СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" березня 2019 р. Справа № 905/2353/17

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Здоровко Л.М., суддя Бородіна Л.І., суддя Лакіза В.В.,

за участю секретаря судового засідання Черкас В.М.,

представників сторін:

позивача - ОСОБА_1 на підставі довіреності від 10.02.2019, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №4683 від 10.06.2014,

відповідача - ОСОБА_2 на підставі довіреності №1 від 14.01.2019, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія ДН №5037 від 25.04.2018,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Данком" (вх.№631Д/2) на рішення Господарського суду Донецької області від 17.01.2019, ухвалене у приміщенні Господарського суду Донецької області суддею Матюхіним В.І., час проголошення рішення - 14:40год., дата складання повного тексту рішення - 28.01.2019, у справі № 905/2353/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Данком", м. Бахмут, Донецька обл.,

до Служби автомобільних доріг у Донецькій області, м. Краматорськ, Донецька обл.,

про стягнення 21 018 034, 98грн

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Данком" звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом про стягнення зі Служби автомобільних доріг у Донецькій області 21 018 034, 98грн, у тому числі, 19 402 571, 60грн заборгованості за виконані протягом 2013 року роботи (ремонт автомобільної дороги Єнакієве Шахтарськ Амвросіївка, км 41+800 км 50+000); 1 615 463, 38грн 3% річних за прострочення виконання грошового зобов'язання за період з 31.12.2014 по 09.10.2017.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на належне виконання ним умов договору підряду №2-65 від 25.06.2013 в частині здійснення поточного ремонту автомобільної дороги Єнакієве Шахтарськ Амвросіївка та несплату відповідачем виконаних протягом 2013 року робіт.

Рішенням Господарського суду Донецької області від 17.01.2019 у задоволенні позову відмовлено повністю з тих підстав, що позивачем належними та допустимими доказами не доведено факт виконання у 2013 році робіт (ремонту автомобільної дороги Єнакієве Шахтарськ Амвросіївка, км 41+800 км 50+000) на суму 19 402 571, 60грн, а відтак, факт наявності заборгованості не підтверджений.

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, позивач звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на невірне встановлення судом обставин, що мають значення для справи, неповне дослідження доказів, просить оскаржуване рішення скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позову повністю; також просить стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати зі сплати судового збору.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що відповідач не заперечував, що на момент виконання позивачем робіт за договором та виникнення у відповідача обов'язку щодо їх оплати, фінансування об'єкту було передбачено; судом першої інстанції помилково не прийнято до уваги, що постанови Кабінету Міністрів України мають силу нормативного акту і є обов'язковим для виконання, а тому додаткове погодження дій відповідача стосовно ремонту об'єкта, який включено до переліку, у даному випадку не вимагається і зобов'язання відповідача перед позивачем є підтвердженими, дійсними та не виконаними на даний час.

Апелянт вважає, що суд першої інстанції безпідставно не прийняв до уваги та не надав оцінки наданим позивачем доказам - актам приймання будівельних робіт та довідці про вартість виконаних робіт, які підписані сторонами та не містять будь-яких заперечень відповідача стосовно обсягу виконаних робіт або їх якості; на думку апелянта, висновок експертизи у сукупності з іншими доказами не можна вважати у повній мірі достовірним доказом недійсності актів виконаних робіт та довідок про вартість виконаних робіт.

Апелянт також вважає, що невірним є висновок суду про пропуск позивачем строку позовної давності.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 27.02.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Данком" на рішення Господарського суду Донецької області від 17.01.2019 у справі № 905/2353/17; встановлено відповідачу строк до 18.03.2019 для подання до суду відзиву на апеляційну скаргу з доказами надсилання відзиву апелянту; призначено справу до розгляду на 26.03.2019 о 10:45год.

12.03.2019 від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№2575), зазначає, що постановою КМУ №805 від 30.09.2015 автомобільну дорогу Єнакієве Шахтарськ Амвросіївка, км 41+800 км 50+000 було внесено до Переліку та визначено обсяг фінансування за цим об'єктом у розмірі 19 805 718, 00грн, однак, пунктом 2 цієї постанови встановлено, що фінансування об'єктів здійснюється з урахуванням обсягу робіт, фактично виконаних та прийнятих у минулих роках; крім того, Постановою КМУ №374 від 08.06.2016 було внесено зміни і виключено автомобільну дорогу Єнакієве Шахтарськ Амвросіївка, км 41+800 км 50+000 з Переліку. Відповідач вважає, що надані позивачем докази в обґрунтування виконання зобов'язань за договором не можуть вважатися належними і допустимими доказами у справі, натомість позивачем не надано належних доказів, що ним остаточно виконано повний перелік робіт відповідно до затвердженої кошторисної документації та здано замовникові завершений поточним ремонтом об'єкт. За таких обставин, просить рішення місцевого господарського суду від 17.01.2019 - залишити без змін.

У судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду 26.03.2019 представник апелянта оголосила доводи апеляційної скарги, просить її задовольнити.

Представник відповідача проти апеляційної скарги заперечує, просить рішення місцевого господарського суду від 17.01.2019 - залишити без змін.

Враховуючи, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду апеляційної скарги, учасники справи висловили свої доводи і вимоги щодо апеляційної скарги, колегія суддів вважає за можливе розглянути скаргу в даному судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи апелянта, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів і вимог апеляційної скарги, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Як встановлено місцевим господарським судом, 25.06.2013 між Службою автомобільних доріг у Донецькій області (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Данком" (підрядник) був укладений договір підряду №2-65, відповідно до пункту 1.1 якого підрядник зобовязався за завданням замовника своїми силами і засобами, на власний ризик виконати послуги з поточного середнього ремонту автомобільної дороги Єнакієве Шахтарськ Амвросіївка, км 41+800 км 50+000 (обєкт) відповідно до затвердженої кошторисної документації та в обумовлений цим договором термін, а замовник - прийняти закінчений поточним середнім ремонтом обєкт і сплатити вартість виконаних послуг.

Згідно з пунктом 2.1 договору, ціна робіт, виконання яких доручається підряднику, становить 27 975 518, 40грн.

Відповідно до пункту 3.1 договору (в редакції додаткової угоди від 06.12.2013), підрядник розпочинає виконання робіт протягом 10 днів з моменту підписання договору і забезпечує їх завершення до 31.12.2013.

Обовязками замовника, зокрема, є своєчасна та в повному обсязі сплата виконаних робіт, а також прийняття виконаних робіт згідно з актом приймання виконаних будівельних робіт (підпункти 4.1.1, 4.1.2 договору).

Розрахунки проводяться шляхом оплати замовником протягом 20 банківських днів, при наявності коштів на бюджетних рахунках, після підписання сторонами акта приймання виконаних будівельних робіт (ф. КБ-2в). Замовник відповідно до вимог, встановлених постановою КМУ від 09.10.2006 №1404, за заявкою підрядника при наявності фінансових ресурсів, може здійснити попередню оплату робіт у розмірі до 30 відсотків річного обсягу фінансування (пункт 12.1 договору).

Оплата виконаних робіт здійснюється за рахунок бюджетних коштів (пункт 12.3 договору).

Зобовязання замовника за договором виникають при наявності відповідних бюджетних призначень (пункт 12.4 договору).

Строк дії договору був встановлений до 31.12.2014 (пункт 17.1 договору).

Додатковою угодою від 06.12.2013 сторони змінили строк дії договору і встановили його до 31.12.2013.

Додатковою угодою від 28.02.2014, тобто уже після закінчення строку дії договору підряду №2-65, сторони домовились про наступне:

"На підставі постанови Кабінету міністрів України від 12 лютого 2014 року №46 "ОСОБА_3 питання використання у 2014 році коштів, залучених у 2012 році під державні гарантії Державним агентством автомобільних доріг" обсяг фінансування послуг з поточного середнього ремонту автомобільної дороги Єнакієве - Шахтарськ - Амвросіївка, км. 41+800 - км. 50+000 по договору №2-65 від 25.06.2013 складає 195 931, 40грн".

Також сторонами як додаток до додаткової угоди від 28.02.2014 був узгоджений графік фінансування робіт з поточного середнього ремонту автомобільної дороги Єнакієве -Шахтарськ - Амвросіївка, км 41+800 - км.50+000, відповідно до якого обсяг фінансування 2014 року складає 27 975 518, 40грн, у тому числі 195 931, 40грн відповідно до постанови КМУ №46 від 12.02.2014 "ОСОБА_3 питання використання у 2014 році коштів, залучених у 2012 році під державні гарантії Державним агентством автомобільних доріг України", а різниця (сума 27 779 587, 00грн) - за рахунок інших джерел фінансування державного бюджету.

На підтвердження виконання обумовлених договором робіт, позивачем до позовної заяви надані копії актів приймання виконаних робіт та довідок про вартість виконаних будівельних робіт за 2013.

Наявність таких документів відповідач заперечив.

Судом першої інстанції встановлено, що копії актів приймання виконаних робіт та довідок про вартість виконаних будівельних робіт за 2013 містять підписи з боку замовника і з боку підрядника.

Проте, з висновку комплексної судово-почеркознавчої експертизи та судово-технічної експертизи документів №11458/11459 від 28.09.2018 вбачається наступне.

Підписи від імені ОСОБА_4 в:

- документі "Справка о стоимости выполненных строительных работ* /и затраты**/ за 2013 г. (Примерная форма №КБ-3)", на другому аркуші документа, в рядку "Заказчик Заместитель начальника Службы автомобильных дорог в Донецкой области ОСОБА_4В.";

- документі "Акт № приемки выполненных строительных работ* за 2013 (Примерная форма №КБ-2в)", на восьмому аркуші документа, в рядку "Принял Заказчик Заместитель начальника Службы автодорог в Донецкой области ОСОБА_4";

- документі "Справка о стоимости выполненных строительных работ* /и затраты**/ за сентябрь 2013 г. (Примерная форма №КБ-3)", на другому аркуші документа, в рядку "Заказчик Заместитель начальника Службы автодорог в Донецкой области ОСОБА_4";

- документі "Акт №1 приемки выполненных строительных работ* за сентябрь 2013г. (Примерная форма №КБ-2в)", на шостому аркуші документа, в рядку "Принял Заказчик Заместитель начальника Служби автодорог в Донецкой

области ОСОБА_4", -

виконані рукописним способом за допомогою пишучого вузла (ів) кулькових ручок, стрижень (і) якої заправлений пастою (ами) чорного кольору для кулькових ручок, без попередньої технічної підготовки та використання технічних засобів ОСОБА_4.

Підписи від імені ОСОБА_5 в:

- документі "Справка о стоимости выполненных строительных работ* /и затраты**/ за 2013 (Примерная форма №КБ-3)", на другому аркуші документа, в рядку "Ведущий инженер ОК ТК и НТ Службы автомобильных дорог в Донецкой области ОСОБА_3С.";

- документі "Акт № приемки выполненных строительных работ* за 2013г. (Примерная форма №КБ-2в)", на восьмому аркуші документа, в рядку "Ведущий инженер ОК ТК и НТ Служби автодорог в Донецкой обл. ОСОБА_3";

- документі "Справка о стоимости выполненных строительных работ* и затраты**/ за сентябрь 2013 г. (Примерная форма №КБ-3)", на другому аркуші документа, в рядку "Ведущий инженер ОК ТК и НТ Служби автодорог Донецкой области ОСОБА_3";

- документі "Акт №1 приемки выполненных строительных работ* сентябрь 2013г. (Примерная форма №КБ-2в)", на шостому аркуші документа, в рядку "Ведущий инженер ОК ТК и НТ Служби автодорог в Донецкой области ОСОБА_3", -

- виконані рукописним способом за допомогою пишучих вузлів кульковій ручок, стрижені яких заправлені пастами синьо-фіолетового кольору для кулькових ручок, без попередньої технічної підготовки та використанню технічних засобів не ОСОБА_6, а іншою особою.

Суд першої інстанції критично оцінив свідчення ОСОБА_6, викладені у заяві від 23.02.2018 у порядку статті 88 Господарського кодексу України, щодо підписання ним актів приймання виконаних будівельних робіт за формою № КБ-2в та довідки про вартість виконаних будівельних робіт за формою №КБ-3, оскільки за результатами експертного дослідження встановлено, що підписи від імені ОСОБА_6 виконані іншою особою; у заяві ОСОБА_6 окрім констатації факту підписання актів і довідок не зазначив інших обставин їх підписання.

Місцевим господарським судом встановлено, що надані позивачем на підтвердження виконання ним у вересні 2013 року за договором копії актів приймання виконаних робіт та довідок про вартість виконаних будівельних робіт за 2013 рік не містять у собі ні періоду виконання робіт (зазначений тільки рік 2013), за виключенням однієї довідки і акта №1 на суму 195 931, 40грн, у яких зазначений період виконання робіт - вересень 2013 року, ні дати їх підписання (зазначений тільки рік 2013 рік), а також з боку відповідача акти і довідки мали бути підписані двома особами заступником начальника Служби ОСОБА_4 і провідним інженером ОК ТК та НТ ОСОБА_6, а у дійсності підписані тільки однією особою - заступником начальника Служби ОСОБА_4, відтак, суд дійшов висновку про неналежність цих доказів і відхилив їх.

При прийнятті рішення судом першої інстанції врахована і та обставина, що довідка про вартість будівельних робіт (КБ-3), акт приймання будівельних робіт (КБ-2в), довідка про вартість будівельних робіт (КБ-3) і акт приймання будівельних робіт (КБ-2в) невідомо коли підписані. Пункт 12.1 договору повязує оплату з датою підписання сторонами актів приймання виконаних будівельних робіт (ф. КБ-2в) - протягом 20 банківських днів після підписання сторонами акта приймання виконаних будівельних робіт (ф. КБ-2в), а оскільки в актах, копії яких додані позивачем до позовної заяви, дата їх підписання не зазначена , то у такому випадку не є можливим встановити строк (термін) оплати за виконані роботи.

Якщо припустити, що документи, з якими укладений між сторонами договір повязує настання строку оплати будівельних робіт (протягом 20 банківських днів після підписання сторонами акта приймання виконаних будівельних робіт (ф. КБ-2в), оформлені належним чином, роботи дійсно були виконані у вересні 2013 року і у вересні 2013 року були підписані довідки про вартість будівельних робіт (КБ-3) і акти приймання будівельних робіт (КБ-2в), то у такому випадку відповідач мав оплатити роботи не пізніше 28 жовтня 2013 року. Оскільки позивачем позов подано до суду 12 жовтня 2017 року, то у такому випадку позивачем пропущено строк позовної давності для стягнення заборгованості, на чому наполягає відповідач у відповідній заяві, поданій суду першої інстанції.

Місцевим господарським судом також встановлено, що постановою Кабінету Міністрів України від 12.02.2014 №46 було затверджено перелік обєктів будівництва, реконструкції, капітального та поточного ремонту автомобільних доріг загального користування державного і місцевого значення та обсяги їх фінансування у 2014 році за рахунок коштів, залучених у 2012 році під державні гарантії Державним агентством автомобільних доріг, згідно з додатком, до якого внесено, зокрема, автомобільну дорогу Єнакієве - Шахтарськ - Амвросіївка, км 41+800 - км 50+000, обсяг фінансування передбачено у розмірі 200 тис.грн. Однак, пунктом 2 встановлено, що фінансування обєктів будівництва, реконструкції, капітального та поточного ремонту автомобільних доріг загального користування державного і місцевого значення здійснюється з урахуванням обсягу фактично виконаних у минулих роках робіт.

До того ж, у постанові Кабінету Міністрів України від 17.06.2015 №498 цей обєкт спочатку не був зазначений, а був включений постановою від 30.09.2015 №805, а потім постановою від 08.06.2016 №373 додаток 2 до постанови Кабінету Міністрів України від 17.06.2015 № 498 викладений у новій редакції і автомобільна дорога Єнакієве Шахтарськ Амвросіївка, км 41+800 км 50+000 була вилучена з переліку обєктів будівництва, реконструкції, капітального та поточного ремонту автомобільних доріг загального користування державного і місцевого значення, роботи на яких виконано у 2010-2014 роках, та обсяги їх фінансування у 2016 році за рахунок коштів, залучених у попередні роки під державні гарантії Державним агентством автомобільних доріг.

Суд першої інстанції не прийняв в якості належних доказів виконання робіт за договором додані позивачем до позовної заяви копію договору №400/13 на надання послуг (робіт), укладеного між ДП "Центр науково-технічного супроводу дорожніх робіт та сертифікації дорожньої продукції" (виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Данком" (замовник), відповідно до якого виконавець зобовязався надавати послуги (роботи) на обєкті поточного середнього ремонту автомобільної дороги державного значення Т-05-17 Єнакієве-Шахтарськ-Амвросіївна на ділянці км 41 + 800 км 50 + 000, а також копії рапортів про роботу будівельної машини (механізму), оскільки вказаний договір не містить дати його укладання, в ньому лише зазначено, що він діє до 31.12.2013; як вбачається з копій рапортів, вони мають бути підписані як з боку машиніста так і з боку техніка нормувальника, однак, жодний із рапортів не містить підпису з боку техніка нормувальника; вказані рапорти складені за період з 01.10.2013 по 30.10.2013, тобто, за відсутності дати укладання договору неможливо встановити, чи в межах дії означеного договору були надані відповідні послуги; вказані рапорти не містять посилання на договір №400/13.

Судом першої інстанції також зазначено, що сам по собі факт наявності зареєстрованих зобовязань не є підставою для стягнення відповідних коштів, оскільки позивачем не надано належних первинних документів, на підставі яких має бути здійснена оплата робіт за договором.

Апеляційним господарським судом встановлено, що згідно повідомлення про акцепт пропозиції конкурсних торгів від 03.06.2013 №12-1615, наданого позивачем в обґрунтування позовних вимог, надісланого Службою автомобільних доріг у Донецькій області Товариству з обмеженою відповідальністю "Данком", предметом закупівлі є, зокрема автомобільна дорога Єнакієве Шахтарськ Амвросіївка, км 41+800 км 50+000; строк виконання робіт - 2014 рік.

У первісній редакції договору підряду №2-65 пунктом 3.1. було передбачено, що підрядник розпочинає виконання робіт протягом 10 (десяти) днів з моменту підписання договору і забезпечує їх завершення до 31.12.2014.

Відповідно до пункту 15.3 договору, умови договору не повинні змінюватись, крім передбачених договором випадків, які не стосуються зміни строку виконання робіт у сторону зменшення.

Згідно статті 40 Закону України "Про здійснення державних закупівель" (у редакції, що діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин), умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту пропозиції конкурсних торгів або цінової пропозиції (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі. Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов'язань сторонами у повному обсязі, крім випадків: 1) зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника; 2) зміни ціни за одиницю товару не більш як на 10 відсотків у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі; 3) покращення якості предмета закупівлі за умови, що таке покращення не призведе до збільшення суми, визначеної у договорі; 4) продовження строку дії договору та виконання зобов'язань щодо передачі товару, виконання робіт, надання послуг у разі виникнення документально підтверджених об'єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі форс-мажорних обставин, затримки фінансування витрат замовника за умови, що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної у договорі; 5) зміни умов у зв'язку із застосуванням положень частини шостої цієї статті; 6) узгодженої зміни ціни в бік зменшення (без зміни кількості (обсягу) та якості товарів, робіт і послуг); 7) зміни ціни у звязку із зміною ставок податків і зборів пропорційно до змін таких ставок; 8) зміни встановленого згідно із законодавством органами державної статистики індексу інфляції, зміни курсу іноземної валюти у разі встановлення в договорі про закупівлю порядку зміни ціни залежно від зміни такого курсу, зміни біржових котирувань, регульованих цін (тарифів) і нормативів, які застосовуються в договорі про закупівлю.

Проте, як вбачається із матеріалів справи, всупереч умовам договору, вимогам закону, сторонами у справі після підписання договору додатковою угодою від 06.12.2013 було змінено істотну умову договору - строк виконання робіт, і викладено пункт 3.1. договору у новій редакції, а саме, підрядник має забезпечити завершення робіт до 31.12.2013.

Матеріали справи не містять відомостей про зміну обставин, що обумовили внесення змін до договору щодо строку його виконання всупереч відомостям, зазначеним у повідомленні про акцепт конкурсних торгів, всупереч умовам договору і вимогам закону, якими передбачено, що істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов'язань сторонами у повному обсязі.

Апеляційним господарським судом також встановлено, що у довідці про вартість будівельних робіт (КБ-3), акті приймання будівельних робіт (КБ-2в), довідка про вартість будівельних робіт (КБ-3) і акті приймання будівельних робіт (КБ-2в) підписи з боку замовника не скріплені печаткою Служби автомобільних доріг у Донецькій області, хоча наявна графа "місце печатки"; з боку ТОВ "Данком" підпис директора печаткою скріплений.

Згідно матеріалів справи, у липні 2014 року позивач звертався до відповідача із листом вих.№13 від 18.07.2014, в якому повідомляв про обсяги виконаних робіт, проте, не зазначено дати виконання робіт; відсутні посилання на зазначені вище акти і довідки; не вказано щодо їх підписання і прийняття робіт відповідачем.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, колегія суддів апеляційного господарського суду виходить з такого.

Стаття 11 Цивільного кодексу України вказує, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

Як зазначено в статті 174 Господарського кодексу України, господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Таке ж положення міститься і в статті 173 Господарського кодексу України.

Відповідно до статті 837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

За своїм змістом укладений між сторонами у справі договір підряду є договором будівельного підряду.

Згідно з частиною 1 статті 875 Цивільного кодексу України, за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх

Відповідно до частини 2 статті 875 Цивільного кодексу України, договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов'язаних з місцезнаходженням об'єкта.

За умовами укладеного між сторонами договору, підрядник зобов'язався виконати до 31.12.2013 (у редакції додаткової угоди від 06.12.2013) поточний середній ремонт автомобільної дороги Єнакієве Шахтарськ Амвросіївка, км 41+800 км 50+000 (обєкт) відповідно до затвердженої кошторисної документації та в обумовлений цим договором строк, а замовник - прийняти закінчений поточним середнім ремонтом обєкт і сплатити вартість виконаних послуг.

При цьому, за умовами договору, підставою для оплати виконаних послуг є підписаний сторонами акт приймання виконаних будівельних робіт (ф. КБ-2в), до якого додається довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (ф. КБ-3).

Відповідно до частини 4 статті 882 Цивільного кодексу України, передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами.

Згідно матеріалів справи, за умовами додаткової угоди від 06.12.2013, строк дії договору сплив 31.12.2013; матеріали справи не містять доказів продовження сторонами строку дії договору, хоча згідно акцепту пропозиції конкурсних торгів строк виконання робіт - 2014 рік.

Відповідно до статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (у редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин), первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем належними та допустимими доказами не доведено факт виконання у 2013 році робіт (ремонту автомобільної дороги Єнакієве Шахтарськ Амвросіївка, км 41+800 км 50+000) на суму 19 402 571, 60грн, виходячи з такого.

Відповідач заперечує наявність наданих позивачем актів, вказуючи, що такі роботи не приймались, акти не підписувались.

Як встановлено судом першої інстанції і вбачається із матеріалів справи, надані позивачем на підтвердження виконання ним у 2013 році ремонту автомобільної договору за договором копії актів приймання виконаних робіт та довідок про вартість виконаних будівельних робіт за 2013 рік не містять у собі:

- періоду виконання робіт (за виключенням однієї довідки і акта №1 на суму 195 931, 40грн, у яких зазначений період виконання робіт - вересень 2013 року);

- конкретної дати як обов'язкового реквізиту первинного документа;

- з боку відповідача акти і довідки мали бути підписані двома особами заступником начальника Служби ОСОБА_4 і провідним інженером ОК ТК та НТ ОСОБА_6, про що у наданих позивачем документах відведені відповідні графи, проте, у дійсності підписані тільки однією особою - заступником начальника Служби ОСОБА_4 Матеріали справи не містять доказів, що дана особа відповідальна за прийняття цих робіт.

- на актах і довідках також відсутній відбиток печатки відповідача, хоча відповідна графа для печатки відведена.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що надані позивачем документи не відповідають усім встановленим законом вимогам до первинного документа.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відтак, звертаючись до суду із вимогою про стягнення з відповідача заборгованості за договором, позивач має у відповідності до положень чинного господарського процесуального законодавства надати суду належні і допустимі докази виконання ним робіт згідно з умовами укладеного сторонами договору підряду, та коли саме підписані вищезазначені акти та довідки.

Проте, позивачем таких доказів до позовної заяви додано не було.

Суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апелянта, що висновок експертизи, яким підтверджено, що підпис від імені ОСОБА_6 в актах приймання виконаних будівельних робіт і довідці про вартість виконаних будівельних робіт та витрат, підписано не ОСОБА_6, а іншою особою, у сукупності з іншими доказами не можна вважати у повній мірі достовірним доказом недійсності актів виконаних робіт та довідок про вартість виконаних робіт, оскільки матеріали справи не містять заперечень позивача щодо результатів проведеної експертизи, більше того, саме позивач наполягав на проведенні судово-почеркознавчої експертизи, яка на його думку, мала встановити обставини щодо дійсності актів виконаних робіт та довідок про вартість виконаних робіт.

Досліджуючи висновок експерта, судова колегія приймає його як належний і допустимий доказів, оскільки дослідницька частина відповідає здійсненим експертом висновкам; експертне дослідження було виконано комісією експертів, які мають відповідний досвід, про що зазначено у вступній частині висновку.

В силу статті 13 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних з вчиненням чи невчинення нею процесуальних дій.

Доводи апелянта, що наявність навіть і одного підпису на актах виконаних робіт і довідках про вартість виконаних робіт достатньо для визнання цих доказів належними і допустимими на підтвердження позовних вимог не ґрунтуються на положеннях статей 76, 78 Господарського процесуального кодексу України, і спростовуються самими актами і довідками, за якими з боку відповідача передбачена необхідність підписів двох представників та мали бути скріплені печаткою (без печатки - з липня 2017 року).

За таких обставин, колегія суддів відхиляє і доводи апелянта про те, що акти приймання будівельних робіт та довідки про вартість виконаних робіт не містять будь-яких заперечень відповідача стосовно обсягу виконаних робіт або їх якості, оскільки судом встановлено, що надані позивачем акти і довідки не є належними і допустимими доказами на підтвердження виконання позивачем робіт за договором.

Місцевим господарським судом вірно зазначено, що із матеріалів справи не вбачається, коли були підписані довідка про вартість будівельних робіт і акт приймання будівельних робіт; в актах і довідках, копії яких додані позивачем до позовної заяви, конкретна дата їх підписання не зазначена; матеріали справи не містять доказів звернення позивача до відповідача з вимогою сплатити заборгованість за договором у порядку статті 530 Цивільного кодексу України.

У свою чергу, апелянтом не спростовано обґрунтованих висновків суду першої інстанції, що позивачем не надано належних доказів, що ним остаточно виконано повний перелік робіт відповідно до затвердженої кошторисної документації та здано замовникові завершений поточним ремонтом об'єкт.

Щодо доводів апелянта, що фінансування об'єкту було передбачено, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає таке.

За умовами укладеного між сторонами договору, оплата виконаних робіт здійснюється за рахунок бюджетних коштів, а зобовязання замовника за договором виникають при наявності відповідних бюджетних призначень.

Відповідно до статті 40 Закону України "Про здійснення державних закупівель" (у редакції, що діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин), бюджетні зобов'язання, що випливають з договору про закупівлю, укладеного у формі електронного документа, підлягають реєстрації та обліку центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, на загальних підставах.

Те, що відповідні бюджетні призначення були передбачені постановою Кабінету Міністрів України і були зареєстровані свідчать лише про виконання відповідачем вимог закону щодо необхідності реєстрації бюджетних зобов'язань за укладеним договором і не змінюють обов'язку позивача довести належними і допустимими доказами ті обставини, на які він посилається у позовній заяві; саме по собі виділення державою грошових коштів на проведення певних робіт і реєстрація бюджетних зобов'язань не свідчать про їх належне виконання підрядником, прийняття уповноваженим органом і не може бути самостійною правовою підставою для задоволення позовних вимог.

До того ж, пунктом 2 постанови КМУ №498 встановлено, що фінансування обєктів будівництва, реконструкції, капітального та поточного ремонту автомобільних доріг загального користування державного і місцевого значення здійснюється з урахуванням обсягу фактично виконаних у минулих роках робіт.

А у даному випадку позивачем належними і допустимими доказами не підтверджено виконання і прийняття робіт відповідачем у передбаченому договором порядку.

До того ж, у постанові Кабінету Міністрів України від 17.06.2015 №498 цей обєкт спочатку не був зазначений, а був включений постановою від 30.09.2015 №805; у подальшому постановою КМУ від 08.06.2016 №373 автомобільна дорога Єнакієве Шахтарськ Амвросіївка, км 41+800 км 50+000 була вилучена з переліку обєктів будівництва, реконструкції, капітального та поточного ремонту автомобільних доріг загального користування державного і місцевого значення, роботи на яких виконано у 2010-2014 роках, та обсяги їх фінансування у 2016 році за рахунок коштів, залучених у попередні роки під державні гарантії Державним агентством автомобільних доріг.

Як вірно зазначено місцевим господарським судом, зміна чинного законодавства автоматично не змінює умов укладеного між сторонами договору.

Суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апелянта, що висновок суду про пропуск позивачем строку позовної давності є невірним, оскільки у будь-якому випадку позивачем не доведено суду належними і допустимими доказами обґрунтованість позовних вимог, відтак, судом першої інстанції у відповідності до положень чинного господарського процесуального кодексу відмовлено у задоволенні позовних вимог.

З огляду на викладене, враховуючи, що місцевий господарський суд забезпечив дотримання вимог чинного законодавства щодо всебічного, повного та обєктивного дослідження усіх фактичних обставин справи та дав належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, а доводи апелянта не є підставою для скасування рішення суду, ухваленого з дотриманням норм процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду від 17.01.2019 у справі №905/2353/17 слід залишити без змін.

При цьому, аналізуючи питання обсягу дослідження доводів апелянта, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У даній справі апелянту було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 256, 269, 270, 273, п. 1 ч. 1 ст. 275, 276, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Данком" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Донецької області від 17.01.2019 у справі №905/2353/17 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття; порядок і строки оскарження передбачені статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 05.04.2019

Головуючий суддя Л.М. Здоровко

Суддя Л.І. Бородіна

Суддя В.В. Лакіза