ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про відмову у задоволені заяви про забезпечення позову

03 квітня 2019 року Справа 923/252/19

Господарський суд Херсонської області у складі судді Нікітенка С.В. розглянувши заяву Приватного акціонерного товариства "Херсонський хлібокомбінат" про забезпечення позову у справі

за позовом: Приватного акціонерного товариства "Херсонський хлібокомбінат", м. Херсон

до: Комунального закладу Херсонської обласної ради "Дніпрянський психоневрологічний будинок-інтернат", м. Нова Каховка Херсонської області

про визнання недійсним рішення тендерного комітету.

в с т а н о в и в:

Приватне акціонерне товариство "Херсонський хлібокомбінат" звернулось до Господарського суду Херсонської області з позовною заявою до Комунального закладу Херсонської обласної ради "Дніпрянський психоневрологічний будинок-інтернат" про визнання недійним рішення тендерного комітету оформлене протоколом б/н від 21 березня 2019 про визнання нікчемним договору № 35 від 25 лютого 2019р. укладеного з ПАТ "Херсонський хлібокомбінат" та проведення нової процедури відкритих торгів на закупівлю ДК 021:2015:1581 Хлібопродукти, свіжовипечені хлібобулочні та кондитерські вироби.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.04.2019 визначено суддю по справі - ОСОБА_1

Одночасно з позовною заявою Приватне акціонерне товариство "Херсонський хлібокомбінат" звернулось з заявою про забезпечення позову, в якій просить застосувати заходи забезпечення позову шляхом заборони Комунальному закладу Херсонської обласної ради "Дніпрянський психоневрологічний будинок-інтернат", , місцезнаходження: 74987, Херсонська область, місто Нова Каховка, селище міського типу Дніпряни, вулиця Наддніпрянська, будинок 1, вчиняти будь-які дії/приймати будь-які рішення щодо проведення процедури закупівлі ДК 021:015:1581 Хлібопродукти, свіжоспечені хлібобулочні та кондитерські вироби. А також встановити обовязок Комунальному закладу Херсонської обласної ради відмінити процедуру закупівлі ID UA-2019-03-21-001646-A, ДК 021:015:1581 Хлібопродукти, свіжоспечені хлібобулочні та кондитерські вироби протягом одного дня з дати набрання чинності ухвали про забезпечення позову.

Обґрунтовуючи свою заяву про забезпечення позову ПАТ "Херсонський хлібокомбінат" зазначає, що 25 лютого 2019 року між позивачем та відповідачем укладено договір №35 про закупівлю товарів, рішенням засідання тендерного комітету від 21.03.2019 року зазначений договір визнано нікчемним, вирішено розпочати процедуру з розірвання даного договору та для забезпечення харчування підопічних визначено необхідність розпочати нову процедуру відкритих торгів на закупівлю.

На думку заявника у випадку проведення відкритих торгів на закупівлю та визначення переможця невжиття заходів забезпечення у випадку задоволення позову призведе до покладення на позивача непосильного тягаря судового оскарження результатів закупівлі, що ускладнить виконання рішення у справі.

Розглянувши подану ПАТ "Херсонський хлібокомбінат" заяву про забезпечення позову, суд зійшов висновку про відмову у задоволені заяви, з наступних підстав.

За загальним правилом, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтована вірогідність утруднення або неможливість виконання майбутнього рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову. Відтак, забезпечення позову у господарському процесі застосовується з метою забезпечення виконання судового рішення.

При розгляді заяви про забезпечення позову суд враховує положення міжнародного договору, а саме статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що передбачає право на справедливий суд. Під терміном справедливий судовий розгляд розуміється у тому числі забезпечення реального виконання рішення, на що Європейський суд з прав людини неодноразово звертав увагу держав - членів Ради Європи. Обов'язок забезпечення механізмів реалізації права на справедливий суд покладено на держави-учасниці Конвенції. Одним з механізмів забезпечення реального виконання можливого рішення суду є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову.

Також, відповідно до ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод "Право на ефективний засіб юридичного захисту": кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Тому вжиття обраних судом заходів до забезпечення позову відповідає вимогам статей 6 та 13 Конвенції та зобов'язанням, взятим на себе Україною щодо забезпечення права на справедливе судочинство та виконання судових рішень.

Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає в доказуванні обставин, з якими пов'язано вирішення питання про забезпечення позову. Доказування повинно здійснюватись за загальними правилами, відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України. Крім того, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна довести адекватність засобу забезпечення позову.

Забезпечення позову врегульовано главою 10 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст.136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За приписами ст. 137 ГПК України, позов забезпечується шліхом : накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов'язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об'єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Необхідною умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача (відповідачів) на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як гарантія реального виконання рішення суду.

Пунктом 1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" встановлено, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

За приписами п. 3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року №16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову", умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову.

Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо).

Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб'єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Судом встановлено, що заходи забезпечення позову, які просить вжити позивач, не повязані з предметом позову, оскільки стосуються проведення відповідачем іншої процедури закупівлі, ніж та, в межах якої було прийняте рішення відповідача, яке позивач просить визнати незаконним та скасувати; по-друге, вжиття таких заходів, на думку суду, призведе до неправомірного втручання в господарську діяльність відповідача.

Зазначене вище, стосується викладених в заяві вимог щодо забезпечення позову шляхом заборони Комунальному закладу Херсонської обласної ради "Дніпрянський психоневрологічний будинок-інтернат", вчиняти будь-які дії/прийняти будь-які рішення щодо проведення процедури закупівлі ДК 021:015:1581 Хлібопродукти, свіжоспечені хлібобулочні та кондитерські вироби, оскільки вони стосуються іншої процедури закупівлі, ніж та, в межах якої відповідачем було прийняте рішення, яке позивач вважає та просить визнати незаконним.

Суд констатує, що позивач в поданій заяві просить заборонити відповідачу проведення закупівлі товару, необхідного для здійснення ним своєї діяльності з надання послуг щодо догляду і забезпечення проживання осіб похилого віку та інвалідів.

Суд вважає, що вжиття таких заходів не є адекватним та співмірним заявленим позовним вимогам, а також може призвести до порушення прав інших осіб та настання негативних наслідків, які не можна буде усунути.

Щодо другої вимоги позивача встановити обовязок Комунальному закладу Херсонської обласної ради відмінити процедуру закупівлі ID UA-2019-03-21-001646-A, ДК 021:015:1581 Хлібопродукти, свіжоспечені хлібобулочні та кондитерські вироби протягом одного дня з дати набрання чинності ухвали про забезпечення позову, то суд зазначає наступне.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Господарським судом Херсонської області дана оцінка такої відповідності з урахуванням права (інтересу), про захист якого просить заявник, наслідків другої вимоги позивача.

Суд звертає увагу, що доводи, викладені позивачем у заяві про вжиття заходів до забезпечення позову, не свідчать про наявність обставин, з якими закон пов'язує необхідність застосування таких заходів до забезпеченню позову.

Згідно зі статтями 73, 74, 77, 79 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Заявником не зазначено в поданій заяві жодних достатніх підстав, які б свідчили, що невжиття обраного позивачем заходу забезпечення позову ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду у даній справі, яке, в разі його прийняття, не потребує примусового виконання.

Приймаючи до уваги те, що заявником не надано доказів, які б свідчили про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам до ухвалення рішення у справі, в поданій ним заяві не зазначені відомості про неможливість захисту прав, свобод та інтересів позивача без вжиття таких заходів, заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 136, 137, 140, 233, 234, 235 ГПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

1. Відмовити Приватному акціонерному товариству "Херсонський хлібокомбінат" у задоволені заяви про забезпечення позову.

2. Ухвалу направити заявнику.

Ухвала набирає законної сили у відповідності до приписів ст. 235 ГПК України, після її підписання та може бути оскаржена в порядку ст.ст. 254, 255, 256 ГПК України.

Ухвалу підписано 03.04.2019р.

Суддя С.В. Нікітенко