3 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII "Про виконавче провадження" підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів як постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди.

Частиною 2 ст. 74 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII "Про виконавче провадження" встановлено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Отже, з 05.10.2016 Законом України від 02.06.2016 № 1404-VIII чітко встановлено юрисдикцію судів щодо розгляду скарг на дії органу державної виконавчої служби в частині виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору. Розгляд таких скарг віднесено до підвідомчості відповідного адміністративного суду.

В п.6 постанови пленуму Вищого адміністративного суду України № 5 від 21.05.2012 "Про внесення змін до постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13 грудня 2010 року № 3 "Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби" вказано, що судам необхідно враховувати, що для застосування виконавчого збору виконавець приймає постанову, яка, у разі її невиконання самостійно, виконується примусово в установленому Законом України «Про виконавче провадження» порядку.

Прийнята державним виконавцем постанова про стягнення виконавчого збору з боржника, не виконана самостійно, та є підставою для її примусового виконання.

За змістом п. 5 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору є виконавчими документами.

У п. 6 постанови пленуму Вищого адміністративного суду України № 5 від 21.05.2012 зазначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів незалежно від того яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані. Також до юрисдикції адміністративних судів належать справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час примусового виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні.

З наведених вище норм права вбачається, що Законом України «Про виконавче провадження» встановлено спеціальний порядок судового оскарження рішення, дії чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця щодо стягнення виконавчого збору та/або витрат на проведення виконавчих дій, згідно з яким відповідні спори відносяться до юрисдикції адміністративних судів та підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Отже, дана скарга не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Зазначена правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 06.06.2018 у справі № 921/16/14-г/15, від 14.11.2018 у справі № 906/515/17.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 175 і п. 1 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд відмовляє у відкритті провадження у справі, а відкрите провадження у справі підлягає закриттю, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

З огляду на викладене, господарський суд відмовляє у відкритті провадження за даною скаргою.

При цьому суд роз'яснює, що скарга на дії державного виконавця щодо стягнення з боржника виконавчого збору у даному випадку відноситься до юрисдикції адміністративного суду.

Керуючись ст.ст. 118, 119, 175, 234, 339, 340, 341 Господарського процесуального кодексу України, суд-

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження за скаргою ТОВ "Автоентерпрайз" на дії державного виконавця Григорчук Катерини Вікторівни Індустріального відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 15.04.2019.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Н.Г. Назаренко