УХВАЛА

04 квітня 2019 року

м. Київ

Справа № 910/8070/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

О. О. Мамалуй - головуючий, Л. В. Стратієнко, І. В. Ткач

розглянувши матеріали касаційної скарги Служби автомобільних доріг у Миколаївській області

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.02.2019р.

у складі колегії суддів: О. В. Агрикова- головуючий, М. Г. Чорногуз, О. О. Хрипун

та на рішення господарського суду міста Києва від 13.11.2018р.

суддя: Л. М. Шкурдова

за позовом керівника Миколаївської місцевої прокуратури №1

до товариства з обмеженою відповідальністю "Інститут комплексного проектування об'єктів будівництва"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Служба автомобільних доріг у Миколаївській області

про стягнення 43 104,43 грн.

ВСТАНОВИВ:

Служба автомобільних доріг у Миколаївській області звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.02.2019р. та на рішення господарського суду міста Києва від 13.11.2018р. у справі №910/8070/18.

При перевірці матеріалів касаційної скарги Верховний Суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити виходячи з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Згідно з ч. 5 ст.12 Господарського процесуального кодексу України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 7 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 163 Господарського процесуального кодексу України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за якими стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Предметом позову у цій справі є стягнення 43 104,43 грн., з яких 26 434, 21 грн. пені та 16 670,22 грн. штрафу, що менше ніж сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому у розумінні Господарського процесуального кодексу України справа №910/8070/18 є малозначною.

В скарзі містяться посилання скаржника на те, що справа становить значний суспільний інтерес та має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу, оскільки стосується стягнення до Державного бюджету України, а неналежне виконання відповідачем умов договорів носить системний характер.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 293 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Верховний Суд вважає, що наведені скаржником у касаційній скарзі доводи та аналіз судових рішень у цій справі не дають підстав для висновку про те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики та становить значний суспільний інтерес. Оскільки подана касаційна скарга не містить достатніх обґрунтувань, які могли б бути визнані такими, що підпадають під дію підпунктів а, б, в, г п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Служби автомобільних доріг у Миколаївській області на постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.02.2019р. та на рішення господарського суду міста Києва від 13.11.2018р. у справі №910/8070/18, оскільки вона подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

У зв'язку з цим клопотання скаржника про поновлення строку на касаційне оскарження залишається без розгляду.

Керуючись ст. ст. 233, 234, 235, п. 2 ч. 3 ст. 287, п. 1 ч. 1 ст. 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Службі автомобільних доріг у Миколаївській області у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.02.2019р. та на рішення господарського суду міста Києва від 13.11.2018р. у справі №910/8070/18.

2. Касаційну скаргу Служби автомобільних доріг у Миколаївській області на постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.02.2019р. та на рішення господарського суду міста Києва від 13.11.2018р. у справі №910/8070/18 повернути скаржнику разом з доданими до неї матеріалами.

3. Копію касаційної скарги залишити у Верховному Суді.

4. Копію касаційної скарги залишити в матеріалах справи №910/8070/18.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. О. Мамалуй

Судді Л. В. Стратієнко

І. В. Ткач