УХВАЛА

м. Київ

08.04.2019Справа № 910/1013/19
За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Рутеніум" про забезпечення позову у справі

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Рутеніум"

до Приватного акціонерного товариства "Трансфорвардінг Лімітед АГ"

про стягнення 15321836,39 грн

Суддя Усатенко І.В.

Представники сторін не викликались

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Рутеніум" звернулась до Господарського суду міста Києва із позовними вимогами до Приватного акціонерного товариства "Трансфорвардінг Лімітед АГ" про стягнення 15321836,39 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем не поставлено оплачений позивачем товар, в зв"язку з чим, позивач втратив інтерес до зобов"язання та просить повернути йому суму попередньої оплати у розмірі 10100000,00 грн та сплати санкції за порушення грошового зобов"язання у розмірі 5221836,39 грн.

Ухвалою суду від 04.02.2019 відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 04.03.2019.

В підготовчому засіданні 04.03.2019 оголошено перерву до 04.04.2019.

04.04.2019 через канцелярію суду від позивача надійшла заява про забезпечення позову, в якій заявник просить вжити заходів по забезпеченню позову та накласти арешт на грошові кошти ПрАТ "Трансфорвардінг Лімітед АГ", що знаходяться на розрахунковому рахунку 1 в ПАТ "Райффайзен Банк Аваль", м. Київ, МФО 380805; вжити заходів по забезпеченню позову та накласти арешт на майно ПрАТ "Трансфорвардінг Лімітед АГ", а саме продані Позивачу вагони, згідно переліку, що додається до даної заяви, враховуючи наявну можливість Відповідача відчужити товар під час судового розгляду справи, з метою забезпечення подальшого виконання рішення господарського суду, в разі його ухвалення на користь позивача, заборонити ПрАТ "Трансфорвардінг Лімітед АГ" здійснювати дії щодо відчуження вагонів, згідно переліку, що додається до даної заяви (перелік вагонів долучений до заяви).

Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що ПрАТ "Трансфорвардінг Лімітед АГ" не бажає постачати товар або повертати попередню оплату, в нас є підстави вважати, що Відповідач намагатиметься відчужити належне йому майно (вагони, які згідно договору купівлі-продажу залізничних вагонів №0106-2016 від 01.06.2016р., було продано Позивачу), або зняти кошти з свого розрахункового рахунку, що зробить неможливим виконання рішення суду. При цьому, недобросовісність дій ПрАТ "Трансфорвардінг Лімітед АГ", полягає у: відсутності своєчасної поставки товару; відмові Відповідача в підписанні акту звірки; невідповіді на дві вимоги і адвокатський запит (про поставку товару або повернення оплати, надання вказаних Відповідачем актів прийому-передачі Товару), а також, те, що поставлений товар може буде реалізовано, а отримані від такої реалізації кошти - не будуть спрямовані на погашення заборгованості перед Позивачем, у зв'язку з чим ми просимо вжити заходи забезпечення позову. Заявления відповідних заходів до забезпечення позову з розмежуванням накладення арешту на кошти та проданий товар, не суперечить закріпленим в положеннях ст. 137 Господарського процесуального кодексу України способам забезпечення позову, є виключно правом заявника та спрямовано на отримання найефективнішого способу відновлення своїх порушених прав, що може бути здійснено як за рахунок оплати коштів в якості погашення заборгованості, так і за рахунок повернення проданого товару для погашення такої заборгованості. Враховуючи значну ціну позову та збитки, що ми можемо зазнати внаслідок неможливості виконання рішення суду, відповідно до вище викладеного, керуючись ст.ст. 136-140 Господарського процесуального кодексу України,

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Рутеніум" про забезпечення позову, суд дійшов до висновку, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов'язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити найменування суду, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв'язку та адресу електронної пошти, за наявності; предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову (ч. 1 ст. 139 Господарського процесуального кодексу України).

Заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Рутеніум" про вжиття заходів до забезпечення позову, не містить обґрунтованих доводів щодо реальних, існуючих обставин, які вказують на ймовірну складність або неможливість виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог, так само як і не містить документального обґрунтування, наявності фактичних обставин, які свідчать про загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову. Посилання заявника на те, що відповідач не передає товар та не повертає отриману попередню оплату не свідчить про те, що він вчиняє дії, які можуть унеможливити чи утруднити виконання рішення. Крім того, обставини, що відповідач має намір відчужити майно чи зняти грошові кошти зі свого рахунку з метою невиконання рішення не підтверджено належними та допустимими доказами, а є лише припущеннями позивача. Заявником не вказано, яким чином застосовані заходи забезпечення позову щодо накладення арешту грошові кошти та на майно сприятимуть виконанню рішення про визнання торгів недійсними.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Суд вбачає, що обраний позивачем захід забезпечення позову щодо накладення арешту на майно з огляду на позовні вимоги про стягнення попередньої оплати не є співмірними з предметом заявленого позову. Отже обраний заявником захід забезпечення позову щодо накладення арешту на майно не пов'язаний з предметом позову, заявленим у справі № 910/1013/19.

Таким чином, заява позивача про забезпечення позову є такою, що не підлягає задоволенню, оскільки заявником не наведені достатньо обґрунтовані підстави того, що невжиття визначених у заяві заходів щодо забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частинами 1-2 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов'язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Таким чином, суд зазначає, що саме лише посилання заявника на те, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до порушення прав і охоронюваних законом інтересів позивача, без обґрунтування підстав для вжиття таких заходів не може бути підставою для винесення ухвали про забезпечення позову.

Крім того, заявником не надано суду жодних доказів на підтвердження намірів відповідачів не виконувати рішення суду у даній справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України).

Тобто, саме лише посилання в заяві на потенційну можливість невиконання рішення суду та імовірність порушення прав особи без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Оскільки, заявником не було надано належних та допустимих доказів в підтвердження обставин, викладених у заяві та доказів на підтвердження того, що невжиття, визначених ним заходів, забезпечення позову порушить права позивача та в подальшому утруднить чи може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні поданої заяви про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

На підставі ст.129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір за подання заяви про забезпечення позову покладається на заявника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Рутеніум".

Керуючись ст.ст. 136, 137, 138-140 та ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Рутеніум" в задоволенні заяви про забезпечення позову у справі № 910/1013/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Рутеніум" до Приватного акціонерного товариства "Трансфорвардінг Лімітед АГ" про стягнення 15321836,39 грн, шляхом накладення арешту на грошові кошти та на майно відповідача.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання суддею. Дана ухвала може бути оскаржена у порядку, встановленому статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя І.В.Усатенко