ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

13.03.2019 р.

Справа № 910/4360/18

За позовом          Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в

особі філії "Центр забезпечення виробництва"

до          Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогаз-Альянс"

про          стягнення 27 074,78 грн.

Суддя Зеленіна Н.І.

Секретар судового засідання Ліпіна В.В.

Представники сторін: відповідно до протоколу судового засідання.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва" (далі – позивач) звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогаз-Альянс" (далі – відповідач) про стягнення 27 074,78 грн. штрафу.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов'язань за Договором на постачання природного газу №П/П-1548/НЮ щодо обсягів поставленого природного газу.

Ухвалою суду від 12.04.2018 р. позовну заяву Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва" залишено без руху, зобов'язано позивача усунути недоліки позовної заяви.

Від позивача надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою суду від 11.05.2018 р. відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

21.05.2018 р. від відповідача надійшли заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного провадження.

Ухвалою від 29.05.2018 р. ухвалено здійснювати розгляд справи № 910/4360/18 за правилами загального позовного провадження; та призначено підготовче засідання на 26.06.2018 р.

31.05.2018 р. від Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогаз-Альянс" надійшов зустрічний позов до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва" про стягнення 2 139 385,45 грн.

Зустрічні позовні вимоги обґрунтовані понесенням Товариством з обмеженою відповідальністю "Нафтогаз-Альянс" збитків, завданих відключенням газопостачання представниками операторів газорозподільних систем.

Ухвалою суду від 01.06.2018 р. відмовлено у прийнятті зустрічної позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогаз-Альянс", позовні матеріали повернуто заявнику.

26.06.2018 р. від відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі, у зв’язку з поданням апеляційної скарги на ухвалу від 01.06.2018 р. про відмову у прийнятті зустрічної позовної заяви.

Протокольною ухвалою від 26.06.2018 р. відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі, з підстав відсутності доказів прийняття апеляційної скарги до розгляду.

25.07.2018 р. від відповідача надійшли клопотання про витребування оригіналів документів та відзив на позовну заяву.

Ухвалою від 25.07.2018 р. матеріали справи скеровано до Київського апеляційного господарського суду, провадження у справі зупинено до завершення розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогаз-Альянс".

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 05.09.2018р. ухвалу господарського суду міста Києва від 01.06.2018 р. скасовано, матеріали справи передано до господарського суду міста Києва для вирішення питання про прийняття зустрічної позовної заяви.

Ухвалами від 29.10.2018 р., у зв’язку з поверненням з Київського апеляційного господарського суду матеріалів справи та скасуванням ухвали від 01.06.2018 р., поновлено провадження у справі, прийнято зустрічну позовну заяву до розгляду та призначено підготовче засідання на 21.11.2018 р.

21.11.2018 р. від позивача надійшла заява про зупинення провадження у справі, у зв’язку з оскарженням в касаційному порядку постанови Київського апеляційного господарського суду від 05.09.2018р.

Ухвалою від 21.11.2018 р. зупинено провадження у справі №910/4360/18 за позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогаз-Альянс" про стягнення 27 074,78 грн. та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогаз-Альянс" до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва" про стягнення 2 139 385,45 грн., до вирішення Верховним Судом касаційного провадження у справі №910/4360/18 за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва" на постанову Київського апеляційного господарського суду від 05.09.2018 р.

Постановою Верховного Суду від 28.11.2018 р. скасовано постанову Київського апеляційного господарського суду від 05.09.2018 р.

17.12.2018 р. від позивача надійшло клопотання про поновлення провадження у справі.

Ухвалою від 19.12.2018 р. поновлено провадження у справі №910/4360/18 за позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогаз-Альянс" про стягнення 27 074,78 грн., призначено підготовче засідання на 24.01.2019 р.

24.01.2019 р. від відповідача надійшли клопотання про залучення до участі у справі третіх осіб та про зупинення провадження у справі.

Засідання 24.01.2019 р. не відбулось у зв’язку з тимчасовою непрацездатністю судді Зеленіної Н.І.

Ухвалою від 29.01.2019 р. викликано учасників справи у підготовче засідання на 13.02.2019 р.

01.02.2019 р. від позивача надійшли заперечення на клопотання про залучення третіх осіб та про зупинення провадження у справі.

Протокольною ухвалою від 13.02.2019 р. відмовлено у задоволенні клопотань відповідача від 24.01.2019 р. про залучення до участі у справі третіх осіб (з підстав неможливості впливу рішення суду на права чи обов’язки таких осіб щодо учасників справи) та про зупинення провадження у справі (з підстав необґрунтованості доводів про неможливість розгляду даної справи).

Протокольною ухвалою від 13.02.2019 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 13.03.2019р.

У судовому засіданні 13.03.2019 р. представник позивача підтримав позовні вимоги.

Представник відповідача проти задоволення позову повністю заперечив.

У судовому засіданні 13.03.2019 р. проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши наявні в справі матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об’єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

31.12.2015 між Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва" (Споживач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Нафтогаз-Альянс" (Постачальник) укладено Договір на постачання природного газу № П/П-1548/НЮ (далі – Договір).

Відповідно до п. п. 3.1., 3.2. Договору Споживач до 20 числа, що передує місяцю поставки газу, надає Постачальнику заявку, перелік підприємств та планові обсяги газу, для оформлення Постачальником документів щодо включення до планового розподілу обумовленого обсягу газу на відповідний місяць поставки. Плановий обсяг поставки вважається підтвердженим Постачальником після включення заявки Споживача до планового розподілу газу на відповідний місяць поставки та який підтверджений в повному обсязі на перше число місяця поставки газу, регіональними операторами газотранспортної системи відповідно до заявки Споживача. Обсяг газу, визначений згідно з п. 3.1. цього Договору, є підставою для визначення планового обсягу газу, переданого Постачальником Споживачу за Договором у пунктах приймання-передачі.

Згідно з п. 6.1. Договору, оплата за природний газ з урахуванням вартості транспортування територією України проводиться споживачем виключно грошовими коштами відповідно до цін і на умовах, зазначених в пункті 5.2. Датою оплати вважається дата зарахування коштів на рахунок постачальника. остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14–го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Зобов’язанням, згідно ст. 509 Цивільного кодексу України, є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку.

Відповідно до ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов'язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Статтею 655 Цивільного кодексу України визначається, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов’язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов’язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму

Згідно зі ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов’язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено обов’язковість договору для виконання сторонами.

В силу положень ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов’язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи, філією "Центр забезпечення виробництва" було надано переліки структурних підрозділів ПАТ "Укрзалізниця" та планові обсяги споживання природного газу:

- 20.10.2017 р. – на листопад 2017 року: філії "Центр ремонту та експлуатації колійних машин" ПАТ "Укрзалізниця" в обсязі 259,400 тис. м3 та регіональної філії "Львівська залізниця" ПАТ "Укрзалізниця" в обсязі 855,653 тис.м3;

- 22.11.2017 р. – на грудень 2017 року: філії "Центр ремонту та експлуатації колійних машин" ПАТ "Укрзалізниця" в обсязі 385,800 тис. м3 та регіональної філії "Львівська залізниця" ПАТ "Укрзалізниця" в обсязі 1370,000 тис. м3.

При цьому, позивач вказує, що ТОВ "Нафтогаз-Альянс", в порушення умов Договору, у листопаді та грудні 2017 року було несвоєчасно заведено ліміти на постачання природного газу, що призвело до несанкціонованого відключення від газопостачання ряду об’єктів ПАТ "Укрзалізниця".

Так, за інформацією виробничих підрозділів філії "Центр ремонту таї експлуатації колійних машин" ПАТ "Укрзалізниця" та регіональної філії "Львівська залізниця" ПАТ "Укрзалізниця", загальний обсяг недопоставленого газу склав:

- 6,935 тис.м3 за ціною природного газу у листопаді 2017 року – 9577,40 грн. за 1000 м3 з ПДВ, за період відключення з 17.11.2017 р. по 30.11.2017р.;

- 85,287 тис. м3 за ціною природного газу у грудні 2017 року – 9803,00 грн. за 1000 м3 з ПДВ, за період відключення з 07.12.2017 р. по 31.12.2017 р.

Таким чином, як зазначає позивач та підтверджується матеріалами справи, вартість газу, недоотриманого виробничими підрозділами філії "Центр ремонту та експлуатації колійних машин" ПАТ "Укрзалізниця" та регіональної філії "Львівська залізниця" ПАТ "Укрзалізниця" у листопаді 2017 року складає 66 419,27 грн., у грудні 2017 року – 836 073,36 грн.

Пунктом 8.3. Договору сторони погодили, що у разі невиконання або несвоєчасного виконання зобов’язань щодо обсягів поставки газу за цим Договором, Постачальний сплачує Споживачу штраф у розмірі 3 % від вартості газу, недопоставленого у відповідний період.

З таких обставин, позивачем нараховано відповідачу штраф на підставі п. 8.3. Договору за листопад 2017 р. у розмірі 1 992,58 грн., за грудень 2017 р. – 25 082,20 грн., всього – 27 074,78 грн.

Відповідач проти позову заперечує та зазначає, що підстава для відключення газопостачання, вказана представниками Операторів газорозподільних систем у даних актах припинення/обмеження газопостачання, є незаконною; "перевищення підтвердженого обсягу" як підстава для відключення газопостачання в чинних нормативно-правових актах вже не існує.

Також, відповідач вказує, що несанкціоновані відключення ПАТ "Укрзалізниця" від газопостачання були спричинені не діями чи бездіяльністю ТОВ "Нафтогаз-Альянс", а порушеннями Операторами газорозподільних систем Кодексу газорозподільних систем, на які ТОВ Нафтогаз-Альянс" не мав можливості впливати, оскільки ТОВ "Нафтогаз-Альянс", як постачальник природного газу, не має та не може мати договірних відносин з Оператором ГРМ.

Крім того, відповідач зазначає, що позивач порушив умови Договору, що спричинило понесення збитків ТОВ "Нафтогаз-Альянс", а саме, заявка на постачання тетродного газу на грудень 2017 року в обсязі 1 755,800 тис. м3 була подана 22.11.2017 року (а не 20.11.2017, як вказано у позовній заяві ПАТ "Укрзалізниця"), чим порушено п. 3.1. Договору щодо подання заявки у строк до 20 числа місяця, що передує місяцю поставки газу. Також, 28.11.2017 року на грудень 2017 року ПАТ "Укрзалізниця" було подано заявку, якою зменшено обсяги споживання для всіх об’єктів ПАТ "Укрзалізниця" до 0,00 м3, та було надане прохання провести відповідну реномінацію (коригування обсягів), що ПАТ "Укрзалізниця" у позовній заяві вказано не було.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши забрані сторонами докази, суд зазначає наступне.

Правові засади функціонування ринку природного газу України врегульовані, зокрема Законом України "Про ринок природного газу", який набрав чинності 08.05.2015 р. та був введений в дію з 01.10.2015 р.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України "Про ринок природного газу" постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов'язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов'язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із встановленими стандартами та нормативно-правовими актами.

Згідно з ч. 5 ст. 12 Закону України "Про ринок природного газу" договір постачання повинен містити, зокрема таку істотну умову як порядок відшкодування та визначення розміру збитків, завданих внаслідок порушення договору постачання.

Згідно з п. 3.1 Договору, Споживач до 20 числа місяця, що передує місяцю поставки газу, надає постачальнику заявку, перелік підприємств та планові обсяги поставки газу, для оформлення Постачальником документів щодо включення до планового розподілу природного газу на відповідний місяць поставки. Плановий обсяг поставки вважається підтвердженим Постачальником після включення заявки Споживача до планового розподілу газу на відповідний місяць та який підтверджений в повному обсязі на перше число місяця поставки газу регіональними операторами газотранспортної системи, відповідно заявки Споживача.

При цьому, судом встановлено, що виробничими підрозділами філії "Центр ремонту таї експлуатації колійних машин" ПАТ "Укрзалізниця" та регіональної філії "Львівська залізниця" ПАТ "Укрзалізниця", було недоотримано 6,935 тис.м3 у листопаді 2017 року та 85,287 тис. м3 у грудні 2017 року.

Судом враховано, що подання позивачем заявки на грудень 2017 р. було здійснено з порушенням встановленого Договором строк (22.11.2017 р. замість 20.11.2017 р.), проте, оскільки відповідачем така заявка була прийнята і у грудні 2017 року відповідачем передано, а виробничими підрозділами філії "Центр ремонту таї експлуатації колійних машин" ПАТ "Укрзалізниця" та регіональної філії "Львівська залізниця" ПАТ "Укрзалізниця" прийнято природний газ у грудні 2017 року в обсязі, меншому на 85,287 тис. м3 від погодженого сторонами, суд дійшов висновку про порушення у даному випадку відповідачем п. п. 1.1., 3.1. Договору.

Доводи відповідача про те, що відповідальність за вказане порушення мають нести Оператори газорозподільних систем судом відхиляються як такі, що суперечать умовам укладеного між сторонами Договору.

Також, суд відхиляє і заперечення відповідача, які стосуються порушень позивачем умов Договору в частині своєчасного подання заявки та відбору у грудні 2017 року газу в меншому обсязі, ніж погоджено сторонами, оскільки такі порушення позивача не є предметом розгляду у даній справі; а також не виключають відповідальності відповідача за недопоставлення виробничим підрозділам філії "Центр ремонту таї експлуатації колійних машин" ПАТ "Укрзалізниця" та регіональної філії "Львівська залізниця" ПАТ "Укрзалізниця" природного газу в обсязі 6,935 тис.м3 у листопаді 2017 року та 85,287 тис. м3 у грудні 2017 року.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

За приписами ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов’язання за кожен день прострочення виконання.

У відповідності до ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України, штрафні санкції за порушення грошових зобов’язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок штрафу, дійшов висновку про його правильність та арифметичну вірність, відтак, позовні вимоги про стягнення з відповідача 27 074,78 грн. штрафу являються обґрунтованими і доведеними, та підлягають задоволенню.

Як встановлено ст. ст. 73, 74 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 79 Кодексу передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

В порядку, передбаченому ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об’єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв’язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, підтвердженими наявними в матеріалах справи доказами та не спростованими належним чином та у встановленому законом порядку відповідачем, а відтак такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, –

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогаз – Альянс" (01021, м. Київ, вул. Грушевського, 28/2, н/п №43; ) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5; ) в особі і філії "Центр забезпечення виробництва" (03049, м. Київ, просп. Повітрофлотський, 11/15; ) 27 074 (двадцять сім тисяч сімдесят чотири) грн. 78 коп. штрафу та 1 762 (одну тисячу сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп. судового збору.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу протягом 20 днів з дня проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 03.04.2019 р.

Суддя Н.І. Зеленіна