ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" березня 2019 р. м. Київ Справа № 911/2817/18

Господарський суд Київської області в складі:

головуючого судді Христенко О.О.

за участю секретаря Гарбуз Л.В.

розглянувши справу № 911/2817/18

за позовом Приватного акціонерного товариства «Київобленерго» м. Вишневе

до Комунального підприємства Київської обласної ради «Бородянкатепловодопостачання», смт. Бородянка

про стягнення 333 668,19 грн.

Представники:

від позивача: Конєва Л.Л., адвокат, договір б/н від 31.10.2018;

від відповідача: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство «Київобленерго» (надалі-позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Комунального підприємства Київської обласної ради «Бородянкатепловодопостачання» (надалі-відповідач) про стягнення 333 668,19 грн.

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов Договору про постачання електричної енергії № 402 від 05.01.2006, в частині своєчасної оплати електричної енергії, у зв'язку з чим позивачем нараховані 333 668,19 грн. пені.

Ухвалою суду від 26.12.2018 відкрито провадження у справі № 911/2817/18; розгляд справи в порядку загального позовного провадження призначений у підготовчому засіданні на 23.01.2018.

Ухвалою суду від 23.01.2019 підготовче засідання було відкладено на 13.02.2019.

Ухвалою суду від 13.02.2019 закрито підготовче провадження, справу № 911/2817/18 призначено до розгляду по суті на 06.03.2018.

В судовому засіданні 06.03.2019 судом оголошено перерву до 20.03.2019.

Представник відповідача в судові засіданні 23.01.2019, 13.02.2019, 06.03.2019, 20.03.2019 не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, однак 23.01.2019 через канцелярію суду надав відзив на позов № 22 від 18.01.2019, в якому заперечував проти позову та просив суд відмовити в його задоволенні. Так, відповідач вказував про відсутність у нього заборгованості, що підтверджується актом звірки розрахунків від 22.10.2018. При цьому, за твердженням відповідача акт звірки взаєморозрахунків, підписаний сторонами 18.10.2018 є анульований, у зв'язку із підписанням акту від 22.10.2018.

Присутній в судових засіданнях представник позивача підтримав позовні вимоги та надав відповідь на відзив (вх. № 2989/19 від 13.02.2019), в якій стверджує про те, що акт звірки розрахунків від 22.10.2018 містить протиріччя, а сторони не дійшли згоди щодо наявної заборгованості відповідача перед позивачем. Натомість за твердженням позивача наданий суду акт звірки розрахунків, станом на 18.10.2018 погоджений сторонами в двосторонньому порядку та містить інформацію щодо наявної заборгованості та пені. Наявність заборгованості та відсутність оплат вбачається із розрахунку заборгованості та рахунків-фактур за листопад 2017-листопад 2018, які додані до позовної заяви.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Про належне повідомлення судом відповідача свідчать рекомендовані повідомлення про вручення відповідачу поштових відправлень щодо ухвал суду від 23.01.2019 та 13.02.2019.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд Київської області -

ВСТАНОВИВ:

05.01.2006 між позивачем (постачальник електричної енергії) та відповідачем (споживач) укладений Договір про постачання електричної енергії № 402, відповідно до умов п. 1 якого постачальник електричної енергії постачає електричну енергію споживачу, а споживач оплачує постачальнику її вартість та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору та додатками до нього.

Відповідно до п. 2.2.3 договору споживач взяв на себе обов'язок оплачувати постачальнику електричної енергії платежі згідно з умовами Додатку № 2 до договору «Порядок розрахунків» та Додатку № 4 «Зняття показів засобів обліку електричної енергії».

Згідно з п. 2.2.4 договору споживач зобов'язується здійснювати оплату за послуги з компенсації перетікання реактивної електричної між електромережею постачальника електричної енергії та електроустановками постачальника згідно з Додатком № 5 «Порядок розрахунків за надання послуг з компенсації перетікання реактивної електроенергії».

Пунктом 4.4.2 договору визначено, що за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності, визначених згідно із вимогами розділу 5 договору, споживач сплачує постачальнику двократну вартість різниці фактично спожитої та договірної величини.

Додатком 2 до договору «Порядок розрахунків» визначено, що остаточний розрахунок за спожиту в розрахунковому періоді активну електроенергію здійснюється споживачем в п'ятиденний термін з дня отримання виставлених постачальником рахунків.

Як підтверджується матеріалами справи, позивач належним чином та в повному обсязі виконував взяті на себе за умовами договору зобов'язання з постачання електричної енергії.

Для оплати вартості електричної енергії, позивачем за період: листопад 2017 - листопад 2018 були виставлені відповідачу рахунки на оплату.

Однак, відповідач в порушення своїх зобов'язань за договором, оплату отриманої електричної енергії своєчасно та в повному обсязі не проводив, що призвело до прострочення платежів та є підставою для застосування до відповідача штрафних санкцій.

З урахуванням сум та строків прострочення сплати платежів за договором, позивачем нарахована відповідачу пеня в сумі 333 668,19 грн. за період з 31.10.2017 по 31.10.2018, по кожному платежу окремо.

Заявлені позовні вимоги про стягнення пені, позивач обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем своїх грошових зобов'язань за Договором про постачання електричної енергії № 402 від 05.01.2006, що полягає у порушенні передбачених договором строків оплати вартості електричної енергії.

Відповідно до 4.2.1 договору, за внесення платежів, передбачених пунктами 2.2.3-.2.2.4 договору, з порушенням термінів, визначених Додатком № 2 до договору «Порядок розрахунків», споживач сплачує постачальнику електричної енергії пеню за кожний день прострочення платежу, в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла за період за який сплачується пеня.

Згідно з ч. 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч. 2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 2 статті 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Укладений між сторонами договір за правовою природою є договором поставки, за яким згідно ст. 712 Цивільного кодексу України, продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ст. 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст. 202 Господарського кодексу України, ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання, зокрема, припиняється виконанням, проведеним належним чином.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

У сфері господарювання згідно з ч. 2 ст. 217 та ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (ч. 6 ст. 231 ГК України).

Приписами статей 73, 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідач у судові засідання не з'явився, однак 23.01.2019 через канцелярію суду надав відзив на позов № 22 від 18.01.2019, в якому заперечує проти позову та вказує про відсутність у нього заборгованості, що підтверджується актом звірки розрахунків від 22.10.2018. При цьому, за твердженням відповідача акт звірки взаєморозрахунків, підписаний сторонами 18.10.2018 є анульований, у зв'язку із підписанням акту від 22.10.2018.

Суд, критично оцінює надані відповідачем заперечення, оскільки твердження відповідача щодо належності або неналежності підписання між сторонами акту звірки взаєморозрахунків не є належним доказом у справі, оскільки в розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» акт звірки взаєморозрахунків не є первинним обліковим документом який фіксує здійснення господарських операцій і не може бути підставою виникнення обов'язку щодо здійснення розрахунків, а отже й належним доказом у справі.

В свою чергу, з наявних в матеріалах справи доказів вбачається порушення відповідачем передбачених договором строків оплати вартості електричної енергії, що призвело до прострочення платежів та є підставою для застосування до відповідача штрафних санкцій.

На підставі вказаних норм права, враховуючи, що розрахунок пені наявний в матеріалах справи є арифметично вірним, суд прийшов до висновку щодо задоволення вимог позивача про стягнення з відповідача 333 668,19 грн. пені, розрахованих за період з 31.10.2017 по 31.10.2018 по кожному платежу окремо.

Враховуючи наведене вище, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судовий збір відповідно до ст.ст. 123, 129 ГПК України, покладається судом на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 123, 129, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Комунального підприємства Київської обласної ради «Бородянкатепловодопостачання» (07801, Київська область, смт. Бородянка, вул. Вокзальна, 1-А, ) на користь Приватного акціонерного товариства «Київобленерго» (08132, Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Київська, 2-Б, ) 333 668 (триста тридцять три тисячі шістсот шістдесят вісім) грн. 19 коп. пені та 5 005 (п'ять тисяч п'ять) грн. 02 коп. судового збору.

Видати наказ.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст підписано - 05.04.2019.

Суддя О.О. Христенко