ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

09.04.2019 м.Харків Справа № 905/123/19

Господарський суд Донецької області у складі судді Лейби М.О., при секретарі судового засідання Григорєвій М.В., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю КОССАД ВОСТОК, м.Київ,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Щедрий врожай Полтавщини, м.Краматорськ, Донецька область

про стягнення 4486005,48 грн.

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_1, дов. №1 від 13.12.18р., свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №3787 від 25.06.2009р.

від відповідача: не зявився

Суть справи:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю КОССАД ВОСТОК, м.Київ, звернувся до господарського суду Донецької області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю Щедрий врожай Полтавщини, м.Краматорськ, Донецька область, про стягнення боргу у сумі 4486005,48 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору поставки №UCV-SCHVP-2016.09.28 від 28.09.2016р. в частині оплати отриманого товару.

В якості правової підстави позову позивач посилається, зокрема, на положення ст.ст.525, 526, 625 Цивільного кодексу України.

Автоматичним розподілом автоматизованої системи документообігу господарського суду Донецької області сформовано судову справу, якій присвоєно єдиний унікальний номер судової справи №905/123/19.

Ухвалою господарського суду від 21.01.19р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №905/123/19; дану справу визначено розглядати за правилами загального позовного провадження та підготовче засідання призначено на 19.02.19р.

Ухвалою суду від 19.02.19р. підготовче засідання відкладено на 05.03.19р.

19.02.19р. через канцелярію суду від позивача надійшло клопотання від 19.02.19р. №19/02/19-1 про доручення до матеріалів справи додаткових документів.

26.02.19р. через канцелярію суду від позивача надійшов лист з додатками від 21.02.19р. №21/02/19-1.

04.03.19р. через канцелярію суду від позивача надійшло клопотання №28/02/19-1 від 28.02.19р., в якому він просить суд розглянути можливість розгляду справи за вже наявними матеріалами, без участі представника позивача.

Ухвалою суду від 05.03.19р. підготовче засідання відкладено на 19.03.19р.

15.03.19р. через канцелярію суду від позивача надійшло клопотання №12/03/19-2 від 12.03.19р., в якому він просить розглянути можливість розгляду справи за вже наявними матеріалами, без участі представника позивача.

Ухвалою суду від 19.03.19р. закрито підготовче провадження у справі №905/123/19; призначено справу до судового розгляду по суті на 09.04.2019р.

Представник позивача у судове засідання 09.04.2019р. зявився та наполягав на задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача у судове засідання 09.04.2019р. не зявився про місце, час та дату проведення судового засідання був повідомлений належним чином.

Відзив на позов та документи, що підтверджують заперечення проти позову відповідачем до суду не надані.

Стаття 42 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. При цьому, норми вказаної статті зобовязують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Відповідно до ч.2 ст.178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Згідно ч.ч.1, 3 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Враховуючи, що відповідач в судові засідання не з'явився, суд вважає за необхідне розглянути спір по суті за наявними матеріалами.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

28.09.2016р. між Товариством з обмеженою відповідальністю КОССАД ВОСТОК (Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю Щедрий врожай Полтавщини (Покупець) укладено договір №UCV-SCHVP-2016.09.28, згідно п.1.1 якого Постачальник зобовязується протягом терміну дії цього договору передати у власність Покупця насіння сільськогосподарських культур (товар), а Покупець зобовязується прийняти товар від Постачальника та оплатити його в порядку та на умовах, визначених цим договором.

Найменування, одиниця виміру, асортимент, номенклатура, ціна за одиницю товару, кількість товару, порядок та строки поставки, а також порядок і строки оплати товару визначаються у специфікаціях, які складаються і узгоджуються Постачальником на підставі та згідно замовлень Покупця, підписуються уповноваженими представниками сторін та є невідємними частинами договору (п.1.2 договору).

Відповідно до п.2.1 договору умови цього договору викладені сторонами у відповідності до вимог Міжнародних правил щодо тлумачення термінів «Інкотермс» (в редакції 2010 року), які застосовуються із урахуванням особливостей, повязаних із внутрішньодержавним характером цього договору, а також тих особливостей, що випливають із умов цього договору.

Поставка товару здійснюється на умовах, визначених у специфікаціях до договору. Сторони можуть дійти до згоди щодо інших умов поставки товару, про що сторони зазначають у додатковій угоді до відповідної специфікації, яка підписується уповноваженими представниками сторін та є невідємною частиною договору (п.2.4 договору).

Сторони домовилися вважати датою поставки дату передачі товару уповноваженому представнику Покупця, що зазначена у відповідній видатковій накладній на товар, яка підписана уповноваженими представниками сторін. З дати поставки товару до Покупця переходить право власності на такий товар, а також ризик його випадкового знищення чи пошкодження. До отримання товару Покупцем вказані ризики несе Постачальник (п.2.5, п.2.6 договору).

Згідно п.3.1-п.3.3 договору загальна вартість цього договору визначається загальною кількістю та ціною товару, які постачаються по цьому договору, у відповідності до специфікацій, які є невідємною частиною цього договору. Ціна товару, постачання якого є предметом цього договору, встановлюються в національній валюті України та вказуються у специфікаціях, які підписуються уповноваженими представниками сторін та є невідємною частиною цього договору. Також у кожній специфікації сторони зазначають грошовий еквівалент вартості товару в іноземній валюті Євро за курсом НБУ на дату складання такої специфікації. Оплата за товар здійснюється шляхом перерахування Покупцем на користь Постачальника вартості товару в порядку та у строки, що визначені такою специфікацією.

При здійсненні оплати Покупець зобовязується вказати у платіжному дорученні дату та номер цього договору, а також номер рахунку, виставленого Постачальником, згідно якого здійснюється оплата (п.3.8 договору).

Цей договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін і діє до 31.12.2017р., але у будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх обовязків за цим договором (п.9.1 договору).

Договір підписано представниками сторін та скріплено печатками юридичних осіб.

Згідно специфікації №2 від 01.02.2017р. до договору №UCV-SCHVP-2016.09.28 від 28.09.2016р. сторонами узгоджено поставку товару: насіння соняшника Кларіса КЛ, у кількості 300 мішків, ціною 2329,92 грн. за од. з ПДВ; насіння соняшника Фабіола КС, у кількості 300 мішків, ціною 2126,05 грн. за од. з ПДВ; насіння соняшника Європа КЛП, у кількості 1000 мішків, ціною 2329,92 грн. за од. з ПДВ, загальною вартістю 3666711,00 грн. з ПДВ.

Відповідно до п.3 специфікації умови оплати: в повному обсязі до 17.02.2017р.

Згідно специфікації №3 від 20.02.2017р. до договору №UCV-SCHVP-2016.09.28 від 28.09.2016р. сторонами узгоджено поставку товару: насіння кукурудзи Луіджі КС, у кількості 846 мішків, ціною 1093,75 грн. за од. з ПДВ; насіння кукурудзи Кларіті КС, у кількості 182 мішків, ціною 1007,40 грн. за од. з ПДВ, загальною вартістю 1108659,30 грн. з ПДВ.

Відповідно до п.3 специфікації умови оплати: до 24.02.2017р. 110865,93 грн., до 25.10.2017р. 997793,37 грн.

Згідно специфікації №4 від 23.02.2017р. до договору №UCV-SCHVP-2016.09.28 від 28.09.2016р. сторонами узгоджено поставку товару: насіння кукурудзи Тессалі, у кількості 460 мішків, ціною 940,00 грн. за од. з ПДВ; насіння кукурудзи Кларіті, у кількості 300 мішків, ціною 940,00 грн. за од. з ПДВ; насіння кукурудзи Кларіті КС, у кількості 360 мішків, ціною 992,48 грн. за од. з ПДВ; насіння соняшника ПАН 901, у кількості 20 мішків, ціною 2126,74 грн. за од. з ПДВ, загальною вартістю 1114227,60 грн. з ПДВ.

Відповідно до п.3 специфікації умови оплати: до 31.03.2017р. 42534,80 грн., до 15.11.2017р. 714400,00 грн., до 15.11.2017р. 357292,80 грн.

Вказані специфікації підписані представниками сторін та скріплені печатками підприємств.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем на виконання специфікацій №2 від 01.02.2017р., №3 від 20.02.2017р., №4 від 23.02.2017р. до договору №UCV-SCHVP-2016.09.28 від 28.09.2016р., зокрема, на підставі видаткових накладних №62 від 24.02.2017р. на суму 563997,60 грн., №147 від 28.03.2017р. на суму 985196,76 грн., №232 від 19.04.2017р. на суму 2951230,15 грн. поставлено відповідачу товар на загальну суму 4500424,51 грн., який був прийнятий представником відповідача, що підтверджується підписом останнього та печаткою підприємства відповідача на відповідних накладних без зауважень та заперечень,

Наряд чи довіреність на отримання ТМЦ на імя представника відповідача до позовної заяви не додано, проте відсутність наряду/довіреності за наявності інших первинних документів, котрі підтверджують факт здійснення господарської операції з передачі товару, не може заперечувати таку господарську операцію.

Аналогічні висновки містяться в постанові Вищого господарського суду України від 11.06.15р. у справі №903/679/14.

Факт отримання від позивача товару з боку відповідача за вищевказаним договором не спростований.

Як зазначає позивач, відповідач здійснив часткову оплату товару за договором №UCV-SCHVP-2016.09.28 від 28.09.2016р. у розмірі 14419,03 грн., залишок боргу за вказаним договором становить 4486005,48 грн.

Таким чином, за твердженням позивача, відповідач в порушення умов договору №UCV-SCHVP-2016.09.28 від 28.09.2016р. та специфікацій №2 від 01.02.2017р., №3 від 20.02.2017р., №4 від 23.02.2017р. до нього, зобовязання щодо оплати поставленого товару виконав не своєчасно та не в повному обсязі.

Отже, за відповідачем рахується заборгованість за вищезазначеним договором з оплати товару в загальному розмірі 4486005,48 грн.

Вказане стало підставою для звернення позивача до суду з відповідною позовною заявою.

Надаючи правову кваліфікацію вказаним обставинам, суд виходить з наступного:

Внаслідок укладення договору поставки №UCV-SCHVP-2016.09.28 від 28.09.2016р. між сторонами згідно з п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов'язки.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Разом з тим, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання згідно із ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України виникають, зокрема, з договору та інших правочинів.

Згідно ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Як визначено положеннями ст.526 Цивільного кодексу України та ст.193 Господарського кодексу України субєкти господарювання повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до умов укладеного договору.

При цьому, приписи ч.7 ст.193 Господарського кодексу України та ст.525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобовязання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами ст.629 Цивільного кодексу України щодо обовязковості договору для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За змістом п.3.3 договору оплата за товар здійснюється шляхом перерахування Покупцем на користь Постачальника вартості товару в порядку та у строки, що визначені такою специфікацією.

Умовами п.3 специфікації №2 від 01.02.2017р. до договору визначено здійснити оплату в повному обсязі до 17.02.2017р.

Умовами п.3 специфікації №3 від 20.02.2017р. до договору визначено здійснити оплату до 24.02.2017р. у сумі 110865,93 грн., до 25.10.2017р. у сумі 997793,37 грн.

Умовами п.3 специфікації №4 від 23.02.2017р. до договору визначено здійснити оплату до 31.03.2017р. у сумі 42534,80 грн., до 15.11.2017р. у сумі 714400,00 грн., до 15.11.2017р. у сумі 357292,80 грн.

За висновками суду момент, що обумовлює зобовязання відповідача здійснити повний розрахунок за поставлений товар за видатковими накладними №62 від 24.02.2017р., №147 від 28.03.2017р., №232 від 19.04.2017р. є таким, що настав.

При цьому, відповідач у встановленому договором порядку не відмовився від прийняття поставлених товарів та не повідомив продавця про будь-які недоліки чи невідповідності. Будь-яких актів невідповідності з приводу поставленого товару сторони не надали.

Відповідно до банківської виписки за 28.12.2017р. відповідачем здійснено оплату у розмірі 99567,60 грн. з призначенням платежу: «за насіння кукурудзи зг догов UCV-SCHVP-2016.09.28 від 28.09.2016р. зг рах №90 від 24.02.2017р.».

Враховуючи пояснення позивача №21/02/19-1 від 21.02.2019р., проведена відповідачем оплата у розмірі 99567,60 грн. зарахована позивачем як часткова сплата вартості отриманого товару за накладною №62 від 24.02.2017р. у сумі 14419,03 грн.

З огляду на викладене, прострочена заборгованість за видатковими накладними №62 від 24.02.2017р., №147 від 28.03.2017р., №232 від 19.04.2017р. складає 4486005,48 грн.

Враховуючи наведені вище норми законодавства та встановлені судом фактичні обставини щодо отримання відповідачем товару за договором №UCV-SCHVP-2016.09.28 від 28.09.2016р. та специфікацій №2 від 01.02.2017р., №3 від 20.02.2017р., №4 від 23.02.2017р. до нього згідно вищевказаних накладних у останнього виникло зобовязання з його оплати.

Сплату вищевказаної суми заборгованості боржником не здійснено, доказів перерахування коштів на користь позивача суду не надано, документів, які б підтверджували безпідставність нарахування заборгованості, контррозрахунку заборгованості, а також матеріалів, які б спростовували твердження позивача, суду також не надано.

Таким чином, відповідач свої зобовязання за договором №UCV-SCHVP-2016.09.28 від 28.09.2016р. щодо повної оплати поставленого товару у строки обумовлені сторонами договору не виконав, а отже прострочив виконання зобовязання, у розумінні ст.ст.610, 612 Цивільного кодексу України. Доказів зворотного суду не надано.

За таких обставин, враховуючи викладене, позов в частині вимог про стягнення основного боргу в сумі 4486005,48 грн. підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.13Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з п.4 ч.3 ст.129 Конституції України та статями 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову в повному обсязі.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача повністю.

Керуючись статями 12, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю КОССАД ВОСТОК, м.Київ, до Товариства з обмеженою відповідальністю Щедрий врожай Полтавщини, м.Краматорськ, Донецька область, про стягнення боргу у сумі 4486005,48 грн., задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Щедрий врожай Полтавщини (84313, Донецька область, м.Краматорськ, бул.Машинобудівників, буд.30, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю КОССАД ВОСТОК (03680, м.Київ, вул.Червоноармійська, буд.72, літера А, ) суму основного боргу у розмірі 4486005,48 грн. та судовий збір в розмірі 67290,08 грн.

Видати наказ після набрання рішенням суду законної сили.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

В судовому засіданні 09.04.2019р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 09.04.2019р.

Суддя М.О. Лейба