ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2019 року Справа № 924/1136/18

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуюча суддя Коломис В.В., суддя Саврій В.А. , суддя Дужич С.П.

секретар судового засідання Величко К.Я.

за участю представників сторін:

позивача - не з'явився;

відповідача - не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "КОПРИГ" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 11 лютого 2019 року у справі № 924/1136/18 (суддя Крамар С.І.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КОПРИГ"

до Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Хмельницька атомна електрична станція"

про стягнення 45 826,56 грн., з яких 14452,99 грн. пеня, 24675,84 грн. 7% штрафу, 6697,73 грн. інфляційні нарахування

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 11.02.2019 у справі №924/1136/18 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "КОПРИГ" до Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Хмельницька атомна електрична станція" про стягнення 45 826,56 грн., з яких 14452,99 грн. пеня, 24675,84 грн. 7% штрафу, 6697,73 грн. інфляційні нарахування задоволено частково.

Присуджено до стягнення з Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Хмельницька атомна електрична станція" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КОПРИГ" 6697,73 грн. інфляційних нарахувань, 257,32 грн. відшкодування судового збору.

В решті позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судом першої інстанції рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "КОПРИГ" звернулося до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення місцевого господарського суду скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задоволити в повному обсязі.

Обгрунтовуючи свої вимоги апелянт посилається на порушення господарським судом Хмельницької області норм матеріального та процесуального права, а також на невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого суду, обставинам справи.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу вважає оскаржуване рішення місцевого господарського суду законним та обгрунтованим, а тому просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

В судове засідання представники сторін не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до ч.12 ст.270 ГПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників сторін, оскільки останні були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи. Крім того, ухвалою апеляційного суду від 05 березня 2019 року явка представників сторін обов'язковою не визнавалась.

Колегія суддів, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що у задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити, рішення місцевого господарського суду - залишити без змін.

При цьому колегія суддів виходила з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 27 червня 2018 року між товариством з обмеженою відповідальністю "КОПРИГ" (постачальник/позивач) та Державним підприємством НАЕК "ЕНЕРГОАТОМ" в особі Відокремленого підрозділу "Хмельницька АЕС" (покупець/відповідач) був укладений договір поставки №13879/53-124-01-18-08410 (далі - договір, а.с.10-14), за умовами якого постачальник зобов'язувався поставити і передати у власність покупцю, а покупець в свою чергу зобов'язувався прийняти і оплатити запасні частини до установки (надалі товар). Асортимент, виробник, кількість, ціна та код товару згідно з УКТ ЗЕД зазначаються в специфікації №1, яка є невід'ємною частиною договору.

Згідно з п. 4.1 договору ціна товару по договору становить 293 760 грн., крім того ПДВ 20% 58752 грн. Всього ціна договору 352 512 грн.

У п. 5.1 договору передбачено, оплату за поставлений товар покупець здійснює шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника протягом 30-ти днів з дати поставки товару на склад вантажоотримувача, за умови відповідності поставленого товару вимогам договору щодо його кількості та якості.

Відповідно до п.п. 6.3, 6.4 договору з товаром постачальник надає покупцю видаткову накладну (в 3-х примірниках). Датою поставки товару вважається дата підписання вантажоотримувачем видаткової накладної.

Згідно з п.п. 8.1-8.2 договору у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов’язань за договором сторони несуть відповідальність, передбачену договором та чинним законодавством України.

За порушення строку поставки товару постачальник сплачує покупцю пеню в розмірі 0,1% від вартості непоставленого в строк товару за кожен день прострочення, а за прострочення поставки понад 30 днів постачальник додатково сплачує Покупцю штраф в розмірі 7% від вказаної вартості (п.8.2 договору).

Цей договір вважається укладеним і набирає чинності з дати його реєстрації в ДП НАЕК "Енергоатом" за умови підписання його уповноваженими представниками та скріплення печатками і діє до 31.12.2018 (п.11.1 договору).

У Специфікації №1 (Додаток №1) до вищевказаного договору сторони узгодили найменування продукції, виробника, кількість, ціну продукції на загальну суму 352 512,00 грн (а.с.15).

Договір №13879/53-124-01-18-08410 від 27.06.2018 та Додаток №1 до вказаного договору підписано та скріплено відтисками печаток сторін.

Як встановлено судами обох інстанцій, позивачем на виконання умов договору поставлено та передано у власність відповідачу товар на суму 352 512,00 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи видатковою накладною №6108 від 19.07.2018.

Натомість, відповідач в порушення умов договору та взятих на себе зобов'язань оплату за отриманий товар здійснив несвоєчасно, а саме, 01 жовтня 2018 року, що підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням (а.с.16).

Враховуючи викладене, ТОВ "КОПРИГ" звернулося до господарського суду з позовом до ДП НАЕК "Енергоатом" про стягнення пені в розмірі 14 452,99 грн, 24675,84 грн - штрафу та 6697,73 грн - інфляційних втрат.

Місцевий господарський суд, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, прийшов до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Статтями 525, 526 ЦК України та ст.193 ГК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання та одностороння зміна умов договору не допускається.

Як вже зазначалося вище, на виконання умов договору від 27.06.2018 позивачем поставлено, а відповідачем отримано товар на суму 352 512,00 грн, що підтверджується видатковою накладною №6108 від 19.07.2018.

Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частиною 1 статті 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У п.5.1 договору передбачено, оплату за поставлений товар покупець здійснює шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника протягом 30-ти днів з дати поставки товару на склад вантажоотримувача, за умови відповідності поставленого товару вимогам договору щодо його кількості та якості.

Відповідач неналежним чином, а саме із порушення строків оплати, виконав свої зобов'язання щодо оплати вартості отриманого товару шляхом перерахування грошових коштів на рахунок позивача, зокрема 01.10.2018 - 352 512,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №7277 від 01.10.2018.

З огляду на прострочення відповідачем оплати за отриманий товар, у відповідності до ч.2 ст.231 ГК України позивачем нараховано до стягнення пеню в розмірі 0,1% за кожен день прострочення виконання грошового зобов'язання, що становить 14452,99 грн та 7% штрафу в розмірі 24675,84 грн.

За умовами п.3 ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ч.1 ст.546 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно з п.п. 1- 3 ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч.2 ст.231 ГК України, у разі якщо порушено господарське зобов'язання, в якому хоча б одна сторона є суб'єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов'язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов'язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення строків виконання зобов'язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

В п. 2.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" зазначено, що господарським судам необхідно мати на увазі, що штрафні санкції, передбачені абзацом третім частини другої статті 231 ГК України, застосовується за допущене прострочення виконання лише негрошового зобов'язання, пов'язаного з обігом (поставкою) товару, виконанням робіт, наданням послуг, з вартості яких й вираховується у відсотковому відношенні розмір штрафних санкцій.

Застосування до боржника, який порушив господарське зобов'язання, санкції у вигляді штрафу, передбаченого абзацом 3 частини 2 ст. 231 ГК України, можливо за сукупності таких умов: якщо інший розмір певного виду штрафних санкцій не передбачено договором або законом; якщо порушено господарське зобов'язання, в якому хоча б одна сторона є суб'єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки; якщо допущено прострочення виконання негрошового зобов'язання, пов'язаного з обігом (поставкою) товарів, виконанням робіт, наданням послуг, з вартості яких і вираховується у відсотковому відношенні розмір штрафу (аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 28.02.2011 у справі №3-11гс11, від 04.02.2014 у справі №3-14гс14, від 05.04.2017 у справі №910/18894/16).

З умов договору поставки від 27.06.2018 вбачається визначена у розділі 8 відповідальність позивача за порушення своїх договірних зобов’язань.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення 14452,99 грн пені та 4675,84 грн штрафу на підставі ст.231 ГК України.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки прострочення виконання з боку відповідача має місце, апеляційний суд погоджується з місцевим господарським судом щодо правомірності стягнення з останнього 6697,73 грн інфляційних нарахувань.

При цьому, доводи скаржника про те, що ч.4 ст.236 ГПК України не надає права судам першої інстанції при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин враховувати висновки щодо застосування норм права, викладені Верховним Судом України та Вищим господарським судом України, колегією суддів до уваги не беруться, оскільки постанови Пленуму Вищого господарського суду України мають рекомендаційний (роз'яснювальний) характер, не містять норм (приписів), обов'язкових для застосування, разом з тим, посилання на них судом першої інстанції не призвело до ухвалення незаконного рішення у даній справі.

Відповідно до ч.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Натомість, скаржником не подано судовій колегії належних та достатніх доказів, які стали б підставою для скасування рішення місцевого господарського суду. Посилання скаржника, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає безпідставними, документально необґрунтованими, такими, що належним чином досліджені судом першої інстанції при розгляді спору.

Враховуючи все вищевикладене в сукупності, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду Хмельницької області ґрунтується на матеріалах і обставинах справи, відповідає нормам матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для його скасування.

Керуючись ст.ст. 129, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "КОПРИГ" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Хмельницької області від 11 лютого 2019 року у справі №924/1136/18 залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.

4. Справу №924/1136/18 повернути Господарському суду Хмельницької області.

Повний текст постанови складений "04" квітня 2019 р.

Головуюча суддя Коломис В.В.

Суддя Саврій В.А.

Суддя Дужич С.П.