ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2019 року м. ОдесаСправа № 916/1368/18

Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Будішевської Л.О.

суддів Таран С.В., Бєляновського В.В.

при секретарі судового засідання Бендерук Є.О.

за участю представників учасників справи:
від Міністерства оборони України Єрмаков А.В.,

від ФОП Родіна І.К. Синько О.А.,

від ДП «ТВК» - не з`явився,

від Концерну «Військторгсервіс» - не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Міністерства оборони України та Фізичної особи-підприємця Родіна Ігоря Костянтиновича
на рішення господарського суду Одеської області від 23.11.2018, ухвалене суддею Найфлешем В.Д., м. Одеса, повний текст складено 03.12.2018

у справі № 916/1368/18

за позовом Міністерства оборони України

до відповідачів:
1. Фізичної особи-підприємця Родіна Ігоря Констянтиновича;

2. Державного підприємства ТВК
за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Концерну «Війсьторгсервіс»

про визнання додаткової угоди недійсною та усунення перешкод у користуванні майном

ВСТАНОВИВ:
В липні 2018 року Міністерство оборони України звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Родіна Ігоря Костянтиновича (далі ФОП Родін І.К.) та Державного підприємства «ТВК» (далі ДП «ТВК»), в якому, з урахуванням заяв про уточнення позовних вимог (вх. № 18127/18 від 06.09.2018 та вх. № 20374/18 від 05.10.2018) просило:

- визнати недійсною укладену між ФОП Родіним І.К. та ДП «ТВК» додаткову угоду №31 від 30.11.2010 до договору №33/2009 від 25.03.2009 про надання права платного користування торговельним місцем для встановлення 20-футових контейнерів по вул. Рожевій на території Товариства з обмеженою відповідальністю «Промтоварний ринок» (далі ТОВ «Промтоварний ринок»);

- зобов`язати ФОП Родіна І.К. та будь-яких інших третіх осіб усунути перешкоди Міністерству оборони України у користуванні торгівельним місцем, шляхом звільнення торговельного місця № 4955 від розміщених на ньому двох 20-футових контейнерів (шляхом демонтажу) по вул. Рожевій на території ТОВ «Промтоварний ринок» за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт. Авангард, вул. Базова, 20.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним.

Міністерство оборони України з 2009 року є володільцем, розпорядником та користувачем 50-ма торговельними місцями, що розміщені на території ТОВ «Промтоварний ринок» по вул. Рожевій, в тому числі торговим місцем № 4955.

Торговельним місцем № 4955 користується ФОП Родін І.К. на підставі договору № 33/2009 від 25.03.2009 про надання права платного користування місцем для встановлення 20-футових контейнерів на території ТОВ «Промтоварний ринок», укладеного з Міністерством оборони України, від імені якого діяло Державне підприємство Міністерства оборони України «Південь» (далі ДП «Південь»).

Згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 17.06.2009 № 683-р «Про передачу цілісного майнового комплексу «Південь» до сфери управління Державного комітету України з питань регуляторної політики та підприємництва», прийнято пропозицію останнього щодо передачі цілісного майнового комплексу «Південь» (смт. Авангард, Овідіопольсьий район Одеської області) із сфери управління Міністерства оборони України до сфери управління Державного комітету України з питань регуляторної політики та підприємництва.

Наказом Державного комітету України з питань регуляторної політики та підприємництва № 315 від 12.10.2010 Державне підприємство «Південь» перейменовано у ДП «ТВК», яке визнано правонаступником майнових прав та обов`язків ДП «Південь».

30.11.2010 ДП «ТВК» уклало з ФОП Родіним І.К. додаткову угоду № 31 до договору № 33/2009 від 25.03.2009 не маючи на те відповідних повноважень.

Позивач, шляхом укладення 14.06.2016 з Концерном «Військторгсервіс» договору доручення № 1, надав повноваження та свою згоду Концерну «Військторгсервіс» укладати договори про надання права платного користування зазначеними торговельними місцями для отримання прибутку.

ДП «ТВК» листом за вих. № 092/37 від 20.07.2016 повідомило ФОП Родіна І.К, про припинення дії договору № 33/2009 від 25.03.2009, у зв`язку з укладенням між Міністерством оборони України та Концерном «Війсьторгсервіс» 14.06.2016 договору доручення № 1.

Міністерство оборони України листами - повідомленнями від 27.12.2016, від 29.03.2018 та від 24.04.2018 повідомило ФОП Родіна І.К. про припинення дії договору № 33/2009 від 25.03.2009 та про необхідність звільнити, займане ним торговельне місце. Повідомлення про припинення дії договору були також розміщені у газеті «Одеські вісті» та на веб-сайті ТОВ «Промтоварний ринок».

Міністерство оборони України не може належним чином самостійно здійснювати господарську діяльність, оскільки відповідачі та треті особи чинять перешкоди у користуванні належним позивачу майном та відмовляються його звільнити, чим систематично завдають збитків Міністерству оборони України у вигляді упущеної вигоди.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 06.08.2018 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Концерн «Військторгсервіс».

У відзиві на позову заяву ФОП Родін І.К. зазначив наступне.

Договір №33/2009 про надання права платного користування місцем для встановлення 20-футових контейнерів на території ТОВ «Промтоварний ринок» набуває чинності з 25.03.2009 та діє до 25.03.2019.

Підстави для дострокового припинення зазначеного договору шляхом відмови від нього в односторонньому порядку відсутні.

ФОП Родін І.К. не отримував повідомлень про розірвання договору.

Позивач надав повноваження та свою згоду Концерну Військторгсервіс укладати договори про надання права платного користування торговельними місцями лише 14.06.2016, при цьому спірну додаткову угоду №31 було укладено 30.11.2010, отже станом на дату її укладання не було порушено вимог ст. 203 ЦК України.

З моменту підписання додаткової угоди №31 від 30.11.2010 Міністерство оборони України, як сторона за договором, протягом майже 8 років не висловлювало претензій щодо виконання його умов договору та щодо дійсності спірної додаткової угоди до нього.

ФОП Родін І.К. зазначив, що ним належним чином виконуються зобов`язання за договором, своєчасно та у повному обсязі сплачується плата за користування торговельним місцем.

ФОП Родіним І.К. також подано заяву про застосування позовної давності до вимоги позивача про визнання недійсною додаткової угоди №31 від 30.11.2010, оскільки Міністерством оброни України не надано доказів, які б свідчили про дату, коли йому стало відомо про укладання спірної додаткової угоди, а тому перебіг позовної давності слід відраховувати з дати її укладення.

Рішенням господарського суду Одеської області від 23.11.2018 у справі № 916/1368/18 позовні вимоги Міністерства оборони України задоволено частково, визнано недійсною додаткову угоду №31 від 30.11.2010 до договору про надання права платного користування торгівельним місцем №33/2009 від 25.03.2009, укладену між ФОП Родіним І.К. та ДМ «ТВК», стягнуто з ДП «ТВК» на користь позивача 1752 грн. витрат по сплаті судового збору. У задоволенні вимоги про зобов`язання ФОП Родіна І.К. та будь-яких інших третіх осіб усунути перешкоди Міністерству оборони України у користуванні торговельним місцем шляхом звільнення торговельного місця № 4955 від розміщених на ньому двох 20-футових контейнерів (шляхом демонтажу) по вул. Рожевій на території ТОВ "Промтоварний ринок" за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт. Авангард, вул. Базова, б. 20 відмовлено.

Рішення суду мотивоване наступним.

З договору від 27.11.2008, укладеного між Міністерством оборони України та ДП «Південь», правонаступником якого є ДП «ТВК», вбачається, що сторонами було визначено строк його дії до 31.12.2009, тому правовим наслідком закінчення строку дії договору доручення від 27.11.2008 є припинення прав та обов`язків сторін за договором.

Господарський суд Одеської області дійшов висновку про наявність правових підстав для визнання недійсною додаткової угоди №31 від 30.11.2010 до договору №33/2009 від 25.03.2009, оскільки її укладення відбулось після закінчення строку дії договору доручення від 27.11.2008, тобто за відсутності у ДП «ТВК» відповідних повноважень на її укладення.

Щодо заяви ФОП Родіна І.К. про застосування строку позовної давності до вимог Міністерства оборони України про визнання недійсною додаткової угоди № 31 від 31.11.2010, суд зазначив про відсутність доказів того, що у позивача існувала об`єктивна можливість довідатись про порушення свого права під час виконання своїх функцій (відсутні посилання на наявність відомостей про оскаржувану додаткову угоду у вільному доступі, не надано доказів того, що позивач отримав інформацію щодо додаткової угоди, проте не вживав заходів для з`ясування її змісту тощо).

Суд також дійшов висновку про те, що договір №33/2009 про надання права платного користування місцем для встановлення 20-футових контейнерів на території ТОВ Промтоварний ринок по вул. Рожевій від 25.03.2009 не припинено, а тому відповідач на правових підставах користується торгівельним місцем № 4955, у зв`язку з чим, відсутні правові підстави для зобов`язання ФОП Родіна І.К. та будь-яких третіх осіб усунути позивачу перешкоди у користуванні торгівельним місцем №4955 шляхом звільнення від розміщених на ньому двох 20-футових контейнерів.

Не погодившись з прийнятим рішення суду, Міністерство оборони України та ФОП Родін І.К. подали на нього апеляційні скарги.

Апеляційна скарга Міністерства оборони України мотивована наступним.

Пунктом 6.4 договору № 33/2009 від 25.03.2009 передбачено можливість припинити його дію за ініціативою однієї із сторін. Сторона повинна письмово повідомити про це іншу сторону за два місяці.

Позивач таке право реалізував, направив на адресу ФОП Родіна І.К. 27.12.2016, 29.03.2018 та 24.04.2018 відповідні повідомлення про припинення дії договору. Аналогічного змісту повідомлення були розміщенні на веб-сайті ТОВ «Промтоварний ринок».

Таким чином суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що договір №33/2009 не припинено, а відповідач на правових підставах користується торгівельним місцем № 4955.

Суд першої інстанції при цьому помилково послався на постанову Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 13.02.2018 у справі № 916/849/17, оскільки для спірних правовідносин необхідно враховувати висновок, викладений в постанові Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 15.05.2018 у справі № 420/504/16-ц, в якій касаційний господарський суд дійшов висновку про можливість достроково розірвання договору оренди в односторонньому порядку.

В письмових поясненнях по суті спору Концерн «Військторгсервіс» повністю підтримав доводи і вимоги апеляційної скарги Міністерства оборони України.

Апеляційна скарга ФОП Родіна І.К. мотивована наступним.

Позивачем не доведено наявності у нього майнового права на користування торговим місцем № 4955 на території ТОВ «Промтоварний ринок».

Міністерство оборони України схвалило дії ДП «ТВК» щодо укладення спірної додаткової угоди до договору, що підтверджується його письмовими зверненнями на адресу ДП «ТВК». Наступне схвалення правочину, вчиненого представником з перевищенням повноважень, унеможливлює визнання такого правочину недійсним.

Судом не прийнято до уваги той факт, що позивач надав повноваження та свою згоду Концерну Військторгсервіс укладати договори про надання права платного користування торговельними місцями лише 14.06.2016, натомість спірну додаткову угоду №31 було укладено 30.11.2010, отже станом на дату її укладання не було порушено вимог ст. 203 ЦК України.

Судом першої інстанції не надано належної оцінки доводам ФОП Родіна І.К., викладеним у заяві про застосування строку позовної давності до вимог Міністерства оборони України про визнання недійсною додаткової угоди № 31 від 31.11.2010. Позивач знав, або повинен був знати про наявність укладеної між ФОП Родіним І.К. та ДП «ТВК» спірної додаткової угоди. Саме позивач має надати суду докази щодо того, з якої дати йому стало відомо про порушення його права.

22.02.2019 від Міністерства оборони України надійшло клопотання про зупинення провадження у даній справі до розгляду Великою палатою Верховного суду справи №914/2649/17.

У задоволенні вищезазначеного клопотання колегією суддів Південно-західного апеляційного господарського суду відмовлено з наступних підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв`язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов`язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Таким чином, для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарського суду слід у кожному конкретному випадку з`ясувати, як пов`язана справа, що розглядається господарським судом, зі справою, що розглядається іншим судом, та чим обумовлюється неможливість розгляду справи. При цьому, наявність одночасно двох цих обставин є необхідною процесуальною підставою для застосування п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України. Сама по собі взаємопов`язаність двох справ ще не свідчить про неможливість розгляду справи до прийняття рішення у іншій справі.

Разом з тим, в даному випадку наявні в матеріалах справи документи дозволяють самостійно встановити наявність або відсутність правових підстав для визнання недійсною додаткової угоди №31 від 30.11.2010 до договору №33/2009 від 25.03.2009 та зобов`язання ФОП Родіна І.К. та будь-яких інших третіх осіб усунути перешкоди Міністерству оборони України у користуванні майном (торговельним місцем), тобто конкретні обставини даної справи надають можливість розглянути апеляційні скарги без очікування результатів розгляду іншої справи.

08.04.2019 в судове засідання з`явились представники Міністерства оборони України та ФОП Родіна І.К. Представники ДП «ТВК» та Концерну «Військторгсервіс» в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Представник Міністерства оборони України просив його апеляційну скаргу задовольнити, скасувати рішення господарського суду Одеської області від 23.11.2018 у справі № 916/1368/18 в частині відмови у задоволенні позову про зобов`язання ФОП Родіна І.К. та будь-яких інших третіх осіб усунути перешкоди Міністерству оборони України у користуванні торговельним місцем шляхом звільнення торговельного місця № 4955 від розміщених на ньому двох 20-футових контейнерів (шляхом демонтажу) по вул. Рожевій на території ТОВ "Промтоварний ринок", прийняти нове рішення в цій частині про задоволення позову. У задоволенні апеляційної скарги ФОП Родіна І.К. просив відмовити.

Представник ФОП Родіна І.К. просив його апеляційну скаргу задовольнити, скасувати рішення господарського суду Одеської області від 23.11.2018 у справі № 916/1368/18 в частині задоволення позову Міністерства оборони України про визнання недійсною, укладеної між ФОП Родіним І.К. та ДП «ТВК», додаткової угоди №31 від 30.11.2010 до договору №33/2009 від 25.03.2009 про надання права платного користування торговельним місцем для встановлення 20-футових контейнерів по вул. Рожевій на території ТОВ «Промтоварний ринок», прийняти в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову, в решті рішення просив залишити без змін. У задоволенні апеляційної скарги Міністерства оборони України просив відмовити.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційних скарг, заслухавши представників Міністерства оборони України та ФОП Родіна І.К., перевіривши застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції зазначає наступне.

Місцевим господарським судом встановлено, що 21.02.2000 між Міністерством оборони України, Авангардівською селищною радою Овідіопольського району Одеської області та ТОВ «Промтоварний ринок» укладено договір №181/9-83р, відповідно до п. п. 1.1, 5.1 якого Міністерство оборони України дає згоду на вилучення земельної ділянки площею 4,33 га (з розміщеним на ній асфальтованим майданчиком площею 1,2 га, вартість понесених затрат по його обладнанню становить 264661 гривень), що розташована на території військового містечка №7 Одеського гарнізону, Військова частина НОМЕР_1 , та передає вказану земельну ділянку (з розміщеним на ній асфальтованим майданчиком площею 1,2 га) Авангардівській селищні раді Овідіопольського району Одеської області. Міністерство оборони України має право протягом 99 років з дня підписання цього договору безкоштовного користування на власний розсуд 50 місцями під 20-футові контейнери, що розміщені на території ТОВ «Промтоварний ринок» по вул. Рожевій та розташованими на даних місцях контейнерами, а Ринок визнає вказане право та зобов`язується безкоштовно здійснювати охорону, загальне освітлення, прибирання території, забезпечити вільний доступ до вказаних контейнерів.

27.11.2008 між Міністерством оборони України (Довіритель) та ДП «Південь» (Повірений) укладено договір доручення, згідно якого Довіритель доручає, а Повірений приймає на себе доручення та зобов`язується вчиняти від імені Довірителя юридичні дії, пов`язані з укладанням та розірванням договорів з фізичними особами про надання права платного користування 50 місцями для встановлення 20-футових контейнерів на території ТОВ Промтоварний ринок по вул. Рожевій, отримання і обліком грошових коштів, стягненням штрафних санкцій та представництвом інтересів сторін у судах та інших юрисдикційних органах з питань, пов`язаних з виконанням цього Договору.

Договір доручення діє до 31.12.2009 (пункти 1.1, 5.2. договору доручення).

25.03.2009 між Міністерством оборони України (Сторона 1), від імені якого діяло ДП «Південь» відповідно до вищезазначеного договору доручення від 27.11.2008 та довіреності №220/1031/д від 27.11.2008, та Родіним І.К. (Сторона 2) укладено договір №33/2009 про надання права платного користування місцем для встановлення 20-футових контейнерів на території ТОВ Промтоварний ринок по вул. Рожевій, згідно п. 2.1.1. якого Сторона 1 зобов`язується надати Стороні 2 торгове місце № 4955 на території ТОВ Промтоварний ринок по вул. Рожева для встановлення торгових контейнерів.

Сторони домовилися, що Договір набуває чинності з 25.03.2009 і діє до 25.03.2019 (п.6.1 договору).

У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення дії Договору або внесення змін до нього, після закінчення терміну його дії він автоматично продовжується на три календарних місяці на тих самих умовах, протягом яких сторони повинні укласти договір на новий термін. Після закінчення трьох місяців і не укладення нового договору, останній припиняє свою дію. Договір розривається в односторонньому порядку при заборгованості по оплаті більше, ніж 2 місяці. Дія Договору припиняється у випадках: закінчення терміну, на який він був укладений; за ініціативою однієї із сторін. Сторона, яка виступає з ініціативою про припинення договору, повинна письмово повідомити про це іншу сторону за два місяці. Внесення змін до договору може мати місце за погодженням сторін письмово. (пункти 6.2 - 6.5 договору).

Згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 17.06.2009 № 683-р «Про передачу цілісного майнового комплексу «Південь» до сфери управління Державного комітету України з питань регуляторної політики та підприємництва», прийнято пропозицію останнього щодо передачі цілісного майнового комплексу «Південь» (смт. Авангард, Овідіопольсьий район Одеської області) із сфери управління Міністерства оборони України до сфери управління Державного комітету України з питань регуляторної політики та підприємництва.

Наказом Державного комітету України з питань регуляторної політики та підприємництва від 12.10.2010 за № 315 ДП «Південь» було перейменовано в ДП «ТВК».

30.11.2010 ДП «ТВК» (Сторона 1) та ОСОБА_1 (Сторона 2) укладено додаткову угоду № 31 до договору № 33/2009 від 25.03.2009 про надання права платного користування місцем для встановлення 20-футових контейнерів на території ТОВ Промтоварний ринок по вул. Рожевій.

Згідно п. 2 цієї угоди ДП ТВК надає індивідуальні послуги, згідно видів діяльності ДП «ТВК» (93.05.0).

Відповідно до п. 3 додаткової угоди за прострочення платежу у розмірі, визначеному п. 3.1 договору, Сторона 2 щомісячно сплачує штраф у розмірі 20% від суми обов`язкового щомісячного платежу. Тариф на право платного користування торговим місцем встановлюється у розмірі 2000 грн. за місяць (з ПДВ), з терміном оплати до 10 числа поточного місяця (п. 5 додаткової угоди).

Пунктом 4 додаткової угоди встановлено, що договір послуг вважається розірваним Стороною 1 у випадках: заборгованості Сторони 2 по оплаті в термін більше 70 календарних днів; закінчення терміну, на який був укладений даний Договір; в інших випадках, які передбачені чинним законодавством України.

14.06.2016 між Міністерством оборони України та Концерном Військторгсервіс укладено договір доручення № 1, відповідно до п. 1.1 якого Концерн Військторгсервіс уповноважений діяти від імені Міністерства оборони України, а саме: вчиняти юридичні дії пов`язані з укладанням, розірванням, припиненням договорів з фізичними та/або юридичними особами про надання права платного користування місцем для встановлення 20-футового контейнеру (загальна кількість - 50 місць) на території ТОВ Промтоварний ринок по вулиці Рожевій, у тому числі з правом звернення до суду з позовами з питань пов`язаних з виконанням умов цього договору.

Предметом спору у даній справі є вимоги Міністерства оборони України визнати недійсною вищезазначену додаткову угоду № 31 від 30.11.2010 до договору № 33/2009 від 25.03.2009 та зобов`язати ФОП Родіна І.К. та будь-яких інших третіх осіб усунути перешкоди Міністерству оборони України у користуванні торгівельним місцем, шляхом звільнення торговельного місця № 4955 від розміщених на ньому двох 20-футових контейнерів (шляхом демонтажу) по вул. Рожевій на території ТОВ «Промтоварний ринок».

Частково задовольняючи позовні вимоги Міністерства оборони України, місцевий господарський суд дійшов висновку про те, що у ДП «ТВК» були відсутні повноваження на укладання з ФОП Родіним І.К. додаткової угоди № 31 до договору № 33/2009 від 25.03.2009, натомість ФОП Родін І.К. на правових підставах користується торгівельним місцем № 4955 на території ТОВ «Промтоварний ринок» на підставі чинного договору №33/2009 від 25.03.2009 про надання права платного користування місцем для встановлення 20-футових контейнерів.

Колегія суддів погоджується висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Як вже зазначалось раніше, договором доручення від 27.11.2008, укладеним між Міністерством оборони України та ДП «Південь», правонаступником якого є ДП «ТВК», сторонами визначено строк його дії до 31.12.2009.

Пролонгації зазначеного договору доручення сторонами передбачено не було.

Частинами 1 статтей 202, 203 ЦК України передбачено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 ЦК України. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно з ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

Відповідно до ч. 1, ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Статтею 1001 ЦК України встановлено, що договором доручення може бути визначений строк, протягом якого повірений має право діяти від імені довірителя.

Правовим наслідком закінчення строку дії договору доручення від 27.11.2008 є припинення прав та обов`язків сторін за договором.

Враховуючи, що укладення між ДП «ТВК» та ФОП Родіним І.К. додаткової угоди №31 від 30.11.2010 відбулось після закінчення строку дії договору доручення від 27.11.2008, тобто за відсутності у ДП «ТВК» повноважень на її укладення, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для визнання її недійсною, у зв`язку з недодержанням в момент її вчинення вимог ст. 203 ЦК України.

Щодо доводів ФОП Родіна І.К. про наступне схвалення з боку Міністерства оборони України додаткової угоди № 31 від 30.11.2010, в тому числі, у зв`язку з прийняттям протягом довготривалого періоду плати за користування торгівельним місцем №4955, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 241 ЦК України правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання. Наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов`язки з моменту вчинення цього правочину.

Стаття 241 ЦК України презюмує наявність у представника певного обсягу повноважень, належним чином та у встановленому порядку наданих йому особою, яку він представляє, а також встановлює випадки й умови набуття чинності правочином, вчиненим від імені довірителя його представником, коли останній перевищив обсяг наданих йому повноважень. За таких обставин ця норма ЦК України не може бути застосована до правовідносин, коли правочин укладений від імені особи іншою особою, яка взагалі не була уповноважена на таке представництво і не мала жодних повноважень діяти від імені свого довірителя, а отже, не могла їх і перевищити (постанова Верховного Суду України від 25.05.2016 у справі №6-2612цс15).

Як вже зазначалось раніше, на момент укладання додаткової угоди №31 від 30.11.2010 сплинув строк дії договору доручення від 27.11.2008, таким чином, у ДП «ТВК» взагалі були відсутні будь-які повноваження на укладання спірної додаткової угоди.

Щодо заяви ФОП Родіна І.К. про застосування до цієї вимоги Міністерства оборони України спливу строку позовної давності, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Стаття 257 Цивільного кодексу України встановлює загальний строк позовної давності у три роки.

Згідно ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Колегія суддів зазначає, що матеріали даної справи не містять доказів того, що позивач знав про порушення свого права більш, аніж 3 роки, а також того, що у позивача існувала об`єктивна можливість довідатись про порушення свого права під час виконання своїх функцій.

Щодо вимоги позивача про зобов`язання ФОП Родіна І.К. та будь-яких інших третіх осіб, усунути перешкоди Міністерству оборони України у користуванні торговельним місцем шляхом звільнення торговельного місця № 4955 від розміщених на ньому двох 20-футових контейнерів (шляхом демонтажу) по вул. Рожевій на території ТОВ "Промтоварний ринок", колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, пунктом 6.4 Договору №33/2009 від 25.03.2009 встановлено, що дія Договору припиняється у випадках: закінчення терміну, на який він був укладений; за ініціативою однієї із сторін. Сторона, яка виступає з ініціативою про припинення договору, повинна письмово повідомити про це іншу сторону за два місяці.

ФОП Родіну І.К. направлено лист повідомлення від 27.12.2016 про припинення договору з проханням звільнити торговельне місце.

Листами від 29.03.2018 №405/5 та від 24.04.2018 №548/5 ФОП Родіна І.К. повторно було повідомлено про припинення договору та необхідність звільнити торговельне місце у найкоротший термін.

Повідомлення щодо припинення дії договору №33/2009 від 25.03.2009 було розміщено у газеті Одеські вісті, випуск від 09.06.2018 №44 (5068) та на веб-сайті ТОВ "Промтоварний ринок".

Частиною 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частинами 1-2, 6 ст. 283 ГК України встановлено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ). До відносин оренди застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк (ст. 759 ЦК України).

Відповідно до ст. 291 ГК України одностороння відмова від договору оренди не допускається. Договір оренди припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено; викупу (приватизації) об`єкта оренди; ліквідації суб`єкта господарювання - орендаря; загибелі (знищення) об`єкта оренди. Договір оренди може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний з підстав, передбачених ЦК України для розірвання договору найму, в порядку, встановленому статтею 188 цього Кодексу.

Статтею 781 ЦК України передбачено, що договір найму припиняється у разі смерті фізичної особи - наймача, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір найму припиняється у разі ліквідації юридичної особи, яка була наймачем або наймодавцем.

Відповідно до ст. 782 ЦК України наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд. У разі відмови наймодавця від договору найму договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору.

Статтею 783 ЦК України передбачено, що наймодавець має право вимагати розірвання договору найму, якщо: 1) наймач користується річчю всупереч договору або призначенню речі; 2) наймач без дозволу наймодавця передав річ у користування іншій особі; 3) наймач своєю недбалою поведінкою створює загрозу пошкодження речі; 4) наймач не приступив до проведення капітального ремонту речі, якщо обов`язок проведення капітального ремонту був покладений на наймача.

Договір може бути розірваний, у зв`язку з відмовою наймодавця від договору з підстав, передбачених ст. 782 ЦК України, а також може бути розірваний за ініціативою однієї із сторін у судовому порядку з підстав, передбачених ст. 783 ЦК України.

Судова колегія зазначає, що зі змісту позовної заяви та листів, направлених ФОП Родіну І.К., серед підстав для припинення дії договору зазначається саме укладення між Міністерством оборони України та Концерном Військторгсервіс договору доручення № 1 від 14.06.2016, за яким укладення договорів та здійснення прийому оплати доручено виключно Концерну Військторгсервіс в особі філії Одеське управління військової торгівлі.

Разом з тим, чинне законодавство та умови договору №33/2009 від 25.03.2009 не передбачають таких підстав для можливого одностороннього припинення дії договору.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що договір №33/2009 від 25.03.2009 про надання права платного користування місцем для встановлення 20-футових контейнерів на території ТОВ Промтоварний ринок по вул. Рожевій на час розгляду справи господарським судом Одеської області не було припинено.

Вимоги Міністерства оборони України про зобов`язання будь-яких третіх осіб усунути Міністерству оборони України перешкоди у користуванні торгівельним місцем № 4955 також не підлягають задоволенню з огляду на те, що суд не може вирішувати питання про права та обов`язки третіх осіб, які не брали участі у судовому процесі.

Рішення господарського суду Одеської області від 23.11.2018 у справі № 916/1368/18 ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають суттєве значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права України, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду та не можуть бути підставою для його скасування або зміни.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги відповідно до вимог статті 129 ГПК України покладаються на скаржників.

Керуючись ст.ст. 232, 233, 236, 269, 270, 275, 276, 281- 283
ГПК України, Південно-західний апеляційний господарський суд -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційні скарги Міністерства оборони України та Фізичної особи-підприємця Родіна Ігоря Костянтиновича залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Одеської області від 23.11.2018 у справі № 916/1368/18 залишити без змін.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційних скарг покласти на скаржників.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку у строк, який обчислюється відповідно до статті 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено 09.04.2019.

Головуючий суддя Л.О. Будішевська

Суддя С.В. Таран

Суддя В.В. Бєляновський