ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" квітня 2019 р. м. Київ Справа № 911/297/19

Господарський суд Київської області у складі головуючого судді Янюк О.С. за участю секретаря судового засідання Мірошніченко В.В. розглянув у судовому засіданні

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Пресса От и До», м.Черкаси

до Дочірнього підприємства «Рітейл Центр», м.Ірпінь Київської області

про стягнення заборгованості

За участю представників від:

позивача: не з'явився;

вiдповiдача: Волтарніст М.О. (довіреність б/н від 02.01.2019, посвідчення адвоката, видане на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №2514 від 30.03.2006)

1. Стислий виклад позицій учасників справи (заяви по суті справи)

28.01.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю «Пресса От и До» (далі - позивач, ТОВ «Пресса От и До») звернулось до Господарського суду Київської області (далі - суд) із позовною заявою до Дочірнього підприємства «Рітейл Центр» (далі - відповідач, ДП «Рітейл Центр») про стягнення з останнього заборгованості у розмірі 29 943,38грн. Крім того, позивач просить суд покласти судові витрати на відповідача.

Позовну заяву обґрунтовує ст.ст. 526, 530 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та вказує на неналежне виконання відповідачем умов договору №РЦ024190 від 17.01.2014 в частині не здійснення оплати за поставлений товар.

Відповідач скористався правом, передбаченим ст. 178 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), та подав відзив на позовну заяву у якій зазначив, що позивачем не було надано ДП «Рітейл Центр» належним чином оформлені видаткові накладні та відповідних документів, передбачених п. 3.6 договору №РЦ024190 від 17.01.2014, а відтак у останнього наявне право затримати оплату товару. Вказує, що відповідний товар позивача не реалізований, а тому у відповідача не настав обов'язок щодо його оплати. За таких обставин, просить суд у позові відмовити.

Під час судового засідання відповідач проти позову заперечив та надав пояснення аналогічні викладеним у відзиві.

2. Заяви та клопотання учасників справи з процесуальних питань, результати їх вирішення

11.03.2019 під час судового засідання відповідачем було заявлено суду клопотання про поновлення пропущеного строку встановленого судом для подачі відзиву, яке судом з урахуванням положень ст. 119 ГПК України було задоволено та встановлено строк для подачі відзиву до 02.04.2019, про що винесено відповідну протокольну ухвалу від 11.03.2019 (протокол судового засідання від 11.03.2019).

3. Процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 15.02.2019, після усунення позивачем недоліків позовної заяви, зокрема, відкрито провадження у справі та постановлено здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження; призначено судове засідання на 11.03.2019; запропоновано відповідачу надати відзив на позовну заяву у порядку ст. 178 ГПК України у строк до 06.03.2019.

На підставі ст. 216 ГПК України у судового засідання було оголошено перерву до 01.04.2019.

У судове засідання 01.04.2019 позивач не з'явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином та своєчасно (т. 1 а.с. 151), явка обов'язковою судом не визнавалась, а тому ураховуючи положення ст. 42 ГПК України, суд визнав за можливе розглянути справу без участі позивача за наявними у ній матеріалами.

На підставі ст. 233 ГПК України, у судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

4. Фактичні обставини, встановлені судом, із посиланням на докази

17.01.2014 між ДП «Рітейл Центр» (покупець) та ТОВ «Пресса от и до» укладено договір №РЦ 024190 (далі - Договір-1, т. 1 а.с. 17-22) відповідно до п. 1.1 якого постачальник зобов'язується в порядку та на умовах, визначених цим Договором, та у відповідності з замовленням покупця поставити товар, а покупець зобов'язується в порядку та на умовах, визначених цим Договором, прийняти товар і оплатити його вартість за цінами, зазначеними в накладній, та які не можуть перевищувати цін, узгоджених у специфікації.

Товар поставляється постачальником у відповідності з замовленням покупця по асортименту, кількості та цінам в строк зазначений в замовленні. Замовлення можуть надаватись постачальнику письмово, по факсу, електронній пошті або в іншій формі, прийнятній для сторін. В будь-якому випадку прийняття замовлення постачальником повинно бути підтверджено (погоджено) в погодженій сторонами формі (п.3.1, 3.2 Договору-1).

Пунктом 7.9 Договору-1 передбачено, що оплата за товар здійснюється в національній валюті в безготівковому порядку шляхом перерахування коштів на банківський рахунок постачальника після його реалізації кожні 45 днів. При цьому сторони домовились про те, що покупець здійснює оплату поставленого товару тільки у випадку, якщо сума за розрахунковий період буде складати не менше ніж 500,00грн з кожного магазину.

Даний договір набирає силу з моменту підписання сторонами і діє до 31.12.2017 (п. 10.1 Договору-1).

На підтвердження поставки товару по Договору-1 продавцем надано суду ряд видаткових накладних, товарно-транспортних накладних та накладних на повернення товару (т. 1 а.с. 34-124), а саме:

№ПР-0001597 від 09.02.2018 на суму 55,70грн;

№ПР-0001512 від 09.02.2018 на суму 354,02грн;

№ПР-0000954 від 26.01.2018 на суму 55,70грн, за якою було повернуто товар на суму 31,00грн, що підтверджується накладною на повернення № від 09.02.2018;

№ПР-0000885 від 26.01.2018 на суму 1 516,77грн, за якою було повернуто товар на суму 45,42грн, що підтверджується накладною на повернення № від 09.02.2018;

№ПР-0000612 від 22.01.2018 на суму 1 368,07грн, за якою було повернуто товар, на суму 98,34грн, що підтверджується накладними на повернення № від 09.02.2018, № від 26.01.2018;

№ПР-0000261 від 12.01.2018 на суму 414,30грн, за якою було повернуто товар на суму 146,22грн, що підтверджується накладною на повернення № від 22.01.2018;

№ПР-0000347 від 12.01.2018 на суму 55,70грн, за якою було повернуто товар на суму 15,50грн, що підтверджується накладною на повернення № від 26.01.2018;

№ПР-0000095 від 05.01.2018 на суму 226,55грн, за якою було повернуто товар на суму 27,95грн, що підтверджується накладною на повернення № від 22.01.2018;

№ПР-07557 від 29.12.2017 на суму 691,70грн, за якою було повернуто товар на суму 24,00грн, що підтверджується накладною на повернення № від 22.01.2018;

№ПР-07601 від 29.12.2017 на суму 866,10грн, за якою було повернуто товар на суму 90,00грн, що підтверджується накладною на повернення № від 26.01.2018;

№ПР-07298 від 22.12.2017 на суму 1 016,15грн, за якою було повернуто товар, на суму 72,02грн, що підтверджується накладними на повернення: № від 22.01.2018 та № від 29.12.2017;

№ПР-07380 від 22.12.2017 на суму 187,20грн, за якою було повернуто товар на суму 12,35грн, що підтверджується накладною на повернення № від 29.12.2017;

№ПР-06960 від 15.12.2017 на суму 888,55грн, за якою було повернуто товар на суму 293,95грн, що підтверджується накладною на повернення: № від 22.12.2017;

№ПР-07047 від 15.12.2017 на суму 41,20грн, за якою було повернуто товар на суму 28,85грн, що підтверджується накладною на повернення № від 22.12.2017;

№ПР-06611 від 08.12.2017 на суму 874,00грн, за якою було повернуто товар на суму 122,75грн, що підтверджується накладною на повернення № від 22.12.2017;

№ПР-06717 від 08.12.2017 на суму 72,20грн, за якою було повернуто товар на суму 15,50грн, що підтверджується накладною на повернення № від 22.12.2017;

№ПР-06381 від 01.12.2017 на суму 170,05грн; за якою було повернуто товар на суму 51,70грн, що підтверджується накладними на повернення № від 29.12.2017 та № від 08.12.2017;

№ПР-06307 від 01.12.2017 на суму 1 584,70грн, за якою було повернуто товар на суму 178,18грн, що підтверджується накладними на повернення № від 29.12.2017 та № від 08.12.2017.

Так, у відповідних видаткових зазначено ідентифікуючі ознаки постачальника (ТОВ «Пресса от и до»), одержувача (ДП «Рітейл Центр», адреси доставки; та підстава: Договір №ПР2-000032 від 01.09.2014.

Крім того, продавцем також надано суду ряд накладних на повернення (т. 1 а.с. 98-99, 114, 118, 120, 122-124), а саме:

№ від 09.02.2018 на суму 152,02грн (підстава №ПР-0001203 від 02.02.2018);

№ від 09.02.2018 на суму 24,70грн (підстава №ПР-0001282 від 02.02.2018);

№ від 22.12.2017 на суму 23,00грн; № від 08.12.2017 на суму 15,50грн; № від 01.12.2017 на суму 23,95грн (підстава №ПР-06066 від 24.11.2017);

№ від 08.12.2017 на суму 199,80грн (підстава №ПР-05311 від 10.11.2017);

№ від 01.12.2017 на суму 25,95грн (підстава №ПР-05655 від 17.11.2017);

№ від 01.12.2017 на суму 113,67грн (підстава №ПР-05992 від 24.11.2017);

№ від 01.12.2017 на суму 27,00грн (підстава №ПР-04682 від 27.10.2017).

Проте, позивачем не було надано суду відповідних видаткових та товарно-транспортних накладних за якими було поставлено відповідний товар.

Водночас, позивачем надано суду виписку по рахунку із банківської устави, із змісту якої вбачається, що позивачем було оплачено поставлений йому товар, згідно Договору-1 на загальну суму 7 200,00грн (т. 1 а.с. 29-30).

Крім того, 17.01.2017 між ДП «Рітейл Центр» (виконавець) та ТОВ «Пресса от и до» (замовник) укладено Договір про надання послуг №ВЗ РЦ024190 (далі - Договір-2, т. 1 а.с. 23-27), відповідно до п. 1.1 якого в порядку та на умовах визначених цим договором замовник доручає виконавцеві, а виконавець зобов'язується надати замовнику за плату маркетингові послуги, вказані в підпункті 1.2 даного Договору, стосовно товарів, поставлених замовником згідно з Договором-1 в мережу магазинів виконавця «Фуршет», вказаних в додатку №1 до цього договору.

Цей договір набирає чинності з дати його підписання сторонами та скріплення печатками і діє до 31.12.2017 включно (п. 7.1 Договору-2).

08.10.2018 позивачем було направлено відповідачу вимогу про сплату коштів. У якій вимагав у 7-ми денний строк оплатити ТОВ «Пресса от и до» поставлений ДП «Рітейл Центр» товар в сумі 29 943,38грн. Проте зазначена вимога відповідачем виконана не було, доказів протилежного суду учасниками справи надано не було.

5. Щодо порушеного права

Ураховуючи те, що відповідач у добровільному порядку не сплатив позивачу заборгованість у розмірі 29 943,38грн, останній звернувся із даним позовом до суду.

6. Норми права, які застосував суд

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України (ч. 1 ст. 175 ГК України).

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України та ст. 174 ГК України, зокрема, з договорів та інших правочинів (угод).

Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. Із наведеною нормою узгоджується ч. 1 ст. 265 ГК України.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Приписами ч. 2 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.

Водночас, згідно із ч.ч. 1,2 ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Відповідно до абз. 11 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Згідно із ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», зокрема, первинні документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Пунктом 2.5 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 (далі - Положення) передбачено, що документ має бути підписаний особисто, а підпис може бути скріплений печаткою. Електронний підпис накладається відповідно до законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною 1 ст. 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ч. 1 ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Так, ч. 2 ст. 164 ГПК України встановлено, що позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів (ч. 4 ст. 74 ГПК України).

7. Висновки суду

Як встановлено судом, правовідносини між сторонами виникли на підставі Договору №РЦ 024190 від 17.01.2014, який за своєю правовою природою є договором поставки, який недійсним у судовому порядку не визнавався, у зв'язку з чим, у силу ст. 629 ЦК України, він є обов'язковим для виконання сторонами.

Як зазначає позивач у своїй позовній заяві у відповідача наявна заборгованість саме за невиконання умов Договору №РЦ 024190 від 17.01.2014, проте, ТОВ «Пресса от и до» не було надано суду жодних належних та допустимих доказів у розумінні ст. 76-79 ГПК України на підтвердження факту поставки за Договором №РЦ 024190 від 17.01.2014.

Разом з цим, із матеріалів справи вбачається, що позивачем на підтвердження заборгованості відповідача перед ТОВ «Пресса от и до» надано суду ряд видаткових та товарно-транспортних накладних, із змісту яких вбачається, що позивачем було поставлено товар на виконання договору №ПР2-000032 від 01.09.2014. Проте, зазначеного договору суду надано не було.

Водночас, суд погоджується із твердженням відповідача про те, що видаткові накладні складені без дотримання вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», оскільки в останніх не зазначено посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції та інших даних, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Інших доказів, які б вказували на протилежне позивачем суду надано не було, а відтак суд дійшов висновку про недоведеність та безпідставність заявник позовних вимог, у зв'язку із чим відмовляє у їх задоволенні.

8. Докази, відхилені судом та мотиви їх відхилення.

У матеріалах справи наявний Договір-2, який не може прийматись судом до уваги, оскільки позивачем не було зазначено, які саме обставини підтверджує вказаний договір.

Твердження відповідача про те, що у видаткових накладних відсутнє посилання на довіреність, а також відсутні копії довіреностей на отримання даного виду товару для підприємства або інших документів на підтвердження повноважень суд до уваги не приймає, оскільки Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та Положенням не вимагається обов'язкового оформлення довіреності на отримання відповідного товару.

Твердження відповідача про те, що видаткові накладені не містять на собі печатку ДП «Рітейл Центр» суд до ваги не приймає, оскільки Положенням визначено, що підпис особи, яка отримує товар, може бути скріплений печаткою.

Твердження відповідача про те, що позивачем не було надано останньому документи, визначені у п. 3.6 Договору-1, суд до уваги не приймає, оскільки ТОВ «Пресса от и до» не було надано суду взагалі жодних доказів на виконання Договору №РЦ 024190 від 17.01.2014.

Твердження відповідача про те, що товар поставлений позивачем на даний час не реалізований, судом до уваги не приймається, оскільки ДП «Рітейл Центр» не було надано суду належних та допустимих доказів у розумінні ст. 76-79 ГПК України на підтвердження зазначеної обставини.

9. Щодо судових витрат.

Відповідно до ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати пов'язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно із ч. 1 ст. 124 ГПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв'язку із розглядом справи.

Частиною 2 ст. 161 ГПК України передбачено, що заявами по суті справи, зокрема, є: позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив).

Як зазначено ТОВ «Пресса от и до» у позовній заяві: «сума судових витрат, які позивач поніс та очікує понести в зв'язку із розглядом справи, складається із суми судового збору в розмірі 1 762,00грн».

Відповідно до положень ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи на те, що суд дійшов висновку про недоведеність та безпідставність заявник позовних вимог, то судовий збір у даній справі покладається на позивача.

У свою чергу, ДП «Рітейл Центр» у відзиві зазначив, що: «попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, які відповідач поніс і які очікує понести в зв'язку з розглядом справи: очікує понести поштові витрати». Крім того, у відзиві відповідач просить покласти судові витрати на позивача.

Так, ч. 2 ст. 124 ГПК України встановлено, що у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Проте, відповідачем не було надано суду відповідного попереднього розрахунку судових витрат, як того вимагають вищевказані положення Закону, а відтак суд дійшов висновку про відмову у відшкодуванні відповідних витрат.

Керуючись ст.ст. 7, 20, 42, 73-74, 77-80, 86, 123-124, 129, 233, 236-238, 240 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ТОВ «Пресса от и до» відмовити повністю.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення до Північного апеляційного господарського суду у порядку, визначеному ст. 257 та з урахуванням п.17.5 п.17 Перехідних положень ГПК України.

Повний текст рішення буде складено протягом 5 днів з дня оголошення даної вступної та резолютивної частин рішення.

Суддя О.С. Янюк

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 08.04.2019