РІШЕННЯ

м. Київ

19.03.2019Справа № 910/16706/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., за участю секретаря судового засідання Ковалівської О.М., розглядаючи у відкритому судовому засіданні

справу № 910/16706/18

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ФОРТ-БЕЗПЕКА», м. Київ,

до товариства з обмеженою відповідальністю «МБС-УКРІНВЕСТ», м. Київ,

про стягнення 64 174,15 грн.,

та за зустрічним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «МБС-УКРІНВЕСТ», м. Київ,

до товариства з обмеженою відповідальністю «ФОРТ-БЕЗПЕКА», м. Київ,

про стягнення 55 927,29 грн.,

за участю представників:

позивача за первісним позовом - Кравченка О.М. (адвокат; договір про надання правової допомоги від 10.12.2018 № б/н);

відповідача за первісним позовом - Самандрула А.Я. (довіреність від 19.01.2019).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

12.12.2018 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «ФОРТ-БЕЗПЕКА» (далі - Товариство) до товариства з обмеженою відповідальністю «МБС-УКРІНВЕСТ» (далі - ТОВ «МБС-УКРІНВЕСТ») про стягнення за договором про надання послуг щодо охорони майна та підтримання порядку від 01.11.2017 №010/2017 (далі - Договір): 48 790 грн. основного боргу; 105,22 грн. пені; 3 078,68 грн. 3% річних, 12 200,25 грн. втрат від інфляції, а всього 64 174,15 грн.

Товариство обґрунтовує позовні вимоги таким:

- 01.11.2017 Товариством (виконавець) і ТОВ «МБС-УКРІНВЕСТ» (замовник) було укладено Договір, за умовами якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов'язання організувати та забезпечити охорону - матеріальних цінностей на території та об'єкта замовника, зазначених додатку №2 до Договору і прийнятих під охорону, не допускати їх розкрадання, не допускати проникнення сторонніх осіб на об'єкт охорони шляхом дотримання контролю-перепускного режиму силами співробітників охорони у відповідності з Інструкцією №1 щодо організації охорони об'єкта;

- на виконання умов Договору в листопаді 2017 року сторонами підписано акти приймання-передачі наданих послуг, а саме: від 30.11.2017 №208; від 31.12.2017 №237; від 31.01.2018 №4; від 28.02.2018 №52; від 31.03.2018 №52; від 30.04.2018 №77; від 31.05.2018 №162; від 30.06.2018 №130; від 31.07.2018 №135; від 31.08.2018 №162 від 30.09.2018 №189;

- відповідачем систематично не виконувалося зобов'язання за Договором, щодо строків оплати наданих послуг;

- у вересні 2018 року Товариством на адресу ТОВ «МБС-УКРІНВЕСТ» надано акт наданих послуг від 30.09.2018 №189 у сумі 48 750 грн., за даним актом здійснена часткова оплата у сумі 6 250 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 05.10.2018 №636;

- у жовтні 2018 року Товариством на адресу ТОВ «МБС-УКРІНВЕСТ» відправило акт приймання-передачі наданих послуг від 05.10.2018 №207 у сумі 6 290 грн., даний акт відповідач не повернув та не підписав;

- сума заборгованості відповідача перед позивачем становить 48 790 грн.;

- крім суми заборгованості позивачем нараховано 105,22 грн. пені; 3 078,68 грн. 3% річних та 12 200,25 грн. втрат від інфляції.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.12.2018 було прийнято позовну заяву до розгляду; відкрито провадження у справі № 910/16706/18; розгляд справи постановлено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження.

17.01.2019 ТОВ «МБС-УКРІНВЕСТ» подало суду: відзив на первісну позовну заяву; зустрічну позовну заяву про стягнення 55 927,29 грн., з яких: 53 405,80 грн. основного боргу; 2 108,88 грн. втрат від інфляції та 412,61 грн. 3 % річних.

Зустрічний позов обґрунтовано тим, що:

- відповідно до підпункту 7.2.1 пункту 7.2 Договору Товариство як виконавець несе майнову відповідальність за збитки, спричинені майну, що зберігалось на території чи на об'єкті, сторонніми особами, які проникли на територію об'єкту, або особами, які знаходились на території об'єкта, проте не мали права виносити товарно-матеріальні цінності, внаслідок неналежного виконання своїх зобов'язань за Договором;

- згідно з підпунктом 7.2.1 пункту 7.2 Договору виконавцем в установленому порядку відшкодовуються збитки заподіяні розкраданням товарно-матеріальних цінностей здійснене шляхом крадіжки, грабежу, розбійного нападу в результаті неналежного виконання обов'язків відповідно до Договору;

- у зв'язку із неналежним виконанням Товариством обов'язків за Договором 31.08.2018 невстановленими слідством особами була здійснена крадіжка 95 м.п. листів профільного настилу, що використовувався для огородження будівельного майданчику об'єкта, що підтверджується протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 05.09.2018;

- ТОВ «МБС-Укрінвест» звернулося до Товариства з вимогою (від 05.10.2018 № 05/10) відшкодувати збитки, завдані крадіжкою у сумі 53 405,80 грн.;

- Товариство залишило вказану вимогу без відповіді та належного реагування;

- крім того, ТОВ «МБС-Укрінвест» нарахувало та просить стягнути з Товариства 2 108,88 грн. втрат від інфляції та 412,61 грн. 3 % річних.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.01.2019 прийнято зустрічний позов до спільного розгляду з первісним позовом; вимоги за зустрічним позовом об'єднано в одне провадження з первісним позовом; постановлено розгляд справи № 910/16706/18 здійснювати в порядку загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 28.02.2019.

11.02.2019 Товариство подало суду відповідь на відзив на первісну позовну заяву.

13.02.2019 Товариство подало суду відзив на зустрічну позовну заяву.

25.02.2019 Товариство подало суду клопотання про врахування при ухваленні рішення, понесених заявником судових витрат і їх розподіл.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.02.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу №910/16706/18 до судового розгляду по суті на 19.03.2019.

Представник Товариства у судовому засіданні 19.03.2019 оголосив вступне слово, підтримав первісні позовні вимоги у повному обсязі та просив у задоволенні зустрічного позову відмовити повністю.

Представник ТОВ «МБС-Укрінвест» у судовому засіданні оголосив вступне слово, у задоволенні первісного позову просив відмовити повністю та підтримав зустрічні позовні вимоги.

Суд, заслухавши вступне слово представників сторін, з'ясувавши обставини, на які посилаються учасники справи, дослідив в порядку статей 209-210 Господарського процесуального кодексу України докази у справі.

Після закінчення з'ясування обставин справи та перевірки їх доказами суд перейшов до судових дебатів.

Представники сторін виступили з промовами (заключним словом), в яких посилалися на обставини і докази досліджені у судовому засіданні.

У судовому засіданні 19.03.2019 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України.

Судом, відповідно до вимог статей 222-223 Господарського процесуального кодексу України, здійснювалося повне фіксування судового засідання технічними засобами та секретарем судового засідання велися протоколи судових засідань, які долучені до матеріалів справи.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується первісний позов і зустрічна позовна заява, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

01.11.2017 Товариством (виконавець) і ТОВ «МБС-Укрінвест» (замовник) укладено Договір, за умовами якого:

- об'єкт охорони - це територія будівельного майданчика житлового комплексу з об'єктами соціальної інфраструктури вздовж Лисогірського узвозу, навпроти групи будівель № 26-А, у Голосіївському районі м. Києва (далі - територія), товарно-матеріальні цінності, а також адміністративно-господарські приміщення, будівлі замовника, які є його власністю та/або орендуються ним на підставі договорів чи належать залученим в будівництві підрядникам; майно, яке знаходить у них чи на території та належить замовнику чи залученим підрядникам, відносно якого здійснюється охорона, на підставі Договору з додатками до нього, шляхом виставлення постів охорони, або здійснення дистанційного контролю за наявною охоронною чи пожежною сигналізацією (що працює та здійснює контроль периметру території та будівлі, де встановлена), або оперативного реагування (в разі спрацювання охоронної чи пожежної сигналізації, отримання інформації про її спрацювання), або при отриманні від співробітників охорони або замовника інформації про протиправні або інші дії, що можуть заподіяти шкоду, здійснює заходи зі збереження, з безпеки персоналу, відвідувачів та осіб, які правомірно знаходяться у будівлях, а також здійснення узгодженого із замовником перепускного режиму. Обов'язковою умовою на час укладення та здійснення Договору є наявність у замовника повноважень на його володіння (користування) об'єктом, відомості про що надаються виконавцю в завіреній замовником письмовій формі (пункт 1.1 Договору);

- опис заходів із забезпечення охорони об'єкту замовника наведений у Інструкції № 1 щодо організації охорони об'єкта, узгодженої із замовником та затвердженої виконавцем, яка є невід'ємною частиною Договору (пункт 1.2 Договору);

- відповідно до умов Договору замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов'язання організувати та забезпечити охорону (код робіт-10) товарно-матеріальних цінностей на території та об'єктах замовника, зазначених у Додатку № 2 (Дислокація постів охорони) і прийнятих під охорону, не допускати їх розкрадання, не допускати проникнення сторонніх осіб на об'єкт охорони шляхом дотримання контрольно-перепускного режиму силами співробітників охорони у відповідності з Інструкцією № 1 щодо організації охорони об'єкта (пункт 2.1 Договору);

- виконавець зобов'язаний: виставити на об'єкті, вказаному в пункті 1.1 Договору пости охорони. Найменування постів охорони, кількісний склад охоронців, час здійснення охорони об'єкта на кожному посту, її вид та особливості несення служби охорони об'єкта, а також номера постів і їх територіальні границі визначені Дислокацією постів охорони, яка є невід'ємною частиною Договору (Додаток №2); організувати та забезпечити охорону на території товарно-матеріальних цінностей замовника, прийнятих під охорону під розпис, не допускати їх розкрадання чи пошкодження внаслідок протиправних дій третіх осіб чи проникнення сторонніх осіб на об'єкт охорони (підпункти 4.1.1 та 4.1.2 пункту 4.1 Договору);

- виконавець має право достроково розірвати Договір, попередньо повідомивши про це замовника не пізніше ніж за 30 (тридцять) календарних днів до дати дострокового розірвання у разі, якщо замовник;

а) не здійснює розрахунку (платежу) чи затримує розрахунок за Договором більш ніж на 30 (тридцять) календарних днів.;

б) не виконує зобов'язань за Договором, передбачених пунктом 3.1 Договору;

в) ліквідовує підприємство (крім реорганізацій);

г) за власним бажанням, попередивши про це замовника за 30 календарних днів до моменту розірвання (підпункт 4.2.5 пункту 4.2 Договору);

- замовник зобов'язаний вчасно та в повному об'ємі, в терміни та на умовах, визначених Договором провести необхідні платежі й розрахунки за здійснені виконавцем послуги (підпункт 5.1.1 пункту 5.1 Договору);

- послуги, надані виконавцем за Договором, оплачуються замовником щомісячно, в суворій відповідності за фактично наданий об'єм послуг по договірній ціні. Сторони визначили, що: загальна сума наданих послуг виконавцем з урахуванням ПДВ за один місяць підтримання порядку на об'єкті та охорони майна за Договором, зазначена в затвердженому Протоколі погодження договірної ціни (Додаток № 1), що є невід'ємною частиною Договору. Погоджена вартість послуг з розрахунку на 1 люд/год може змінюватись лише шляхом підписання нової Договірної ціни, а об'єм наданих послуг може корегуватися актами приймання-передачі наданих послуг за фактично надані послуги (пункт 6.1 Договору);

- послуги за Договором вважаються наданими після підписання акта приймання-передачі наданих послуг. Виконавець до 25-го (двадцять п'ятого) числа звітного місяця надає замовнику акт приймання-передачі наданих послуг за звітний період в паперовому вигляді у 3 (трьох) екземплярах (пункт 6.2 Договору);

- замовник протягом 5 (п'яти) робочих днів з моменту отримання перевіряє надані акти та підписує їх і повертає один примірник виконавцю, або надає останньому мотивовану відмову від підписання. Якщо протягом вказаного терміну акти наданих послуг не будуть підписані чи замовником не направлено виконавцю мотивовану відмову, то акти наданих послуг вважаються підписаними, а дані послуги надані належним чином і в повному обсязі без будь-яких зауважень та претензій зі сторони замовника, правові наслідки такого факту прирівнюються до правових наслідків підписання актів наданих послуг (пункт 6.3 Договору);

- розрахунок за надані послуги проводиться в термін 10 (десяти) робочих днів з дня підписання акта приймання-передачі наданих послуг у відповідності до затвердженого Протоколу погодження договірної ціни (Додаток № 1) (пункт 6.4 Договору);

- оплата відбувається шляхом перерахування грошових коштів на наданий виконавцем розрахунковий рахунок у відповідності до чинного законодавства України (пункт 6.6 Договору);

- за невиконання або неналежне виконання сторонами умов Договору вони несуть відповідальність відповідно до умов Договору та чинного законодавства України (пункт 7.1 Договору);

- відповідальність виконавця, порядок визначення обсягів відповідальності виконавця:

виконавець несе майнову відповідальність за збитки, спричинені майну, що зберігалось на території чи на об'єкті, сторонніми особами, які проникли на територію об'єкта, або особами які знаходились на території об'єкта, проте не мали права виносити товарно-матеріальні цінності, внаслідок неналежного виконання своїх зобов'язань за Договором;

факти неналежного виконання виконавцем своїх зобов'язань та розмір збитків, що підлягають відшкодуванню ним, встановлюються призначеною комісією замовника;

виконавцем в установленому порядку відшкодовуються збитки заподіяні розкраданням товарно-матеріальних цінностей здійснене шляхом крадіжки, грабежу, розбійного нападу в результаті неналежного виконання виконавцем обов'язків відповідно до Договору;

про порушення цілісності об'єктів, які знаходяться на території та заподіяні збитки (пошкодження майна) виконавець сповіщає замовника. До прибуття представників замовника, представників органу внутрішніх справ або слідства виконавець забезпечує недоторканість місця події;

факти крадіжки, грабежу, розбою, а також знищення або пошкодження майна замовника сторонніми особами, які проникли на територію з вини виконавця, або особами, які знаходились на території об'єкта, проте не мали права виносити товарно-матеріальні цінності, встановлюються представниками замовника, а при залученні органу внутрішніх справ, представниками органу внутрішніх справ;

при наявності письмової заяви замовника про заподіяні збитки, уповноважені представники виконавця зобов'язані брати участь в знятті залишків товарно-матеріальних цінностей та у визначенні розміру цих збитків, які порівнюються з даними обліку на день події. Зняття залишків товарно-матеріальних цінностей повинно бути проведене терміново по прибутті представників сторін на місце події;

розмір збитків має бути підтверджений відповідними документами і розрахунками вартості вкрадених, знищених чи пошкоджених товарного-матеріальних цінностей, грошових коштів, складеними за участю виконавця. До збитків, що підлягають відшкодуванню, включається вартість викраденого або знищеного майна, розмір зниження у ціні, пошкодження товарно-матеріальних цінностей або витрати пов'язані з відновленням пошкодженого майна;

відшкодування замовнику збитків, допущених з вини виконавця, здійснюється за поданням замовником виконавцю акта вимоги протягом п'яти банківських днів з моменту отримання вимоги;

при поверненні замовнику викрадених товарно-матеріальних цінностей присутність уповноважених працівників виконавця є обов'язковою (пункт 7.2 Договору);

виконавець не несе відповідальності;

а) за розкрадання, пошкодження, або знищення товарно-матеріальних цінностей при невиконанні замовником у встановлені двостороннім актом строки вимог по технічному зміцненню об'єкта, якщо це стало умовою здійснення крадіжки;

б) за залишене у приміщенні, що охороняється, особисте майно працівників замовника;

в) за шкоду, завдану засобам зміцнення по периметру об'єкта (огорожі, паркану, колючому дроту, воротам, гратам (решіткам), склу, дверям) у разі запобігання виконавцем проникнення сторонніх осіб на об'єкт та за спричинення збитків внаслідок дій охоронців в умовах необхідної оборони або крайньої необхідності;

г) якщо шкода замовнику нанесена: пожежею, що сталася не з вини працівників виконавця, стихійним лихом, згубними наслідками екологічних катастроф, протиправними діями третіх осіб при масових порушеннях громадського порядку;

д) за товарно-матеріальні цінності, які є власністю замовника і не передані замовником під охорону виконавця (пункт 7.3 Договору);

- за несвоєчасну оплату послуг виконавця (неналежне виконання замовником своїх обов'язків щодо розрахунку за послуги охорони та інших остаточних розрахунків (платежів) понад 30 (тридцять) календарних днів, передбачених розділом 6 Договору), виконавець має право призупинити виконання своїх обов'язків з надання послуг щодо охорони майна і підтримання порядку, передбачених Договором та відмовитись від виконання своїх зобов'язань за Договором частково чи в повному обсязі, заздалегідь (не менш ніж за десять робочих днів), письмово попередивши про це замовника (пункт 7.4 Договору);

- при простроченні проведення розрахунків за Договором (Розділу 6) з вини замовника, замовник має сплатити пеню у розмірі 0,1 % від простроченої суми за кожен день прострочення оплати (пункт 7.5 Договору);

- Договір набуває чинності з моменту його підписання обома сторонами та діє до 30.10.2018. Якщо на дату закінчення строку дії Договору які-небудь із зобов'язань сторін невиконані, вони залишаються чинними до їх повного виконання (пункт 11.1 Договору);

- по закінченню строку, вказаного в пункті 11.1 Договору, строк дії Договору автоматично продовжується на тих самих умовах на кожний наступний 1 (один) рік за умови, що не пізніше ніж за 1 (один) місяць до закінчення терміну його дії жодна із сторін не направить іншій стороні повідомлення про припинення Договору (пункт 11.2 Договору).

Договір підписано уповноваженими особами та скріплено печатками.

Договір у встановленому порядку не оспорено, не визнано недійсним.

Таким чином, Договір є дійсним, укладеним належним чином та є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною першою статті 901 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Отже, укладений учасниками процесу Договір за своєю правовою природою є договором з надання послуг охорони.

Згідно із статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

На виконання умов Договору Товариством було надано, а ТОВ «МБС-Укрінвест» прийнято послуги з охорони з листопада 2017 року по жовтень 2018 року на загальну суму 542 540,32 грн.

У свою чергу, ТОВ «МБС-Укрінвест» перерахувало за надані послуги грошові кошти у сумі 493 750 грн.

Таким чином, сума боргу за Договором складає 48 790,32 грн.

Товариство вказує на те, що Договір було розірвано з ініціативи виконавця на підставі підпункту 4.2.5 пункту 4.2 Договору, у зв'язку із нездійсненням розрахунку, затримки розрахунку більше ніж на 30 календарних днів, з 05.10.2018 на підставі листа Товариства від 03.10.2018 № 03/10-18.

Оскільки, ТОВ «МБС-Укрінвест» допускало прострочення оплати протягом дії Договору, Товариство нарахувало та просило стягнути 12 200,25 грн. втрат від інфляції, 3 078,68 грн. 3 % річних і 105,22 грн. пені.

У свою чергу, ТОВ «МБС-Укрінвест» частково заперечило проти задоволення первісних позовних вимог, посилаючись на те, що Товариством неправильно нараховано втрати від інфляції, 3 % річних і пеню.

Також, ТОВ «МБС-Укрінвест» заявило зустрічні позовні вимоги про стягнення з Товариства 55 927,29 грн. шкоди, яка була завдана внаслідок викрадення майна, яке мало б охоронятись виконавцем за Договором.

Судом було встановлено, що з листопада 2017 року по жовтень 2018 року Товариством було надано послуги на суму 542 540,32 грн., що підтверджується такими актами надання послуг:

від 30.11.2017 № 208 на суму 48 750 грн.;

від 31.12.2017 № 237 на суму 48 750 грн.;

від 31.01.2018 № 4 на суму 48 750 грн.;

від 28.02.2018 № 29 на суму 48 750 грн.;

від 31.03.2018 № 52 на суму 48 750 грн.;

від 30.04.2018 № 77 на суму 48 750 грн.;

від 31.05.2018 № 103 на суму 48 750 грн.;

від 30.06.2018 № 130 на суму 48 750 грн.;

від 31.07.2018 № 135 на суму 48 750 грн.;

від 31.08.2018 № 162 на суму 48 750 грн.;

від 30.09.2018 № 189 на суму 48 750 грн.;

від 05.10.2018 № 207 на суму 6 290,32 грн.

Вказані акти, окрім від 30.09.2018 № 189 на суму 48 750 грн. та від 05.10.2018 № 207 на суму 6 290,32 грн., підписані повноважними представниками сторін та скріплено печатками без зауважень.

Що ж до не підписання замовником актів від 30.09.2018 № 189 на суму 48 750 грн. та від 05.10.2018 № 207 на суму 6 290,32 грн., то слід вказати, що ТОВ «МБС-Укрінвест» отримало вказані акти (що визнано всіма учасниками процесу), у визначений Договором строк вказані акти не підписало та вмотивовано відмову від їх підписання не надало.

Таким чином, в силу приписів пункту 6.3 Договору акти від 30.09.2018 № 189 на суму 48 750 грн. та від 05.10.2018 № 207 на суму 6 290,32 грн. вважаються підписаними, а послуги наданими виконавцем і прийнятими замовником.

За період з грудня 2017 року по жовтень 2018 року ТОВ «МБС-Укрінвест» перерахувало Товариству грошові кошти у сумі 493 750 грн., а саме: 22.12.2017 - 20 000 грн.; 26.12.2017 - 28 750 грн.; 17.01.2018 - 13 000 грн.; 24.01.2018 - 10 000 грн.; 25.01.2018 - 5 000 грн.; 07.02.2018 - 7 000 грн.; 02.03.2018 - 20 000 грн.; 06.03.2018 - 20 000 грн.; 13.03.2018 - 10 000 грн.; 20.03.2018 - 10 000 грн.; 26.03.2018 - 10 000 грн.; 10.04.2018 - 8 000 грн.; 16.04.2018 - 3 000 грн.; 18.04.2018 - 4 000 грн.; 25.04.2018 - 3 000 грн.; 27.04.2018 - 15 000 грн.; 02.05.2018 - 10 000 грн.; 03.05.2018 - 3 000 грн.; 17.05.2018 - 10 750 грн. і 9 250 грн.; 18.05.2018 - 10 000 грн.; 21.05.2018 - 8 000 грн.; 23.05.2018 - 8 000 грн.; 25.05.2018 - 10 000 грн.; 01.06.2018 - 5 000 грн.; 04.06.2018 - 3 000 грн.; 06.06.2018 - 10 000 грн.; 14.06.2018 - 10 000 грн.; 18.06.2018 - 3 000 грн.; 20.06.2018 - 10 000 грн.; 03.07.2018 - 10 000 грн.; 04.07.2018 - 10 000 грн.; 05.07.2018 - 5 000 грн.; 09.07.2018 - 10 000 грн.; 18.07.2018 - 5 000 грн.; 19.07.2018 - 10 000 грн.; 24.07.2018 - 8 000 грн.; 27.07.2018 - 5 000 грн.; 03.08.2018 - 10 000 грн.; 06.08.2018 - 15 000 грн.; 10.08.2018 - 9 000 грн.; 13.08.2018 - 10 000 грн.; 14.08.2018 - 5 000 грн.; 21.08.2018 - 7 000 грн.; 22.08.2018 - 3 000 грн.; 23.08.2018 - 5 000 грн.; 31.08.2018 - 5 000 грн.; 11.09.2018 - 5 000 грн.; 04.10.2018 - 30 000 грн.; 05.10.2018 - 30 000 грн.

Отже, заборгованість за надані послуги, які були надані Товариством і неоплачені ТОВ «МБС-Укрінвест» складає 48 790 грн.

Первісна позовна вимога в частині стягнення заборгованості за Договором є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Крім суми основного боргу, позивач за первісним позовом просить стягнути з відповідача за первісним позовом 12 200,25 грн. втрат від інфляції, 3 078,68 грн. 3% річних і 105,22 грн. пені.

За приписами статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних в порядку статті 625 ЦК України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

У частині першій статті 546 ЦК України зазначено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 ЦК України).

Згідно з частиною другою статті 343 Господарського кодексу України (далі - ГК України) і статтею 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктом 7.5 Договору передбачено, що при простроченні проведення розрахунків за Договором (Розділу 6) з вини замовника, замовник має сплатити пеню у розмірі 0,1 % від простроченої суми за кожен день прострочення оплати.

За приписом частини шостої статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Таким чином, вирішуючи спір про стягнення пені за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання, суд визначає розмір такої пені за ставкою, що не перевищує подвійної облікової ставки НБУ.

Так, перевіривши здійснені позивачем розрахунки, Господарський суд міста Києва дійшов висновку, що вони неправильні.

Судом встановлено, що позивачем за первісним позовом неправильно визначено періоди нарахування, оскільки прострочення починається після спливу терміну в 10 робочих днів, визначеного пунктом 6.4 Договору.

Так, сторони узгодили, що розрахунок проводиться після спливу десяти робочих з дня підписання акта, а не календарних днів як було вказано у розрахунку Товариством.

Правильними періодами нарахування є такі:

з 15.12.2017 за актом від 30.11.2017 № 208;

з 17.01.2018 за актом від 31.12.2017 № 237;

з 15.02.2018 за актом від 31.01.2018 № 4;

з 16.03.2018 за актом від 28.02.2018 № 29;

з 17.04.2018 за актом від 31.03.2018 № 52;

з 16.05.2018 за актом від 30.04.2018 № 77;

з 15.06.2018 за актом від 31.05.2018 № 103;

з 16.07.2018 за актом від 30.06.2018 № 130;

з 18.08.2018 за актом від 31.07.2018 № 135;

з 17.09.2018 за актом від 31.08.2018 № 162;

з 16.10.2018 за актом від 30.09.2018 № 189;

з 23.10.2018 за актом від 05.10.2018 № 207.

За розрахунком суду втрати від інфляції складають 2 231,56 грн.; пені - 12 609,31 грн. та 3 % річних - 1 105,67 грн.

Разом з тим, згідно з частиною другою статті 237 Господарського процесуального кодексу України при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог.

Таким чином, стягненню з відповідача за первісним позовом підлягає 1 105,67 грн. 3% річних (за розрахунком суду), 105,22 грн. пені (за розрахунком позивача за первісним позовом) та 2 231,56 грн. втрат від інфляції (за розрахунком суду).

Що ж до зустрічних позовних вимог про стягнення шкоди у сумі 55 927,29 грн., то суд дійшов висновку про відмову у їх задоволенні, виходячи з такого.

Згідно із частиною першою статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до частини другої статті 22 ЦК України збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Частиною другою статті 224 ГК України встановлено, що під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Згідно зі статтею 225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Таким чином, стягнення збитків є видом цивільно-правової відповідальності.

Отже, для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки; збитків; причинно-наслідкового зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками; вини.

Слід довести, що протиправні дії чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи - безумовним наслідком такої протиправної поведінки.

Таким чином, для вирішення питання щодо покладення збитків на відповідача за зустрічним позовом необхідно встановити наявність всіх елементів цивільного правопорушення.

Позивач за зустрічним позовом мотивує стягнення збитків тим, що під час дії Договору Товариство неналежним чином виконувало свої обов'язки з охорони майна ТОВ «МБС-Укрінвест».

Так, як вказує позивач за зустрічним позовом, 31.08.2018 невстановленими слідством особами була здійснена крадіжка 95 м.п.листів профільного настилу, що використовувався для огородження будівельного майданчику об'єкта, що підтверджується протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 05.09.2018.

Вартість викраденого профільного настилу ТОВ «МБС-Укрінвест» підтверджує локальним кошторисом на будівельні роботи № 2-1-1 на огородження території влаштування тимчасових огороджень.

Разом з тим, вказаний кошторис не містить ні дати, ані підписів і печаток, тобто є взагалі неоформленим.

Умовами Договору сторони чітко узгодили порядок відшкодування шкоди за викрадене майно, вартість якого зобов'язаний відшкодовувати виконавець.

Підпунктом 7.2.3 пункту 7.2 Договору передбачено, що виконавцем в установленому порядку відшкодовуються збитки заподіяні розкраданням товарно-матеріальних цінностей здійснене шляхом крадіжки, грабежу, розбійного нападу в результаті неналежного виконання виконавцем обов'язків відповідно до Договору.

Факти крадіжки, грабежу, розбою, а також знищення або пошкодження майна замовника сторонніми особами, які проникли на територію з вини виконавця, або особами які знаходились на території об'єкта, проте не мали права виносити товарно-матеріальні цінності, встановлюються представниками замовника, а при залученні органу внутрішніх справ, представниками органу внутрішніх справ (підпункт 7.2.5 пункту 7.2 Договору).

Згідно з підпунктом 7.2.6 пункту 7.2 Договору при наявності письмової заяви замовника про заподіяні збитки, уповноважені представники виконавця зобов'язані брати участь в знятті залишків товарно-матеріальних цінностей та у визначенні розміру цих збитків, які порівнюються з даними обліку на день події. Зняття залишків товарно-матеріальних цінностей повинно бути проведене терміново по прибутті представників сторін на місце події.

Відповідно до підпункту 7.2.7 пункту 7.2 Договору розмір збитків має бути підтверджений відповідними документами і розрахунками вартості вкрадених, знищених чи пошкоджених товарного-матеріальних цінностей, грошових коштів, складеними за участю виконавця. До збитків, що підлягають відшкодуванню, включається вартість викраденого або знищеного майна, розмір зниження у ціні, пошкодження товарно-матеріальних цінностей або витрати пов'язані з відновленням пошкодженого майна.

Відшкодування замовнику збитків, допущених з вини виконавця, здійснюється за поданням замовником виконавцю акта вимоги протягом п'яти банківських днів з моменту отримання вимоги (підпункт 7.2.8 пункту 7.2 Договору).

Разом з тим, ТОВ «МБС-Укрінвест» не виконало вказані умови Договору, а саме:

- не підтвердило документально вартість викраденого майна;

- не запрошувало Товариство для визначення кількості та вартості викраденого профнастилу;

- не оформило відповідний акт вимоги щодо відшкодування завданої шкоди.

Так, ТОВ «МБС-Укрінвест» згадало про викрадене майно і пред'явило вимоги щодо відшкодування його вартості лише 05.10.2018, а саме після отримання від Товариства листа про розірвання Договору, а не одразу після виявлення факту викрадення (31.08.2018).

Водночас для оцінки таких обставин слід брати до уваги приписи частини шостої статті 75 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таких доказів ТОВ «МБС-Укрінвест» також не подано.

Слід звернути увагу, що подані в підтвердження факту викрадення докази складаються з:

- відповіді Голосіївського управління поліції, яке не містить ні дати, вихідного номеру, ані підпису особи, яка його готувала, тобто є недостовірним доказом;

- заяви від 05.09.2018 про вчинення кримінального правопорушення та протоколу прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення (або таке, що готується) від 05.09.2018, з яких вбачається, що: інженер ТОВ «МБС-Буд» ОСОБА_3 повідомив про вчинення кримінального правопорушення, вказавши, що подія сталася на будівництві ТОВ «МБС-Буд», (яка є іншою юридичною особою); приблизна вартість викраденого склала 22 000 грн.; отже вказані докази у даній господарській справі є неналежними.

Водночас зі змісту цієї заяви можна дійти висновку, що заявник зі слів охорони вказував про те, що невідомі чоловіки 31.0.2018 близько 21:00 вантажили матеріали.

Таким чином, позивачем за зустрічним позовом документально не доведено: понесення ним збитків на суму 53 405,80 грн.; наявність протиправної поведінки відповідача за зустрічним позовом, що призвела до понесення збитків у вказаній сумі; причинно-наслідковий зв'язок між дією чи бездіяльністю та шкодою, тощо.

Отже, ТОВ «МБС-Укрінвест» документально не підтвердило жодного елементу цивільно-правового правопорушення, а тому у задоволенні зустрічного позову слід відмовити.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Отже, первісні позовні вимоги є обґрунтованими, документально підтвердженими та такими, що підлягають частковому задоволенню, а у задоволенні зустрічного позову слід відмовити.

За приписами статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору слід покласти на ТОВ «МБС-Укрінвест».

Що ж до витрат на професійну правничу допомогу, то слід вказати таке.

Товариство просить стягнути з ТОВ «МБС-Укрінвест» 17 726,44 грн. судових витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин першої і третьої статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов'язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно із статтею 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов'язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

ТОВ «МБС-Укрінвест» заперечило проти вимог щодо стягнення витрат на правову допомогу, посилаючись на те, що: не надано докази сплати позивачем вартості правової допомоги; договір про надання правової допомоги укладено з адвокатом Кравченко О.М. як з самозайнятою особою, проте не надано доказів реєстрації як самозайнятої особи; договір про правову допомогу не містить навіть банківських реквізитів сторін, що опосередковано свідчить про відсутність наміру здійснювати взаємні розрахунки у заявленому розмірі; заявлений розмір витрат на правову допомогу неспівмірний з ціною позову та складністю справи.

Суд дійшов висновку про необґрунтованість вказаних доводів та наявність підстав для покладення витрат на професійну правничу допомогу саме на ТОВ «МБС-Укрінвест», виходячи з такого.

Відповідно до частин четвертої і п'ятої статті 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов'язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

10.12.2018 Товариством (замовник) і адвокатом Кравченком О.М. (виконавець) було укладено договір про надання правової допомоги № б/н, за умовами якого замовник доручає, а виконавець у відповідності з досягнутою домовленістю та приписами чинного законодавства України приймає на себе зобов'язання надати замовнику визначені Договором юридичні послуги, зокрема, представляти інтереси в усіх відповідних установах, підприємствах та організаціях, в тому числі, але не обмежуючись, в усіх судах України та Міжнародних судах, Державній виконавчій службі (в її відділах), Київській міській державній адміністрації, районних державних адміністраціях міста Києва та їх структурних підрозділах, у місцевих радах, виконавчих та розпорядчих органах, правоохоронних та податкових органах, органах прокуратури, органах нотаріату, житлово-експлуатаційних конторах, експертних бюро, Бюро технічної інвентаризації, а також в інших державних та приватних установах, щодо захисту прав та інтересів замовника.

Відповідно до підписаного 11.12.2018 позивачем за первісним позовом і адвокатом Кравченком О.М. акта про обсяг наданої правової допомоги за договором про надання правової допомоги від 10.12.2018, адвокат надав, а Товариство прийняло правову допомогу на загальну суму 15 626,12 грн.

Так, було виконано процесуальні дії (усна консультація (кваліфікація спірних правовідносин, попередня правова позиція) - 1 година 30 хвилин; вивчення (детальний аналіз) наданих документів - 1 година; розрахунок втрат від інфляції, 3 % річних, пені за кожен день прострочки виконання зобов'язань - 4 години 30 хвилин; підготовка позовної заяви - 2 години 30 хвилин; представницькі послуги пов'язані з поданням позовної заяви до суду - 1 година) та витрачено загалом час - 10 годин 30 хвилин, що в грошовому еквіваленті склало 15 626,12 грн., виходячи з орієнтовного розрахунку: 1 година = 40 % встановленої законом мінімальної заробітної плати (мінімальна заробітна плата на день надання правової допомоги становить 3 723 грн.; 40% = 1 489,20 грн.).

Судом встановлено, що вказаний акт було повністю оплачено Товариством, що підтверджується оригіналом квитанції прибуткового касового ордера від 11.12.2018 № 01 на суму 15 626,12 грн. (а.с. 22 том І).

Також, 12.02.2019 Товариством і адвокатом Кравченком О.М. було укладено додаткову угоду № 2, відповідно до умов якої сторони узгодили, що замовник зобов'язаний сплатити 5 007,60 грн. витрат на професійну правничу дорогу, яка пов'язана із підготовкою відзиву на зустрічний позов.

12.02.2019 було оформлено та підписано акт, відповідно до якого Товариство прийняло, а адвокат надав правову допомогу на суму 5 007,60 грн.

Так, було виконано процесуальні дії (усна консультація (кваліфікація спірних правовідносин, попередня правова позиція) - 0 годин 30 хвилин; вивчення (детальний аналіз) наданих документів - 0 годин 30 хвилин; підготовка відзиву на зустрічну позовну заяву по справі № 910/16706/18 - 2 години) та витрачено загалом час - 3 години, що в грошовому еквіваленті склало 5 007,60 грн., виходячи з орієнтовного розрахунку: 1 година = 40 % встановленої законом мінімальної заробітної плати (мінімальна заробітна плата на день надання правової допомоги становить 4 173 грн.; 40% = 1 669,20 грн.).

Судом встановлено, що вказаний акт було повністю оплачено Товариством, що підтверджується копією квитанції прибуткового касового ордера від 12.02.2019 № 02 на суму 5 007,60 грн. (а.с. 154 том І).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що витрати на професійну правничу допомогу у сумі 17 726,44 грн. є співрозмірними заявленим позовним вимогам, а тому вбачає за можливе у вказаній сумі витрати покласти на ТОВ «МБС-Укрінвест».

Керуючись статтями 129, 233, 236, 237, 240 та 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов товариства з обмеженою відповідальністю «ФОРТ-БЕЗПЕКА» (02075, м. Київ, вул. Харківське шосе, 144б, оф. 312; ідентифікаційний код 40507042) до товариства з обмеженою відповідальністю «МБС-УКРІНВЕСТ» (03150, м. Київ, вул. Ямська, буд. 41, офіс 4; ідентифікаційний код 39534806) про стягнення 64 174,15 грн., задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «МБС-УКРІНВЕСТ» (03150, м. Київ, вул. Ямська, буд. 41, офіс 4; ідентифікаційний код 39534806) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФОРТ-БЕЗПЕКА» (02075, м. Київ, вул. Харківське шосе, 144б, оф. 312; ідентифікаційний код 40507042): 48 790 (сорок вісім тисяч сімсот дев'яносто) грн. основного боргу; 105 (сто п'ять) грн. 22 коп. пені; 1 105 (одну тисячу сто п'ять) грн. 67 коп. 3% річних; 2 231 (дві тисячі двісті тридцять одну) грн. 56 коп. втрат від інфляції; 17 726 (сімнадцять тисяч сімсот двадцять шість) грн. 44 коп. витрат на професійну правничу допомогу та 1 434 (одну тисячу чотириста тридцять чотири) грн. 12 коп. судового збору.

3. У задоволенні решти первісного позову відмовити.

4. У задоволенні зустрічного позову товариства з обмеженою відповідальністю «МБС-УКРІНВЕСТ» (03150, м. Київ, вул. Ямська, буд. 41, офіс 4; ідентифікаційний код 39534806) до товариства з обмеженою відповідальністю «ФОРТ-БЕЗПЕКА» (02075, м. Київ, вул. Харківське шосе, 144б, оф. 312; ідентифікаційний код 40507042) про стягнення 55 927,29 грн. відмовити повністю

5. Після набрання рішенням законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 04.04.2019.

Суддя І.Д. Курдельчук