ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
У Х В А Л А

11 квітня 2019 р. Справа № 902/798/14

Господарський суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Лабунської Т.І.,

за участю: секретаря судового засідання - Матущак О.В.,

представника позивача - ОСОБА_1 (в режимі відеоконференції),

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали

за позовом: Дочірнього підприємства "Українська горілчана компанія "Nemiroff" (22800, Вінницька область, м. Немирів, вул. Горького, буд. 31, )

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Експансія" (вул. Промислова, 5, Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, 08132, )

про стягнення 28 149 159,54 грн

в межах справи № 902/798/14

за заявою: Компанії "Nemiroff Holding Limited" (01050, м. Київ, вул. Старонаводницька, буд. 13-А)

до: Дочірнього підприємства "Українська горілчана компанія "Nemiroff" (22800, Вінницька обл., м. Немирів, вул. Горького, буд. 31)

про банкрутство

В С Т А Н О В И В :

Дочірнє підприємство "Українська горілчана компанія "Nemiroff", м. Немирів, Вінницька область звернулось до Господарського суду Вінницької області з позовом до ТОВ "Експансія" про стягнення 28 149 159,54 грн.

Позовні вимоги ліквідатор позивача мотивує тим, що відповідач всупереч умовам договору поставки № 260312/ЕК від 26.03.2012 року не виконав договірних зобов"язань в частині оплати поставленого йому товару, у зв"язку з чим у ТОВ "Експансія" перед ДП "Українська горілчана компанія "Nemiroff" виникла заборгованість у сумі 28149159,54 грн.

Зважаючи на те, що ТОВ "Експансія" в добровільному порядку не погасив існуючу заборгованість, позивач звернувся з вказаним позов до суду для стягнення відповідного боргу в судовому порядку.

Ухвалою суду від 22.02.2019 року за вказаним позовом відкрито провадження у межах справи № 902/798/14, визначено, що справа підлягає розгляду за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 13.03.2019 року.

11.03.2019 року від відповідача надійшов відзив № 296 від 07.03.2019 року на позовну заяву, в якому останній зазначив про те, що між ним та позивачем дійсно було укладено договір поставки від 26.03.2012 року, який у ТОВ "Експансія" обліковується за № 260312/ЕК/818, а у ДП "Українська горілчана компанія "Nemiroff" за № 260312/ЕК. Проте, у період з 05.07.2012 року по 28.03.2014 року товар поставлений за даним договором був повністю відповідачем оплачений, що підтверджується платіжними дорученнями на загальну суму 56 658 583,00 грн.

Тому, за твердженням представника відповідача у задоволенні позову слід відмовити з мотивів спливу строків позовної давності по заявленим вимогам, а також належним виконанням ТОВ "Експансія" договірного обов"язку щодо оплати поставленого товару.

Ухвалою суду від 13.03.2019 року, 26.03.2019 року підготовче засідання з підстав, передбачених законодавством неодноразово відкладалося, востаннє на 11.04.2019 року.

19.03.2019 року через засоби поштового зв"язку від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив від 15.03.2019 року. В даній відповіді на відзив представник позивача зазначив, що відповідно до відомостей ліквідатора ДП "Українська горілчана компанія "Nemiroff", за результатами інвентаризації майна боржника, заборгованість відповідача перед позивачем становить 4 500,00 грн. Окрім того, в підтвердження заявлених позовних вимог, представник позивача у відповіді на відзив посилається на відсутність доказів, які б підтверджували повернення відповідачем позивачу піддонів на суму 487 800,00 грн. Тому, відсутність таких доказів, не звільняє ТОВ "Експансія" від повернення власності позивача та/або відшкодування його заставної вартості.

До відповіді на відзив представник позивача додає клопотання № б/н від 15.03.2019 року про визнання причин пропуску строку позовної давності поважними.

У запереченні № б/н від 21.03.2019 року на відповідь на відзив, яке надійшло до суду 26.03.2019 року представник відповідача виклав обставини в спростування позиції представника позивача, зазначеної у відповіді на відзив.

Щодо поновлення строку позовної давності представник відповідача зауважив, що жодних прав позивача відповідачем порушено не було. При цьому, останній зазначив, що позивач не був позбавлений можливості звернутися з позовом про стягнення заборгованості у 2013-2014 роках до Господарського суду Київської області (справа № 911/4859/13) з тих самих підстав, що і є предметом даного позову в межах справи № 902/798/14.

Стосовно заборгованості у розмірі 4500,00 грн, про яку йдеться у відповіді на відзив, представник відповідача вказав, що позивач фактично зменшив розмір позовних вимог та визнав заборгованість відповідача лише у розмірі 4 500,00 грн, згідно акту звірки між сторонами, підписаного 30.09.2017 року. Однак, дана сума боргу була оплачена відповідачем, що підтверджується платіжним дорученням №4288899 від 25.01.2018 року.

В спростування обов"язку відповідача оплатити вартість піддонів у розмірі 487800,00 грн, представник відповідача у запереченні наголосив на тому, що зазначені піддони, разом з іншими, отримувались відповідачем та повертались позивачу відповідно до умов договору та згідно накладних на повернення. В підтвердження даної обставини, до заперечення представником відповідача додано копії видаткових накладних на повернення піддонів на загальну суму 1 018 500,00 грн. Тому, за твердженням представника відповідача всі піддони, що поставлялись позивачем були повернуті відповідачем у 2012-2013 роках.

11.04.2019 року підготовче засідання проводилося в режимі відеоконференції з Господарським судом Дніпропетровської області, за участю уповноваженого представника ДП "Українська горілчана компанія "Nemiroff".

В ході проведення підготовчого засідання суд сповістив про те, що 01.04.2019 року від представника позивача надійшло клопотання № б/н від 26.03.2019 року про закінчення підготовчого провадження та перехід до розгляду справи по суті.

Разом з тим, в судовому засіданні представник відповідача в свою чергу подав заяву № б/н від 11.04.2019 року про розгляд позовної заяви ДП "Українська горілчана компанія "Nemiroff" до ТОВ "Експансія" про стягнення 28 149 159,54 грн в межах справи №902/798/14 по суті.

Відповідно до ч. 6 ст. 183 ГПК України якщо під час підготовчого судового засідання вирішені питання, зазначені у частині другій статті 182 цього Кодексу, за письмовою згодою всіх учасників справи, розгляд справи по суті може бути розпочатий у той самий день після закінчення підготовчого судового засідання.

Враховуючи те, що в даному підготовчому засіданні судом було вирішено усі питання, передбачені ч. 2 ст. 182 ГПК України та виконано усі завдання підготовчого провадження, закріплені у ст. 177 ГПК України суд за письмовою згодою представників сторін дійшов висновку про закриття підготовчого провадження та перехід до розгляду справи по суті.

Представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги та просив суд про їх задоволення.

Представник відповідача проти позову заперечив та підтримав позицію, викладену у відзиві на позовну заяву та запереченні на відповідь на відзив.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази надані останніми для долучення до матеріалів справи встановив наступні обставини.

За своєю правовою природою спір, який виник між сторонами випливає із договору поставки.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

В силу ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

26.03.2012 року між ДП "Українська горілчана компанія "Nemiroff" (Постачальник) та ТОВ "Експансія" (Покупець) укладено договір поставки №260312/ЕК.

Відповідно до пункту 1.1 договору, позивач зобов'язався передати у власність відповідача, а відповідач прийняти та оплатити товар відповідно до умов договору.

Датою прийняття партії товару та переходу права власності і ризиків вважається дата підписання відповідної накладної уповноваженим представником покупця.

Такий договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє протягом одного календарного року.

Невід"ємними частинами договору поставки № 260312/ЕК від 26.03.2012 року є додаткова угода № 1 від 26.03.2012 року, якою сторони продовжили строк дії договору до 31.12.2012 року, але у будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов'язань; додаткова угода від 29.04.2013 року, якою сторони продовжили строк дії договору до 31.12.2013 року, але у будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов'язань.

В ході розгляду справи представник позивача неодноразово в своїх поясненнях наголошував на тому, що позивачем договірні обов"язки було виконано, тоді як за його словами відповідачем всупереч умовам договору договірні зобов"язання належним чином виконано не було, у зв"язку з чим у останнього перед ДП "Українська горілчана компанія "Nemiroff" виникла заборгованість у розмірі 28 149 159,54 грн.

На підтвердження вказаної суми боргу представник позивача додав до позовних матеріалів видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, ОСОБА_1 інвентаризації розрахунків з дебіторами станом на 11.04.2017 року.

Дослідивши відзив відповідача на позовну заяву та заперечення на відповідь на відзив, а також надавши оцінку поясненням представника відповідача у відповідності з долученими до матеріалів справи письмовими доказами суд встановив, що між ДП "Українська горілчана компанія "Nemiroff" та ТОВ "Експансія" дійсно існували договірні відносини в рамках договору поставки №260312/ЕК від 26.03.2012 року. Відповідно до якого позивач поставив та передав відповідачу у власність визначений договором товар, а відповідач прийняв його відповідно до умов договору.

Представником відповідача категорично заперечується заявлена позивачем до стягнення сума боргу у розмірі 28 149 159,54 грн, яка за твердженням позивача виникла внаслідок невиконання договірного зобов"язання щодо оплати поставленого товару. В підтвердження своєї позиції представник відповідача надав суду для дослідження та долучення до матеріалів справи платіжні доручення про оплату поставленого товару на загальну суму 56 658 583,00 грн, платіжне доручення №4288899 від 25.01.2018 року про сплату відповідачем 4 500,00 грн та видаткові накладні на повернення піддонів на суму 1 018 500,00 грн.

Суд, детально дослідивши надані відповідачем платіжні доручення, видаткові накладні на повернення піддонів встановив, що останні є належними та достатніми доказами на підтвердження проведення відповідачем повного розрахунку з позивачем згідно умов договору поставки №260312/ЕК від 26.03.2012 року та в повній мірі спростовують заявлені позивачем позовні вимоги.

Таким чином вищевикладене, свідчить про відсутність заборгованості відповідача перед позивачем, оскільки проведені відповідачем проплати перевищують навіть заявлену до стягнення суму боргу.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 86 ГПК України).

Законодавцем у ст.ст. 76-79 ГПК України визначено, що докази за своїми юридичними властивостями мають бути належними, достатніми, допустимими та достовірними.

Необхідно зауважити, що одним із важливих принципів господарського процесу є принцип змагальності, який вказує на те, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Виходячи із змісту даного принципу господарського судочинства головним обов"язком позивача є доведення факту порушення відповідачем його прав і законних інтересів у договірних відносинах та існування заборгованості.

З встановлених вище обставин вбачається, що ДП "Українська горілчана компанія "Nemiroff" не довів факту неналежного виконання відповідачем договірних зобов"язань та існування заборгованості у розмірі 28 149 159,54 грн. Долучені позивачем до позовних матеріалів ОСОБА_1 інвентаризації розрахунків з дебіторами станом на 11.04.2017 року, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні юридично не підтвердили обгрунтованість заявлених позивачем позовних вимог та в повній мірі спростовуються письмовими доказами наданими відповідачем. Тому, з урахуванням викладеного, у позові про стягнення 28 149 159,54 грн боргу слід відмовити.

Принагідно, суд критично відноситься до позиції відповідача про застосування строку позовної давності до заявлених позовних вимог з огляду на наступне.

Позовна давність застосовується лише за наявності порушеного права особи. Тобто, перш ніж застосовувати позовну давність, суд має з"ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстави його необгрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес дійсно порушені, але позовна давність сплила і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє у позові у зв"язку зі спливом позовної давності за відсутності поважних причин її пропущення, наведених позивачем. Відмова в задоволенні позову у зв"язку з відсутністю порушеного права із зазначенням в якості додаткової підстави для відмови в задоволенні позову спливу позовної давності, не відповідає вимогам закону.

Такої правової позиції дійшла ОСОБА_3 Верховного суду у постанові від 07.11.2018 року у справі № 372/1036/15-ц.

Враховуючи те, що суд відмовляє позивачу у задоволенні позову з підстав недоведення ним порушення відповідачем його прав і законних інтересів та правомірності підстав для стягнення боргу, відмовляти в позові у зв"язку з пропущенням строку позовної давності в якості додаткової підстави не відповідатиме вимогам закону.

Тому, вищевикладене свідчить про відсутність правових підстав й для задоволення клопотання представника позивача про визнання причин пропуску строку позовної давності поважними.

Разом з тим, у позовній заяві ліквідатор позивача зазначає про те, що на момент звернення до суду із вказаною позовною заявою позивач очікує понести додаткові витрати на правову допомогу у зв"язку із розглядом справи у розмірі 60000,00 грн.

Тому, просить суд стягнути відповідну суму витрат з відповідача.

Суд, дійшов висновку про відмову в стягнення з відповідача 60000,00 грн витрат, пов"язаних з професійною правничою допомогою з огляду на наступне.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України до витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

В силу ч. 1 ст. 126 ГПК України витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Пунктом 2 ч. 4 ст. 129 ГПК України передбачено, що інші судові витрати, пов"язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача.

За таких обставин, беручи до уваги, що у задоволенні позову ДП "Українська горілчана компанія "Nemiroff" до ТОВ "Експансія" про стягнення 28 149 159,54 грн відмовлено, слід відмовити й у стягненні з відповідача 60000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу та покласти відповідні судові витрати на позивача.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 129 ГПК України у разі відмови в позові судовий збір покладається на позивача.

Відповідно до ч.ч.1. 2 ст. 4 ЗУ "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно абз.4 ч. 9 Інформаційного листа Вищого господарського суду України №01-06/606/2013 від 28.03.2013 року Про Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" за наслідком розгляду в межах справи про банкрутство майнових спорів по суті господарський суд виносить ухвалу (задоволення заяви, відмова у задоволенні заяви повністю або частково).

Керуючись ст. 9 ЗУ "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст. ст. 2, 3, 7, 11, ч. 6 ст. 12, 13, 14, 15, 18, п. 8 ч. 1 ст. 20, 73, 74, 76-79, 86, 123, 126, 129, 232, 233, 234, ч. 1 ст. 235, 236, 255, 256, 326, 327 ГПК України, суд -

У Х В А Л И В :

1. В задоволенні позову Дочірнього підприємства "Українська горілчана компанія "Nemiroff" (22800, Вінницька область, м. Немирів, вул. Горького, буд. 31, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Експансія" (вул. Промислова, 5, Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, 08132, ) про стягнення 28 149 159,54 грн боргу відмовити.

2. У стягненні з Товариства з обмеженою відповідальністю "Експансія" 60000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

3. Стягнути з Дочірнього підприємства "Українська горілчана компанія "Nemiroff" (, 22800, Вінницька область, м. Немирів, вул. Горького, буд. 31) в доход Державного бюджету України 422 237,39 грн - судового збору.

4. Видати наказ.

5. Відповідно до ч. 1 ст. 235 ГПК України ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення - 11.04.2019 року.

6. Ухвала суду може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її проголошення до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

7. Повний текст ухвали суду складено та підписано - 16.04.2019 року.

8. Копію ухвали суду надіслати згідно переліку рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Суддя Лабунська Т.І.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - Дочірнє підприємство "Українська горілчана компанія "Nemiroff" (22800, Вінницька обл., м. Немирів, вул. Горького, буд. 31)

3 - арбітражний керуючий ОСОБА_4 (м. Дніпро, бульвар Катеринославський, 2, оф. 610)

4-Товариство з обмеженою відповідальністю "Експансія" (вул. Промислова, 5, Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, 08132)