ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

02.04.2019                      Справа № 905/30/16

Господарський суд Донецької області у складі колегії суддів:

головуючий суддя - Величко Н.В.,

суддя – Бокова Ю.В., суддя – Левшина Г.В.,

при секретарі судового засідання Хадієвій М.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали

за позовом: Акціонерного товариства “Укртрансгаз” (Ідентифікаційний код 30019801, адреса: 01021, м. Київ, Кловський узвіз, буд. 9/1),

до відповідача: Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації “Маріупольгаз” (Ідентифікаційний код 03361135, адреса: 87515, Донецька область, м.Маріуполь, вул. Миколаївська, буд. 16),

про: стягнення 13.926.861,78 грн., -

за участю представників сторін:

від позивача: не з’явились;

від відповідача: не з’явились, -

СУТЬ СПОРУ:

В провадженні господарського суду Донецької області перебуває справа №905/30/16 за позовом Акціонерного товариства “Укртрансгаз” до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації “Маріупольгаз” про стягнення (з урахуванням заяви № 2658/6 від 25.02.2016 про збільшення позовних вимог) 13.926.861,78 грн., з яких:

8.447.612,00 грн. – заборгованості щодо оплати послуг з транспортування газу магістральними трубопроводами, у тому числі: залишок заборгованості у розмірі 1.086.457,58 грн. за лютий 2015 року відповідно до акту наданих послуг від 28.02.2015 № 02-15-/Н11; за березень 2015 року у розмірі 2.792.641,06 грн. відповідно до акту наданих послуг від 31.03.2015 №03-15-/Н11; за квітень 2015 року у розмірі 3.017.021,64 грн. відповідно до акту наданих послуг від 30.04.2015 № 04-15-/Н11; за травень 2015 у розмірі 955.125,26 грн. відповідно до акту наданих послуг від 31.05.2015 № 05-15-/Н11; за червень 2015 у розмірі 596.366,46 грн. відповідно до акту наданих послуг від 30.06.2015 № 06-15-/Н11;

2.953.835,78 грн. – пені за прострочення зобов’язань щодо оплати наданих у січні – червні 2015 року послуг (по зобов’язанням січня 2015 – з 21.02.2015 по 25.05.2015, по зобов’язанням лютого 2015 – з 21.03.2015 по 20.09.2015, по зобов’язанням березня 2015 – з 21.04.2015 по 20.10.2015, по зобов’язанням квітня 2015 – з 21.05.2015 по 20.11.2015, по зобов’язанням травня 2015 – з 21.06.2015 по 20.12.2015, по зобов’язанням червня 2015 – з 21.07.2015 по 20.01.2016);

950.358,99 грн. – 7% штрафу,

223.193,04грн. – 3% річних за прострочення зобов’язань щодо оплати наданих у січні – червні 2015 року послуг (по зобов’язанням січня 2015 – з 21.02.2015 по 25.05.2015, по зобов’язанням лютого 2015 – з 21.03.2015 по 08.02.2016, по зобов’язанням березня 2015 – з 21.04.2015 по 08.02.2016, по зобов’язанням квітня 2015 – з 21.05.2015 по 08.02.2016, по зобов’язанням травня 2015 – з 21.06.2015 по 08.02.2016, по зобов’язанням червня 2015 – з 21.07.2015 по 08.02.2016);

1.351.861,97 грн. - інфляційних за прострочення зобов’язань щодо оплати наданих у січні – червні 2015 року послуг (по зобов’язанням січня 2015 – з 01.03.2015 по 31.05.2015, по зобов’язанням лютого 2015 – з 01.04.2015 по 31.01.2016, по зобов’язанням березня 2015 – з 01.05.2015 по 31.01.2016, по зобов’язанням квітня 2015 – з 01.06.2015 по 31.01.2016, по зобов’язанням травня 2015 – з 01.07.2015 по 31.01.2016, по зобов’язанням червня 2015 – з 01.08.2015 по 31.01.2016).

Вимоги мотивовані порушенням з боку відповідача порядку та строків розрахунків за договором на транспортування природного газу магістральними трубопроводами від 27.09.2011 № /Н11.

Нормативно вимоги обґрунтовано ст.ст. 536, 526, 530, 612, 625, 953 Цивільного кодексу України, ст. 193, ч.3 ст. 198, ч.2 ст. 231 Господарського кодексу України.

На підтвердження вимог надано суду: розрахунок позовних вимог, статутні документи підприємства, договір на транспортування природного газу магістральними трубопроводами № /Н11 від 27.09.2011 з додатками та додатковими угодами, акти наданих послуг з транспортування природного газу магістральними трубопроводами, банківські виписки про рух коштів по рахунках, листування з приводу зміни призначення платежу у платіжних документах, постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики про встановлення загального тарифу на транспортування природного газу, тарифів на транспортування природного газу магістральними та розподільними трубопроводами, постачання природного газу з додатками, копії яких долучено до матеріалів справи.

Відповідач, Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Маріупольгаз» (далі – ПАТ «Маріупольгаз»), проти задоволення позовних вимог заперечує, вважає вимоги необґрунтованими та безпідставними.

У відзиві на позовну заяву вказує, що до 30.06.2015 включно відповідач мав статус гарантованого постачальника природного газу для категорії «населення» відповідно до виданої НКРЕ ліцензії здійснення господарської діяльності з постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за регульованим тарифом серія АГ № 507428 (до 06.04.2015), серія АЕ № 295548 (з 07.04.2015) та постанови Кабінету Міністрів України № 705 від 25.07.2012 «Про визначення гарантованих постачальників природного газу».

17.01.2013 між сторонами була укладена додаткова угода, якою договір на транспортування природного газу магістральними трубопроводами № /Н11 від 27.09.2011 викладено у новій редакції, згідно з умовами якої у п.5.6 цього договору обумовлено порядок розрахунків між сторонами відповідно до алгоритму розподілу коштів, затвердженого постановою НКРЕ № 1000 від 02.08.2012, іншого порядку розрахунків сторонами не передбачено. Алгоритм в свою чергу встановлюється на кожний календарний місяць і не поширюється на відносини, пов’язані з остаточним розрахунком. Тобто, грошові кошти отримані від відповідача у 2015 році позивач мав зараховувати відповідно до умов договору, а саме: грошові кошти відповідно до нормативу перерахування за січень 2015 року мали бути зараховані позивачем у якості оплати саме за січень 2015 і так кожного місяця відповідно, також позивач не мав права відповідно до умов цього договору зараховувати такі платежі в рахунок погашення існуючої заборгованості за інші періоди.

Також відповідач зазначає, що окрім розрахунків безпосередньо за договором, сторони проводили розрахунки відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій» № 20 від 11.01.2005, наказу Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, Міністерства фінансів України № 493/688 від 03.08.2015 «Про затвердження Порядку розрахунків за природний газ, теплопостачання і електроенергію», якими визначено механізм перерахування субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг та житлових субсидій населенню на оплату електроенергії, природного газу, послуг тепло-, водопостачання і водовідведення, квартирної плати тощо за рахунок надходження до загального фонду державного бюджету рентної плати за користування надрами для видобування природного газу та газового конденсату і податку на додану вартість, що сплачується НАК «Нафтогаз України» та АТ «Укртрансгаз». Відповідно до цієї Постанови та Порядку сторонами на оплату послуг з транспортування природного газу у 2015 році за рахунок субвенцій з державного бюджету було підписано 11 спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання за рахунок коштів загального фонду державного бюджету України, відповідно до яких сторонами подано до органів державного казначейства 11 платіжних доручень про перерахування коштів на рахунок позивача та оплачено їх у відповідному порядку.

На переконання відповідача, такі спільні протокольні рішення позивач у своїх розрахунках санкцій безпідставно не врахував, тому поданий ним розрахунок відповідач вважає необґрунтованим, а вимоги такими, що не підлягають задоволенню.

За підрахунком відповідача (з урахуванням уточнень від 07.04.2016 № 884юр), заборгованість за договором на транспортування природного газу магістральними трубопроводами № /Н11 від 27.09.2011 перед позивачем за послуги надані у 2015 році складала 2.195.088,50 грн.

Щодо пред’явлених до стягнення 7% штрафу відповідач вказував, що передбачений ч.2 ст.231 ГК України штраф можливо застосувати лише у разі сукупності таких умов, коли інший розмір штрафних санкцій не передбачено договором або законом та якщо допущене прострочення виконання не грошового зобов’язання, пов’язаного з обігом (поставкою) товарів, виконання робіт, надання послуг, з вартості яких і вираховується у відсотковому відношенні розмір штрафу. Втім, зобов’язання, яке виникло за спірним договором, є грошовим, тому позивач не має права нараховувати штраф, передбачений ч.2 ст. 231 ГК України за порушення строків виконання грошового зобов’язання, тому в цій частині позову також просить відмовити.

На підтвердження заперечень надано суду: засвідчені банком реєстри платіжних доручень про здійснені платежі за договором № /Н11 від 27.09.2011, спільні протокольні рішення та платіжні доручення, зведені реєстри, довідку підприємства про взаєморозрахунки, ліцензії, статутні документи підприємства, постанову Кабінету Міністрів України від 25.07.2012 № 705 «Про визначення гарантованих постачальників природного газу», постанову Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 № 20 «Про затвердження Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій», постанову НКРЕ від 02.08.2012 № 1000 «Про затвердження Алгоритму розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання гарантованих постачальників природного газу», спільний наказ Міністерства енергетики та вугільної промисловості України і Міністерства фінансів України від 03.08.2015 № 493/688 «Про затвердження Порядку проведення розрахунків за природний газ, теплопостачання і електроенергію», постанови НКРЕ про внесення змін до нормативів перерахування коштів з поточних рахунків із спеціальним режимом використання гарантованих постачальників природного газу, відкритих в установах уповноважених банків, листи ПАТ «Державний ощадний банк України» про уточнення призначення платежу, копії яких долучено до матеріалів справи.

У додаткових поясненнях від 25.04.2016 № 899юр відповідач вказував, що 15.04.2016 на виконання Спільного протокольного рішення № 905/у від 17.03.2016 платіжним дорученням № 44 від 15.04.2016 сплачено позивачу 660,70 грн. заборгованості за договором за 2015 рік та 21.04.2016 за платіжним дорученням № 2147 з поточного рахунку відповідача було перераховано позивачу за послуги надані у 2015 році 2.192.240,74 грн., тому станом на 21.04.2016 заборгованість перед позивачем за спірним договором відсутня, що є підставою для припинення провадження у справі за відсутністю предмету спору в частині стягнення з відповідача боргу у розмірі 3.051.573,15 грн.

На підтвердження таких обставин надано суду: платіжні доручення № 44 від 15.04.2016 на суму 660,70 грн., № 2147 від 21.04.2016 на суму 2.192.240,74 грн. та спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання № 905/у від 17.03.2016, довідку підприємства про взаєморозрахунки, копії яких долучено до матеріалів справи.

Розгляд справи неодноразово відкладався та оголошувались перерви.

Склад суду змінювався.

Ухвалою від 31.05.2016 призначено судову економічну експертизу, проведення якої доручено Донецькому науково-дослідному інституту судових експертиз (84112, Донецька область, м.Слов’янськ, вул.Рози Люксембург, 67), направивши з цією метою на його адресу дану ухвалу та матеріали господарської справи №905/30/16 у 3-х томах, у зв’язку з чим провадження у справі зупинялось.

На вирішення експерту поставлено наступні питання:

1) Чи підтверджується документально заявлена до стягнення Публічним акціонерним товариством “Укртрансгаз” (т.2, а.с.9-13) сума боргу Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації “Маріупольгаз” за надані послуги по Договору на транспортування природного газу магістральними трубопроводами №/Н11 від 27.09.2011р.?

2) Чи підтверджується документально наявний в матеріалах справи розрахунок сум пені та 3% річних (т.2, а.с.14-16) за несвоєчасне погашення заборгованості згідно умов Договору на транспортування природного газу магістральними трубопроводами №/Н11 від 27.09.2011р.?

3) Чи підтверджується документально наявний в матеріалах справи розрахунок суми інфляційних втрат (т.2, а.с.17-19) за несвоєчасне погашення заборгованості згідно умов Договору на транспортування природного газу магістральними трубопроводами №/Н11 від 27.09.2011р.?

У висновку навести розрахунки експерта, які мають бути виконані в межах періодів, визначених позивачем у розрахунках позовних вимог (т.2, а.с.9-19).

Під час проведення експертизи використовувати наявні у матеріалах справи документи (а в разі необхідності – і додатково подані сторонами на вимогу експерта) та виходити з наступного:

- враховувати умови п.5.6. Договору №/Н11 від 27.09.2011р. в редакції додаткової угоди №2 від 17.01.2013р.;

- враховувати вимоги спеціальних нормативних актів, що регулюють спірні правовідносини: Алгоритму розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання гарантованих постачальників природного газу, затв. Постановою НКРЕ №1000 від 02.08.2012р.; постанов НКРЕ №1082 від 30.12.2014р., №63 від 23.01.2015р., №204 від 20.02.2015р., №771 від 04.03.2015р., №1211 від 08.04.2015р., №1287 від 23.04.2015р., №1604 від 22.05.2015р., №1997 від 06.07.2015р., №2047 від 20.07.2015р., №2142 від 06.08.2015р., №2255 від 03.09.2015р., №2537 від 02.10.2015р. про затвердження нормативів перерахування коштів на відповідний календарний місяць 2015 року;

- враховувати, що період нарахування пені на заборгованість за кожним з актів наданих послуг з транспортування природного газу магістральними трубопроводами не може перевищувати півроку; відлік півроку має проводитись відповідно до вимог частин 2, 3 статті 254 Цивільного кодексу України;

- враховувати, що індекс інфляції є помісячною величиною та не може бути застосований до періодів існування заборгованості, які є меншими за місяць; розмір боргу з урахуванням індексу інфляції має визначатися виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж; в розрахунок обов’язково мають включатися періоди часу, в які мала місце дефляція.

Зобов’язано відповідача оплатити рахунок за проведення економічної експертизи, надати суду докази оплати рахунку.

Платіжним дорученням № 9952 від 27.06.2017 на суму 99.993,60 грн. ПАТ «Маріупольгаз» оплачено проведення економічної експертизи у справі № 905/30/16.

На адресу господарського суду надійшов супровідний лист Донецького НДІСЕ разом з висновком № 805 за результатами проведення судової економічної експертизи від 22.12.2017р. та матеріалами справи № 905/30/16.

За висновком судового експерта, виходячи з підсумків проведеного дослідження наданих документів, заявлена до стягнення ПАТ «Укртрансгаз» сума боргу ПАТ «Маріупольгаз» за надані послуги по договору на транспортування природного газу магістральними трубопроводами № /Н11 від 27.09.2011 документально підтверджується у сумі 3.620.998,32 грн. (по першому питанню); по другому питанню – у разі прийняття судом правової позиції Верховного суду України стосовно зміни порядку і строків проведення розрахунків по договору транспортування природного газу після укладення спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків, наявних в матеріалах справи розрахунок сум пені та 3 % річних за несвоєчасне погашення заборгованості згідно умов договору на транспортування природного газу магістральними трубопроводами № /Н11 від 27.09.2011, документально підтверджується сума пені 1.011.435,81 грн. та 3% річних у сумі 83.325,75 грн.; по третьому питанню – у разі прийняття судом правової позиції Верховного суду України стосовно зміни порядку і строків проведення розрахунків по договору транспортування природного газу після укладення спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків, наявних в матеріалах справи розрахунок суми інфляційних втрат за несвоєчасне погашення заборгованості згідно умов договору на транспортування природного газу магістральними трубопроводами № /Н11 від 27.09.2011, документально підтверджується у сумі 256.203,80 грн.

Ухвалою від 03.03.2018 провадження у справі № 905/30/16 поновлено; постановлено справу розглядати за правилами загального підготовчого провадження; призначено підготовче засідання.

26.04.2018р. за вх. №8673/18 господарський суд одержав заперечення щодо висновку експерта, в якому позивач просить суд відхилити висновок №805 від 22.12.2017р. та не враховувати його при ухваленні рішення з посиланням на те, що експертний висновок здійснений експертом з виходом за межі спеціальних економічних знань, що ґрунтуються на припущеннях, зокрема, з врахуванням правової позиції Верховного Суду України щодо зміни порядку і строків розрахунків, внаслідок чого експертом виконано неправильні розрахунки. Також, позивач не погоджується з перерахунком експертом розміру заявленого до стягнення основного боргу та його висновком, що сума заборгованості підтверджується у значно меншому розмірі, наполягає на тому, що зарахування коштів відповідача в рахунок оплати основного боргу АТ «Укртрансгаз» здійснював у відповідності до умов договору та між сторонами щодо проведення розрахунків та під час їх звіряння не виникало суперечок, а тому вважає поданий позивачем розрахунок суми основного боргу арифметично вірним.

Крім того, 26.04.2018р. за вх. № 8716/18 господарський суд отримав відзив на позовну заяву та клопотання про призначення додаткової судової економічної експертизи, в яких ПАТ «Маріупольгаз» посилається на те, що висновок судової економічної експертизи № 805 від 22.12.2017р. є неповним, оскільки при його складанні експерт не врахував платіжних документів на загальну суму 3.051.573,15 грн., зокрема, спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання за рахунок коштів загального фонду державного бюджету України № 235/у від 21.01.2016р., платіжне доручення № 43 від 25.01.2016р. на суму 58.671,71 грн., спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання за рахунок коштів загального фонду державного бюджету України № 905/у від 17.03.2016р., платіжне доручення № 44 від 15.04.2016р. на суму 660,70 грн., платіжні доручення № 1149 від 29.02.2016р. на суму 800.000,00 грн., № 2147 від 21.04.2016р. на суму 2.192.240,74 грн., що суттєво впливає на визначення суми заборгованості за послуги у січні-червні 2015р. Також відповідач зазначає, що при здійсненні дослідження експертом не застосовано умови п.5.7 договору №/Н11 від 27.09.2011р., відповідно до якого кошти в сумі, що перевищують вартість фактично наданих послуг з транспортування газу у звітному місяці, зараховуються в оплату заборгованості за попередні місяці починаючи з червня 2015р. в зворотному порядку.

У цьому відзиві також наполягав на відмові в задоволенні позовних вимог ПАТ «Укртрансгаз» з урахуванням наданого відповідачем контррозрахунку.

Судовим експертом на вимогу суду подано письмові пояснення до висновку судової економічної експертизи № 805 від 22.12.2017 (вх.суду № 10690/18 від 23.05.2018)

Відповідачем подано клопотання від 23.06.2018 № 43юр про зменшення штрафних санкцій (пені) на 90%, посилаючись на скрутне фінансове становище підприємства та просить врахувати ступень виконання зобов’язання, суспільно-економічне значення підприємства. Окрім цього відповідач вказує, що підприємство відповідача знаходиться в зоні проведення антитерористичної операції, втратив доступ до частини майна, яке знаходиться на непідконтрольній території у м. Новоазовську, що значно позначилось на господарській діяльності підприємства, адже підприємство фактично втратило можливість повернути майно а його цілісність існує тільки на папері, внаслідок окупації частини ліцензійованої діяльності відповідач втратив і частину можливих прибутків від розподілу природного газу на цю територію.

Також відповідачем подано заяву від 23.06.2018 № 42юр про розстрочку виконання рішення по справі строком на один рік рівними платежами з підстав, аналогічних викладеним вище.

На підтвердження викладених доводів надано суду: звіт про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) за січень – грудень 2017 рр., звіт із праці за І квартал 2018 року, довідки підприємства щодо дебіторської та кредиторської заборгованості, про нарахування заробітної плати та податків, пов’язаних з оплатою праці, відомості щодо інвентаризації майна, постанови НКРЕ, копії яких долучено до матеріалів справи.

Позивач проти клопотання відповідача про зменшення розміру пені заперечує з підстав, викладених письмово 30.08.2018 за № 67-08/18 (вх.суду № 27878/18 від 30.08.2018), наполягає на задоволенні позовних вимог.

Ухвалою від 27.09.2018 змінено найменування позивача з Публічного акціонерного товариства «УКРТРАНСГАЗ» на Акціонерне товариство «Укртрансгаз».

Ухвалою від 12.02.2019 закрито підготовче провадження у справі № 905/30/16; призначено розгляд справи по суті на 05.03.2019; явка представників сторін визнана не обов’язковою.

05.03.2019 розпочався розгляд справи по суті, представники позивача та відповідача в судовому засіданні виступили з вступним словом, судом встановлено обставини справи та досліджено докази, оголошено перерву до 02.04.2019, явка представників сторін обов’язковою не визнавалась.

В судове засідання 02.04.2019 позивач та відповідач своїх представників не направили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені під розписку.

На переконання суду, неявка представників сторін, повідомлених про розгляд справи належним чином, не перешкоджає розгляду спору по суті у цьому судовому засіданні.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору, суд, -

ВСТАНОВИВ:

27.09.2011 між Дочірньою компанією "Укртрансгаз" НАК «Нафтогаз України», правонаступником якого є Акціонерне товариство "Укртрансгаз" (газотранспортне підприємство) та Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації "Маріупольгаз" (замовник) укладено договір на транспортування природного газу магістральними трубопроводами №/Н11, відповідно до п.1.1 якого, з урахуванням додаткової угоди №2 від 17.01.2013, газотранспортне підприємство зобов'язується надати замовнику послуги з транспортування магістральними трубопроводами природного газу замовника від пунктів приймання-передачі газу в магістральні трубопроводи до пунктів призначення - газорозподільних станцій (ГРС), а замовник зобов'язується внести плату за надані послуги з транспортування газу магістральними трубопроводами у розмірі, у строки та порядку, передбаченому умовами цього договору.

Згідно з п.1.2 договору в редакції додаткової угоди №2 від 17.01.2013, річний плановий обсяг транспортування природного газу замовника складає 195143,000 тис. куб.м. Газ замовника, транспортування якого за цим договором здійснює газорозподільне підприємство, призначений для задоволення потреб населення та юридичних осіб, яким природний газ відпускається за роздрібними цінами, диференційованими залежно від річних обсягів споживання, які затверджені НКРЕ для населення.

Додатковою угодою № 5 від 10.06.2015 до договору сторони виклали п. 1.2. розділу 1 «Предмет договору» в новій редакції та визначили, що обсяг транспортування природного газу замовника з 1 січня 2013 року по 31 грудня 2015 року складає 501.376,736 тис.куб.м., у тому числі … у 2015 році – до 143.793,016 тис.куб.м. Газ замовника, транспортування якого за цим договором здійснює газорозподільне підприємство, призначений для задоволення потреб населення та юридичних осіб, яким природний газ відпускається за роздрібними цінами, диференційованими залежно від річних обсягів споживання, які затверджені НКРЕ для населення та релігійних організацій.

У пункті 4 сторонами погоджено, що ця додаткова угода набирає чинності з моменту її підписання, умови додаткової угоди застосовуються до відносин сторін, які виникли до її укладення, а саме з 01 січня 2013 року.

Відповідно до п. 3.1 договору в редакції додаткової угоди №2 від 17.01.2013, послуги з транспортування газу оформлюються газотранспортним підприємством і замовником актами наданих послуг з транспортування газу магістральними трубопроводами.

Газотранспортне підприємство до 15 числа місяця, наступного за звітним, направляє замовнику два примірники акта наданих послуг за звітний місяць, підписані уповноваженим представником та скріплені печаткою газотранспортного підприємства. Замовник протягом 2 днів з дати одержання акта наданих послуг зобов’язується повернути газотранспортному підприємству один примірник оригіналу акта наданих послуг, підписаний уповноваженим представником та скріплений печаткою замовника, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта наданих послуг. У випадку відмови від підписання акта наданих послуг розбіжності підлягають урегулюванню відповідно до умов договору або в судовому порядку. До прийняття рішення судом відповідні розрахунки за вартість послуг з транспортування газу магістральними трубопроводами здійснюється відповідно до даних газотранспортного підприємства (п.п.3.2, 3.3 договору в редакції додаткової угоди №2 від 17.01.2013).

У пункті 3.4 договору в редакції додаткової угоди №2 від 17.01.2013 визначено, що акти наданих послуг є підставою для проведення остаточних розрахунків замовника з газотранспортним підприємством.

Відповідно до п. 5.5 договору в редакції додаткової угоди №2 від 17.01.2013, оплата вартості послуг за транспортування газу здійснюється замовником (крім гарантованого постачальника) шляхом перерахування грошових коштів на рахунок газотранспортного підприємства на умовах 100 відсотків попередньої оплати за десять днів до початку місяця, у якому буде здійснюватися транспортування газу.

Замовник самостійно визначає розмір суми платежу попередньої оплати як добуток тарифу та планового обсягу газу на відповідний місяць. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводяться замовником до 20 числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів.

У платіжних дорученнях замовник повинен обов’язково вказувати номер договору, дату його підписання та звітний період (місяць, рік), за який здійснюється оплата. У випадку, якщо в платіжних дорученнях замовника не зазначено номер договору, дата його підписання, звітний період (місяць, рік), за який здійснюється оплата, газотранспортне підприємство зараховує кошти, що надійшли від замовника, у першу чергу як погашення заборгованості за надані послуги з транспортування газу, що виникла перша за часом у попередніх періодах.

У пункті 5.6 договору в редакції додаткової угоди № 2 від 17.01.2013 сторони обумовили, що у випадку, якщо замовник є гарантованим постачальником, то замовник здійснює оплату послуг з транспортування газу в місяці, у якому здійснюється транспортування газу, шляхом щоденного перерахування коштів на рахунок газотранспортного підприємства в порядку, установленому алгоритмом розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання газопостачальних підприємств, який затверджується національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться замовником до 20 числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів.

Відповідно до п.5.7 договору в редакції додаткової угоди № 2 від 17.01.2013, у разі надходження коштів від замовника в сумі, що перевищує вартість фактично наданих послуг з транспортування газу у звітному місяці, переплата зараховується газотранспортним підприємством:

-          у разі наявності заборгованості за надані послуги – як погашення заборгованості в попередніх місяцях;

-          у разі відсутності заборгованості за надані послуги – як оплата послуг у місяці, наступному за звітним.

У разі порушення замовником строків оплати, передбачених розділом 5 договору, із замовника стягується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу (п. 7.3 договору в редакції додаткової угоди № 2 від 17.01.2013).

Згідно з п. 11.1 договору в редакції додаткової угоди №2 від 17.01.2013, цей договір набирає чинності з дня його підписання сторонами, умови договору застосовуються до відносин сторін, які виникли до його укладення, а саме з 01 жовтня 2011 року і діє в частині транспортування газу до 31 грудня 2013 року, а в частині проведення розрахунків за надані газотранспортним підприємством послуги до повного виконання замовником своїх зобов’язань за цим договором. Договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо не менше ніж за місяць до закінчення строку дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

Усі зміни та доповнення до договору оформлюються письмово, підписуються уповноваженими особами та скріплюються печатками обох сторін (п.11.2 договору).

В матеріалах справи відсутні і сторонами не надано документального підтвердження заяв про припинення дії цього договору або про перегляд його умов до 31 грудня 2013 року, у зв’язку з чим суд дійшов висновку, що договір на транспортування природного газу магістральними трубопроводами №/Н11 від 27.09.2011 в редакції додаткової угоди №2 від 17.01.2013 був автоматично продовженим на кожний наступний календарний рік.

Отже, на момент виникнення спірних правовідносин умови договору на транспортування природного газу магістральними трубопроводами №/Н11 від 27.09.2011 в редакції додаткової угоди №2 від 17.01.2013 є чинними і обов’язковими для виконання обома сторонами.

Відповідно до ст. 11 ЦК України та ст. 174 ГК України господарські зобов’язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Статтею 901 ЦК України встановлено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно зі ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Приписами ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Положення ст. 526 ЦК України передбачають, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

На виконання умов цього Договору позивач надав, а відповідач прийняв без заперечень послуги з транспортування природного газу магістральними трубопроводами для задоволення потреб населення та юридичних осіб, яким природний газ відпускається за роздрібними цінами, диференційованими залежно від річних обсягів споживання, які затверджені НКРЕ для населення та релігійних організацій, у тому числі:

-          за актом № 01-15-/Н11 від 31.01.2015 у січні 2015 року обсяг газу 23.935,268 тис.куб.м. вартістю 3.345.918,87 грн. з ПДВ;

-          за актом № 02-15-/Н11 від 28.02.2015 у лютому 2015 року обсяг газу 19.708,748 тис.куб.м. вартістю 3.166.801,63 грн. з ПДВ;

-          за актом № 03-15-/Н11 від 31.03.2015 за березень 2015 року обсяг газу 17.380,141 тис.куб.м. вартістю 2.792.641,06 грн. з ПДВ;

-          за актом № 04-15-/Н11 від 30.04.2015 за квітень 2015 року обсяг газу 10.781,238 тис.куб.м. вартістю 3.017.021,64 грн. з ПДВ;

-          за актом № 05-15-/Н11 від 31.05.2015 за травень 2015 року обсяг газу 3.413,112 тис.куб.м. вартістю 955.125,26 грн. з ПДВ;

-          за актом № 06-15-/Н11 від 30.06.2015 за червень 2015 року обсяг газу 2.131,098 тис.куб.м. вартістю 596.366,46 грн. з ПДВ.

Всього на суму – 12.873.874,92 грн.

Судом встановлено, що відповідач, ПАТ «Маріупольгаз», до 30.06.2015 включно мав статус гарантованого постачальника природного газу для категорії «населення» відповідно до виданої НКРЕ ліцензії здійснення господарської діяльності з постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за регульованим тарифом серія АГ № 507428 (до 06.04.2015), серія АЕ № 295548 (з 07.04.2015) та постанови Кабінету Міністрів України № 705 від 25.07.2012 «Про визначення гарантованих постачальників природного газу», якою передбачено, що гарантованими постачальниками природного газу є суб'єкти господарювання, що в установленому порядку отримали ліцензію на постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за регульованим тарифом та провадять діяльність на затвердженій Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики, території з постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за регульованим тарифом для споживачів України (крім промислових споживачів, річний обсяг споживання природного газу яких перевищує 3 млн. куб. метрів, та підприємств, що здійснюють виробництво теплової енергії).

Згідно з п. 5.6 договору, у випадку, якщо замовник є гарантованим постачальником, то замовник здійснює оплату послуг з транспортування газу в місяці, у якому здійснюється транспортування газу, шляхом щоденного перерахування коштів на рахунок Газотранспортного підприємства в порядку, установленому Алгоритмом розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання газопостачальних підприємств, який затверджується національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики.

Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться замовником до 20 (двадцятого) числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів.

Відповідно до статей 4, 18 Закону України "Про засади функціонування ринку природного газу", Положення про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики, затвердженого Указом Президента України від 23 листопада 2011 року N 1059, та постанови Кабінету Міністрів України від 26 березня 2008 року N 247 "Про вдосконалення порядку розрахунків за спожитий природний газ" Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики затверджено постановою від 02.08.2012 № 1000 Алгоритм розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання гарантованих постачальників природного газу.

Цей Алгоритм установлює порядок розподілу публічним акціонерним товариством "Державний ощадний банк України", публічним акціонерним товариством "Державний експортно-імпортний банк України" та публічним акціонерним товариством акціонерний банк "Укргазбанк" коштів з поточних рахунків із спеціальним режимом використання гарантованого постачальника, що надходять за використаний природний газ від усіх категорій споживачів, а також механізм розрахунку гарантованими постачальниками нормативів перерахування коштів на поточні рахунки газотранспортних, газорозподільних підприємств, гарантованих постачальників та на поточні рахунки із спеціальним режимом використання підприємств, що здійснюють продаж природного газу гарантованим постачальникам.

Дія цього Алгоритму не поширюється на відносини, пов'язані з остаточним розрахунком гарантованого постачальника природного газу та його структурних підрозділів із власником природного газу, газотранспортними, газорозподільними підприємствами відповідно до умов укладених договорів та погашенням заборгованості споживачів за спожитий природний газ (п.1.2 Алгоритму).

Відповідно до п.2.1 цього Алгоритму, Гарантовані постачальники та їх структурні підрозділи відкривають в установах уповноважених банків, зокрема, поточний рахунок із спеціальним режимом використання для зарахування коштів, що надходять за спожитий природний газ від категорії "населення", а саме від населення та юридичних осіб, яким природний газ відпускається за роздрібними цінами, диференційованими залежно від річних обсягів споживання, які затверджені НКРЕ для населення (далі - юридичні особи); поточний рахунок із спеціальним режимом використання для зарахування коштів, що надходять за спожитий природний газ від категорії "ТКЕ - населення", а саме від суб'єктів господарювання, які виробляють теплову енергію, зокрема із застосуванням блочних (модульних) котелень, установленими на даху та прибудованими (у разі використання природного газу для виробництва і надання населенню та релігійним організаціям послуг з опалення та гарячого водопостачання і за умови ведення такими суб'єктами окремого приладового та бухгалтерського обліку тепла і гарячої води) (далі - ТКЕ - населення).

Згідно з п.2.6 Алгоритму, усі споживачі оплачують вартість спожитого ними природного газу шляхом перерахування коштів на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для зарахування коштів, що надходять за спожитий природний газ, відкриті в установах уповноваженого банку гарантованими постачальниками та їх структурними підрозділами.

НКРЕ розглядає подані гарантованим постачальником нормативи перерахування коштів та приймає рішення щодо їх затвердження. Затверджені нормативи перерахування коштів доводяться НКРЕ до відома уповноваженого банку не пізніше ніж за п'ять робочих днів до початку розрахункового періоду (п.2.9 Алгоритму).

Судом встановлено, що нормативи перерахування коштів з поточних рахунків із спеціальним режимом використання гарантованих постачальників природного газу, відкритих в установах уповноважених банків, що надійшли від категорії споживачів "населення", на січень 2015 року, затверджені постановою НКРЕ № 1082 від 30.12.2014; на лютий 2015 року – постановою НКРЕ № 63 від 23.01.2015; на березень 2015 року – постановами НКРЕ № 204 від 20.02.2015 та № 77 від 04.03.2015; на квітень 2015 року – постановою НКРЕ № 1211 від 08.04.2015; на травень 2015 року – постановою НКРЕ № 1287 від 23.04.2015; на червень 2015 року – постанова № 1604 від 22.05.2015; на липень 2015 року – постанови НКРЕ № 1997 від 06.07.2015 та 2047 від 20.07.2015; на серпень 2015 року - № 2142 від 06.08.2015, на вересень 2015 року - постанова НКРЕ № 2255 від 03.09.2015; на жовтень 2015 - постанова НКРЕ № 2537 від 02.10.2015.

Отже, відповідач, з урахуванням умов п. 5.6 договору, мав провести з відповідачем остаточний розрахунок за надані послуги наступним чином:

по зобов’язанням січня 2015 року – до 20.02.2015;

по зобов’язанням лютого 2015 року – до 20.03.2015;

по зобов’язанням березня 2015 року – до 20.04.2015;

по зобов’язанням квітня 2015 року – до 20.05.2015;

по зобов’язанням травня 2015 року – до 20.06.2015;

по зобов’язанням червня 2015 року – до 20.07.2015

та з урахуванням раніше перерахованих коштів згідно Алгоритму.

Зобов’язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов’язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Матеріали справи свідчать, що відповідач розраховувався з позивачем у порядку, обумовленому сторонами у п.5.6 договору № /Н11 від 27.09.2011, здійснював оплату з рахунку із спеціальним режимом використання проведену відповідно до Алгоритму розподілу коштів (реєстри платіжних доручень засвідчені банком та відповідні платіжні доручення з листуванням про зміну призначення платежу).

Окрім розрахунків безпосередньо за договором, сторони проводили розрахунки за надані послуги відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій» № 20 від 11.01.2005, наказу Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, Міністерства фінансів України № 493/688 від 03.08.2015 «Про затвердження Порядку розрахунків за природний газ, теплопостачання і електроенергію», які визначають механізм перерахування субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг та житлових субсидій населенню на оплату електроенергії, природного газу, послуг тепло-, водопостачання і водовідведення, квартирної плати (утримання будинків і споруд та прибудинкових територій), вивезення побутового сміття та рідких нечистот за рахунок надходження до загального фонду державного бюджету рентної плати за користування надрами для видобування природного газу та газового конденсату і податку на додану вартість, що сплачується Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" та ПАТ "Укртрансгаз", а також за рахунок надходження до загального фонду державного бюджету від погашення податкового боргу, в тому числі реструктуризованого або розстроченого (відстроченого) з податку на додану вартість, що сплачується виробниками електроенергії і вугледобувними підприємствами (далі - субвенція).

Судом встановлено з наявних у матеріалах справи банківських реєстрів, листування про зміну призначення платежу в платіжних документах та вимог Алгоритму та постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій» № 20 від 11.01.2005, що за послуги з транспортування природного газу за спірним договором позивач перерахував відповідачу:

-          за січень 2015 року - (з урахуванням листа Ощадбанку від 01.04.2016 № б/н про виправлення призначення платежу, т.3, а.с.18) за платіжними дорученнями від 09.01.2015 №168493690 на суму 174.918,52 грн., від 12.01.2015 № 168656436 на суму 279.712,50 грн., від 13.01.2015 № 168817072 на суму 317.264,13 грн., від 14.01.2015 № 168939617 на суму 80.054,26 грн., від 15.01.2015 № 169052520 на суму 261.689,64 грн., від 16.01.2015 № 169187226 на суму 152.512,97 грн., від 17.01.2015 № 169345600 на суму 111.059,87 грн., від 19.01.2015 № 169490278 на суму 40.621,89 грн., від 20.01.2015 № 169682768 на суму 27.305,90 грн., від 21.01.2015 № 169804990 на суму 47.093,03 грн., від 22.01.2015 № 169992109 на суму 105.377,51 грн., від 23.01.2015 № 170088442 на суму 87.403,79 грн., від 26.01.2015 №170255183 на суму 42.354,33 грн., від 27.01.2015 № 170882607 на суму 35.521,45 грн., від 28.01.2015 № 171010294 на суму 21.068,15 грн., від 29.01.2015 № 171121357 на суму 70.509,15 грн., від 30.01.2015 № 171230536 на суму 21.229,90 грн.

-          за лютий 2015 року – за платіжними дорученнями від 17.02.2015 № 173143775 на суму 101.919,27 грн., від 18.02.2015 № 173339859 на суму 116.624,77 грн., від 19.02.2015 № 173449456 – 94.372,37 грн., від 20.02.2015 № 173577373 на суму 53.677,53 грн., від 23.02.2015 № 173731875 на суму 64.015,99 грн., від 24.02.2015 №173905860 на суму 93.673,58 грн., від 25.02.2015 № 174048921 на суму 46.317,62 грн., від 26.02.2015 № 174191061 на суму 53.904,44 грн.

-          за березень 2015 року – за платіжними дорученнями від 02.03.288 на суму 58.440,89 грн., від 03.03.2015 № 175221961 на суму 49.954,86 грн., від 04.03.15 № 175375372 на суму 153.620,56 грн., від 05.03.2015 № 175505773 на суму 100.792,29 грн., від 06.03.2015 № 175656054 на суму 92.857,94грн., від 10.03.2015 № 175854072 на суму 82.209,13грн., від 11.03.2015 № 176084070 на суму 169.236,37грн., від 12.03.2015 №176301591 на суму 374.751,04 грн. сплачено 89.610,00 грн. (лист від 23.03.15 № 04-540 про зміну призначення платежу, т.1, а.с.78), від 13.03.2015 № 176484011 на суму 148.882,61 грн., від 16.03.2015 № 176647588 на суму 163.016,17 грн., від 17.03.2015 № 176865926 на суму 104.535,00 грн., від 18.03.2015 № 177025345 на суму 120.923,15 грн., від 19.03.2015 № 177175705 на суму 116.801,90 грн., від 20.03.2015 № 177321743 на суму 53.549,12 грн., від 23.03.2015 № 177492870 на суму 110.279,69 грн., від 24.03.2015 № 177699549 на суму 66.056,15 грн., від 25.03.2015 № 177851348 на суму 43.993,44 грн., від 26.03.2015 № 177984544 на суму 42.345,86 грн., від 27.03.2015 № 178542843 на суму 53.871,69 грн., від 30.03.2015 № 178590776 на суму 40.191,43 грн., від 31.03.2015 № 178717006 на суму 52.897,14 грн. Крім того, за спільним протокольним рішенням № 500/у від 13.03.2015 згідно платіжного доручення від 30.03.2015 перераховано позивачу 541.448,80 грн. з призначенням платежу: ПКМУ від 11.01.2005 № 20, за транспортування природного газу 2015р., договір від 27.09.2011 № /Н11.

-          за квітень 2015 року – за платіжними дорученнями від 01.04.2015 № 178914611 на суму 78.924,62 грн., від 10.04.2015 № 180000712 на суму 508.853,03 грн., від 14.04.2015 № 180191122 на суму 126.881,89 грн., від 15.04.2015 № 180432087 на суму 100.390,08 грн., від 16.04.2015 № 180621837 на суму 67.994,49 грн., від 17.04.2015 № 180858661 на суму 58.614,54 грн., від 20.04.2015 № 180959866 на суму 17.292,68 грн., від 21.04.2015 № 181261929 на суму 32.067,52 грн., від 22.04.2015 № 181449000 на суму 11.677,16 грн., від 23.04.2015 № 181519880 на суму 29.611,44 грн., від 24.04.2015 № 181733871 на суму 10.280,83 грн., від 27.04.2015 № 181805025 на суму 14.522,98 грн., від 28.04.2015 № 182535727 на суму 24.652,83 грн., від 29.04.2015 № 182642842 на суму 8.680,59 грн., від 30.04.2015 № 182805183 на суму 9.361,95 грн. За спільним протокольним рішенням № 854/у від 17.04.2015 згідно платіжного доручення від 23.04.2015 перераховано позивачу 285.535,47 грн. з призначенням платежу: ПКМУ від 11.01.2005 № 20, за транспортування природного газу 2015р., договір від 27.09.2011 № /Н11.

-          за травень 2015 року – за платіжними дорученнями від 05.05.2015 № 182931993 на суму 18.123,58 грн., від 06.05.2015 № 183306486 на 36.448,25 грн., від 07.05.2015 № 183496897 на суму 53.335,88 грн., від 08.05.2015 № 183596476 на суму 50.627,90 грн., від 12.05.2015 № 183812872 на суму 78.932,71 грн., від 13.05.2015 № 184118541 на суму 120.439,69 грн., від 14.05.2015 № 184219637 на суму 75.437,83 грн., від 15.05.2015 № 184377243 на суму 45.546,75 грн., від 18.05.2015 № 184566662 на суму 38.899,87 грн. (з урахуванням листа від 29.05.2015 № 04-2072 про зміну призначення платежу, т.1, а.с.125-126), від 19.05.2015 № 184873931 на суму 55.513,28 грн., від 20.05.2015 № 185038011 на суму 21.742,38 грн., від 21.05.2015 № 185103443 на суму 57.365,68 грн., від 22.05.2015 № 185359108 на суму 19.193,71 грн., від 25.05.2015 № 185476012 на суму 28.324,71 грн., від 26.05.2015 № 185675996 на суму 22.601,94 грн., від 27.05.2015 № 186296129 на суму 8.789,25 грн., від 28.05.2015 № 186397865 на суму 20.563,08 грн., від 29.05.2015 № 18643637 на суму 7.629,71 грн. За спільним протокольним рішенням № 1053/у від 15.05.2015 згідно платіжного доручення від 25.05.2015 № 11 перераховано позивачу 458.786,98 грн. з призначенням платежу: ПКМУ від 11.01.2005 № 20, за транспортування природного газу 2015р., договір від 27.09.2011 № /Н11.

-          за червень 2015 року – за платіжними дорученнями від 02.06.2015 № 186595185 на суму 16.818,86 грн., від 03.06.2015 № 186856365 на суму 15.642,15 грн., від 04.06.2015 № 186938683 на суму 23.396,64 грн., від 05.06.2015 № 187118639 на суму 18.274,24 грн., від 06.06.2015 № 187308781 на суму 24.006,77 грн., від 09.06.2015 № 187548140 на суму 41.917,80 грн., від 10.06.2015 № 187681060 на суму 41.586,79 грн., від 11.06.2015 № 187839891 на суму 52.419,76 грн., від 12.06.2015 № 187989269 на суму 28.118,82 грн., від 15.06.2015 №188192975 на суму 19.406,06 грн., від 16.06.2016 № 188256774 на суму 63.160,93 грн., від 17.06.2015 № 188476765 на суму 24.839,94 грн., від 18.06.2015 № 188543788 на суму 28.793,06 грн., від 19.06.2015 № 188659616 на суму 12.961,00 грн., від 22.06.2015 № 188828438 на суму 20.798,02 грн., від 23.06.2015 № 189121287 на суму 27.089,43 грн., від 24.06.2015 № 189253932 на суму 14.298,54 грн., від 25.06.2015 № 189338833 на суму 14.011,21 грн., від 26.06.2015 № 189464692 на суму 11.258,79 грн., від 30.06.2018 № 190140502 на суму 14.858,07 грн., від 01.07.2015 № 190346920 на суму 16.640,89 грн. За спільним протокольним рішенням № 1377/у від 17.06.2015 згідно платіжного доручення від 02.07.2015 перераховано позивачу 113.180,92 грн. з призначенням платежу: ПКМУ від 11.01.2005 № 20, за транспортування природного газу 2015р., договір від 27.09.2011 № /Н11. Крім того, відповідач у листі від 15.07.2015 № 04-1409 (т.4 а.с.131) просив позивача переплату ПАТ «Маріупольгаз» по договору на транспортування природного газу від 27.09.2011 № /Б11 в сумі 2.187,07 грн. зарахувати в оплату заборгованості по договору від 27.09.2011 № /Н11 транспортування природного газу в 2015 році.

Отже, всього відповідачем сплачено позивачу станом на 20.07.2015 (по зобов’язанням січня – червня 2015 року) 8.205.027,89 грн., залишились не сплаченими 4.668.847,03 грн.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що відповідач розраховувався за отримані послуги з порушенням строків для остаточного розрахунку, обумовленого сторонами у п.5.6 договору.

Згідно наданої позивачем копії акту звірки розрахунків станом на 31.10.2015 (т.2 а.с.22), підписаного бухгалтерами позивача та відповідача без розбіжностей, за надані у 2015 році послуги за договором № /Н11 ПАТ «Маріупольгаз» має перед ПАТ «Укртрансгаз» заборгованість в розмірі 8.446.070,77 грн.

Також, з матеріалів справи вбачається, що за 2015 рік згідно з договором від 27.09.2011 № /Н11 на користь ПАТ «Укртрансгаз» було перераховано на підставі спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання за рахунок коштів загального фонду державного бюджету № 1580/у від 16.07.2015 суму 88.421,17 грн. (платіжне доручення № 24.07.2015 № 22, т.2, а.с.83), № 1742/у від 18.08.15 суму 49.781,91 грн. (платіжне доручення від 26.08.2015 № 26, т.2, а.с.80), № 1878/у від 14.09.2015 суму 17.085,79 грн. (платіжне доручення від 17.09.2015 № 31, т.2, а.с.76), № 2086/у від 15.10.2015 суму 8.149,42 грн. (платіжне доручення від 19.10.2015 № 36, т.2 а.с.72), № 2593/у від 23.11.2015 суму 59.662,76 грн. (платіжне доручення від 25.11.2015 № 41, т.2 а.с.66), № 2950/у від 17.12.2015 суму 138.210,63 грн. (платіжне доручення від 21.12.2015 № 42, т.2 а.с.61).

Матеріали справи також містять банківські виписки (т.1 а.с.148-215), згідно з якими відповідач перерахував позивачу за транспортування магістральними трубопроводами природного газу для населення у 2015 році згідно договору № /Н11 від 27.09.2011: 08.07.2015 – 110.249,74 грн. (на виконання постанови НКРЕ № 1997 від 06.07.2015), 09.07.2015 – 29.749,09 грн. (на виконання постанови НКРЕ № 1997 від 06.07.2015), 10.07.2015 – 33.274,09 грн. (на виконання постанови НКРЕ № 1997 від 06.07.2015), 13.07.2015 – 47.705,90 грн. (на виконання постанови НКРЕ № 1997 від 06.07.2015), 22.07.2015 – 161.049,60 грн. (на виконання постанови НКРЕ № 2047 від 20.07.2015), 23.07.2015 – 19.441,69 грн. (на виконання постанови НКРЕ № 2047 від 20.07.2015), 24.07.2015 – 11.790,66 грн. (на виконання постанови НКРЕ № 2047 від 20.07.2015), 27.07.2015 – 9.079,89 грн. (на виконання постанови НКРЕ № 2047 від 20.07.2015), 28.07.2015 – 9.375,85 грн. (на виконання постанови НКРЕ № 2047 від 20.07.2015), 29.07.2015 – 6.217,00 грн. (на виконання постанови НКРЕ № 2047 від 20.07.2015), 30.07.2017 – 8.527,16 грн. (на виконання постанови НКРЕ № 2047 від 20.07.2015), 31.07.2015 – 4.947,12 грн. (на виконання постанови НКРЕ № 2047 від 20.07.2015), 07.08.2015 – 20.657,99 грн. (на виконання постанови НКРЕ № 2142 від 06.08.2015), 10.08.2015 – 2.814,67 грн. (на виконання постанови НКРЕ № 2142 від 06.08.2015), 11.08.2015 – 3.332,68 грн. (на виконання постанови НКРЕ № 2142 від 06.08.2015), 12.08.2015 – 1.624,42 грн. (на виконання постанови НКРЕ № 2142 від 06.08.2015), 13.08.2015 – 2.392,25 грн. (на виконання постанови НКРЕ № 2142 від 06.08.2015, лист від 25.08.2015 № 04-1663 про зміну призначення платежу), 14.08.2015 – 2.486,29 грн. (на виконання постанови НКРЕ № 2142 від 06.08.2015), 17.08.2015 – 1.171,43 грн. (на виконання постанови НКРЕ № 2142 від 06.08.2015), 18.08.2015 – 1.444,34 грн. (на виконання постанови НКРЕ № 2142 від 06.08.2015), 19.08.2015 – 997,24 грн. (на виконання постанови НКРЕ № 2142 від 06.08.2015), 20.08.2015 – 1.474,42 грн. (на виконання постанови НКРЕ № 2142 від 06.08.2015), 21.08.2015 – 1.544,98 грн. (на виконання постанови НКРЕ № 2142 від 06.08.2015),25.08.2015 – 3.017,42 грн. (на виконання постанови НКРЕ № 2142 від 06.08.2015), 26.08.2015 – 4.452,67 грн. (на виконання постанови НКРЕ № 2142 від 06.08.2015), 27.08.2015 – 2.501,40 грн. (на виконання постанови НКРЕ № 2142 від 06.08.2015), 28.09.2015 – 2.442,10 грн. (на виконання постанови НКРЕ № 2142 від 06.08.2015), 31.08.2015 – 2.360,17 грн. (на виконання постанови НКРЕ № 2142 від 06.08.2015), 01.09.2015 – 2.544,72 грн. (на виконання постанови НКРЕ № 2142 від 06.08.2015), 07.09.2015 – 6.374,02 грн. (на виконання постанови НКРЕ № 2255 від 03.09.2015), 08.09.2015 – 1.703,17 грн. (на виконання постанови НКРЕ № 2255 від 03.09.2015), 09.09.2015 – 2.195,81 грн. (на виконання постанови НКРЕ № 2255 від 03.09.2015), 10.09.2015 – 2.153,55 грн. (на виконання постанови НКРЕ № 2255 від 03.09.2015), 11.09.2015 – 2.345,36 грн. (на виконання постанови НКРЕ № 2255 від 03.09.2015), 14.09.2015 – 1.801,81 грн. (на виконання постанови НКРЕ № 2255 від 03.09.2015), 15.09.2015 – 2.757,57 грн. (на виконання постанови НКРЕ № 2255 від 03.09.2015), 16.09.2015 – 1.332,05 грн. (на виконання постанови НКРЕ № 2255 від 03.09.2015), 17.09.2015 – 1.490,02 грн. (на виконання постанови НКРЕ № 2255 від 03.09.2015), 18.09.2015 – 1.201,04 грн. (на виконання постанови НКРЕ № 2255 від 03.09.2015), 21.09.2015 – 1.175,31 грн. (на виконання постанови НКРЕ № 2255 від 03.09.2015), 22.09.2015 – 1.704,46 грн. (на виконання постанови НКРЕ № 2255 від 03.09.2015), 23.09.2015 – 1.311,03 грн. (на виконання постанови НКРЕ № 2255 від 03.09.2015), 24.09.2015 – 1.259,52 грн. (на виконання постанови НКРЕ № 2255 від 03.09.2015), 25.09.2015 – 807,81 грн. (на виконання постанови НКРЕ № 2255 від 03.09.2015), 28.09.2015 – 796,56 грн. (на виконання постанови НКРЕ № 2255 від 03.09.2015), 29.09.2015 – 1.134,07 грн. (на виконання постанови НКРЕ № 2255 від 03.09.2015), 30.09.2015 – 1.352,88 грн. (на виконання постанови НКРЕ № 2255 від 03.09.2015), 01.10.2015 – 670,11 грн. (на виконання постанови НКРЕ № 2255 від 03.09.2015), 05.10.2015 – 2.061,93 грн. (на виконання постанови НКРЕ № 2537 від 02.10.2015), 06.10.2015 – 1.460,25 грн. (на виконання постанови НКРЕ № 2537 від 02.10.2015), 07.10.2015 – 835,97 грн. (на виконання постанови НКРЕ № 2537 від 02.10.2015), 08.10.2015 - 1.238,36 грн. (на виконання постанови НКРЕ № 2537 від 02.10.2015), 09.10.2015 – 1.288,01 грн. (на виконання постанови НКРЕ № 2537 від 02.10.2015), 12.10.2015 – 1.551,77 грн. (на виконання постанови НКРЕ № 2537 від 02.10.2015), 13.10.2015 – 2.878,01 грн. (на виконання постанови НКРЕ № 2537 від 02.10.2015), 15.10.2015 – 1.743,95 грн. (на виконання постанови НКРЕ № 2537 від 02.10.2015), 16.10.2015 – 1.320,25 грн. (на виконання постанови НКРЕ № 2537 від 02.10.2015), 19.0.2015 – 1.222,08 грн. (на виконання постанови НКРЕ № 2537 від 02.10.2015), 20.10.2015 – 1.554,11 грн. (на виконання постанови НКРЕ № 2537 від 02.10.2015), 21.10.2015 – 710,29 грн. (на виконання постанови НКРЕ № 2537 від 02.10.2015), 22.10.2015 – 1.178,46 грн. (на виконання постанови НКРЕ № 2537 від 02.10.2015), 23.10.2015 – 1.104,58 грн. (на виконання постанови НКРЕ № 2537 від 02.10.2015), 26.10.2015 – 772,66 грн. (на виконання постанови НКРЕ № 2537 від 02.10.2015), 27.10.2015 – 1.359,62 грн. (на виконання постанови НКРЕ № 2537 від 02.10.2015), 28.10.2015 – 904,80 грн. (на виконання постанови НКРЕ № 2537 від 02.10.2015), 29.10.2015 – 842,94 грн. (на виконання постанови НКРЕ № 2537 від 02.10.2015), 30.10.2015 – 391,56 грн. (на виконання постанови НКРЕ № 2537 від 02.10.2015), 02.11.2015 – 585,38 грн.

З позовом у цій справі позивач звернувся до суду 25.12.2015 (згідно штемпелю Укрпошти на поштовому конверті).

За розрахунком позивача, доданого до позову, заборгованість відповідача по зобов’язанням січня 2015 року склала 0,00 грн., а прострочення виконання склало 94 дні; по зобов’язанням лютого 2015 року заборгованість відповідача складала 1.942.133,42 грн., а прострочення 257 днів; по зобов’язанням березня 2015 року заборгованість 2.792.641,06 грн., прострочення – 226 днів; заборгованість за квітень 2015 року – 3.017.021,64 грн., прострочення – 196 днів; заборгованість за травень 2015 року – 955.125,26 грн., прострочення – 165 днів; заборгованість за червень 2015 року – 596.366,46 грн., прострочення – 135 днів.

В заяві про збільшення позовних вимог № 2658/6 від 25.02.2016 (т.2, а.с.1-13) позивач вказував, що після пред’явлення ПАТ «Укртрансгаз» позовної заяви, відповідачем додатково було сплачено 138.210,63 грн. за послуги, надані позивачем у лютому 2015 року, у зв’язку з чим просив стягнути з відповідача 8.447.612,00 грн. заборгованості щодо оплати послуг з транспортування газу магістральними трубопроводами, у тому числі:

- залишок заборгованості у розмірі 1.086.457,58 грн. за лютий 2015 року відповідно до акту наданих послуг від 28.02.2015 № 02-15-/Н11, прострочення виконання - 306 днів;

- за березень 2015 року у розмірі 2.792.641,06 грн. відповідно до акту наданих послуг від 31.03.2015 №03-15-/Н11, прострочення – 294 дні;

- за квітень 2015 року у розмірі 3.017.021,64 грн. відповідно до акту наданих послуг від 30.04.2015 № 04-15-/Н11, прострочення 264 дні;

- за травень 2015 у розмірі 955.125,26 грн. відповідно до акту наданих послуг від 31.05.2015 № 05-15-/Н11, прострочення – 233 дні;

- за червень 2015 у розмірі 596.366,46 грн. відповідно до акту наданих послуг від 30.06.2015 № 06-15-/Н11, прострочення – 203 дні.

Матеріалами справи підтверджено, що після порушення провадження у цій справі (11.01.2016), на підставі спільного протокольного рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання за рахунок коштів загального фонду державного бюджету № 235/у від 21.01.2016 позивачу перераховано 58.671,71 грн. з призначенням платежу: ПКМУ від 11.01.2005 № 20, за транспортування природного газу 2015р., договір від 27.09.2011 № /Н11 (платіжне доручення № 43 від 25.01.2016, т.2 а.с.56); з поточного рахунку відповідача на користь позивача перераховано 800.000,00 грн. за платіжним дорученням № 1149 від 29.02.2016 з призначенням платежу: згідно з договором від 27.09.2011 № /Н11 за 2015 рік та без зазначення конкретного періоду (місяця) оплати (т.4, а.с.8); за платіжним дорученням № 2147 від 21.04.2016 перераховано позивачу 2.192.240,74 грн. з призначенням платежу: згідно з договором від 27.09.2011 № /Н11 за 2015 рік та без зазначення конкретного періоду (місяця) оплати (т.4 а.с.9).

Як вже зазначалось судом, ухвалою від 31.05.2016 було призначено судову економічну експертизу, проведення якої доручено Донецькому науково-дослідному інституту судових експертиз.

На вирішення експерту поставлено наступні питання: 1) Чи підтверджується документально заявлена до стягнення Публічним акціонерним товариством “Укртрансгаз” (т.2, а.с.9-13) сума боргу Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації “Маріупольгаз” за надані послуги по Договору на транспортування природного газу магістральними трубопроводами №/Н11 від 27.09.2011р.? 2) Чи підтверджується документально наявний в матеріалах справи розрахунок сум пені та 3% річних (т.2, а.с.14-16) за несвоєчасне погашення заборгованості згідно умов Договору на транспортування природного газу магістральними трубопроводами №/Н11 від 27.09.2011р.? 3) Чи підтверджується документально наявний в матеріалах справи розрахунок суми інфляційних втрат (т.2, а.с.17-19) за несвоєчасне погашення заборгованості згідно умов Договору на транспортування природного газу магістральними трубопроводами №/Н11 від 27.09.2011р.? У висновку навести розрахунки експерта, які мають бути виконані в межах періодів, визначених позивачем у розрахунках позовних вимог (т.2, а.с.9-19). Під час проведення експертизи використовувати наявні у матеріалах справи документи (а в разі необхідності – і додатково подані сторонами на вимогу експерта) та виходити з наступного: - враховувати умови п.5.6. Договору №/Н11 від 27.09.2011р. в редакції додаткової угоди №2 від 17.01.2013р.; - враховувати вимоги спеціальних нормативних актів, що регулюють спірні правовідносини: Алгоритму розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання гарантованих постачальників природного газу, затв. Постановою НКРЕ №1000 від 02.08.2012р.; постанов НКРЕ №1082 від 30.12.2014р., №63 від 23.01.2015р., №204 від 20.02.2015р., №771 від 04.03.2015р., №1211 від 08.04.2015р., №1287 від 23.04.2015р., №1604 від 22.05.2015р., №1997 від 06.07.2015р., №2047 від 20.07.2015р., №2142 від 06.08.2015р., №2255 від 03.09.2015р., №2537 від 02.10.2015р. про затвердження нормативів перерахування коштів на відповідний календарний місяць 2015 року; - враховувати, що період нарахування пені на заборгованість за кожним з актів наданих послуг з транспортування природного газу магістральними трубопроводами не може перевищувати півроку; відлік півроку має проводитись відповідно до вимог частин 2, 3 статті 254 Цивільного кодексу України; - враховувати, що індекс інфляції є помісячною величиною та не може бути застосований до періодів існування заборгованості, які є меншими за місяць; розмір боргу з урахуванням індексу інфляції має визначатися виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж; в розрахунок обов’язково мають включатися періоди часу, в які мала місце дефляція.

За висновком судового експерта № 805 за результатами проведення судової економічної експертизи від 22.12.2017р., виходячи з підсумків проведеного дослідження наданих документів, заявлена до стягнення ПАТ «Укртрансгаз» сума боргу ПАТ «Маріупольгаз» за надані послуги по договору на транспортування природного газу магістральними трубопроводами № /Н11 від 27.09.2011 станом на 08.02.2016р. документально підтверджується у сумі 3.620.998,32 грн. (по першому питанню); по другому питанню – у разі прийняття судом правової позиції Верховного суду України стосовно зміни порядку і строків проведення розрахунків по договору транспортування природного газу після укладення спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків, наявних в матеріалах справи розрахунок сум пені та 3 % річних за несвоєчасне погашення заборгованості згідно умов договору на транспортування природного газу магістральними трубопроводами № /Н11 від 27.09.2011, документально підтверджується сума пені 1.011.435,81 грн. та 3% річних у сумі 83.325,75 грн.; по третьому питанню - разі прийняття судом правової позиції Верховного суду України стосовно зміни порядку і строків проведення розрахунків по договору транспортування природного газу після укладення спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків, наявних в матеріалах справи розрахунок суми інфляційних втрат за несвоєчасне погашення заборгованості згідно умов договору на транспортування природного газу магістральними трубопроводами № /Н11 від 27.09.2011, документально підтверджується у сумі 256.203,80 грн.

Суд враховує, що при проведенні дослідження, виходячи з приписів ухвали суду, експертом застосовано порядок розрахунку за послуги по транспортуванню природного газу магістральними трубопроводами передбачений для гарантованих постачальників у п.5.6 договору № /Н11 в редакції додаткової угоди № 2 від 17.01.2013 та враховано зміст призначення платежів з рахунків із спеціальним режимом використання, визначені відповідними установами уповноваженого банку. Також, експертом враховано кошти, перераховані ПАТ «Маріупольгаз» на користь ПАТ «Укртрансгаз» згідно спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання за рахунок коштів загального фонду державного бюджету України № 500/у від 13.03.2015, № 584/у від 17.04.2015, № 1053/у від 15.05.2015, № 1377/у від 17.06.2015, № 1580/у від 16.07.2015, № 1742/у від 18.08.2015, № 1878/у від 14.09.2015, № 2086/у від 15.10.2015, № 2593/у від 23.11.2015, № 2950/у від 17.12.2015 всього на суму 1.760.263,85 грн. та відповідні платіжні доручення.

За висновком судового експерта № 805 за результатами проведення судової економічної експертизи від 22.12.2017р., експертом визначено, що за договором № /Н11 від 27.09.2011 заборгованість ПАТ «Маріупольгаз» складала:

-          станом на 01.01.2015 – 6.538.578,34 грн.;

-          станом на 08.02.2016 – 8.447.612,01 грн., у тому числі залишок заборгованості минулих періодів (до 01.01.2015 р.) - 4.826.613,68 грн.; залишок заборгованості за отримані послуги у січні – червні 2015 року (предмет позову) – 3.620.998,32 грн. (по зобов’язанням січня 2015 року – заборгованість 0,00 грн.; по зобов’язанням лютого 2015 року – заборгованість 790.230,04 грн.; по зобов’язанням березня 2015 – заборгованість 572.950,90 грн.; по зобов’язанням квітня 2015 – 1.978.016,05 грн.; по зобов’язанням травня 2015 року – 196.913,78 грн.; по зобов’язанням червня 2015 року – 82.887,55 грн.)

В той же час, позивачем, заперечуючи проти розрахунку, здійсненого експертом, не зазначено, у чому помилка експерта, не наведено контррозрахунок, а посилання на розрахунок, який був наданий саме позивачем, не є обґрунтованим на думку колегії суддів, оскільки з даного розрахунку неможливо зробити висновок, які суми були сплачені за спільними протокольними рішеннями, які за рахунок власних коштів, які в межах строку, а які поза межами строку, що в свою чергу, було детально проаналізовано на підставі бухгалтерської документації, експертом.

У оновленому розрахунку позовних вимог АТ «Укртрансгаз», поданому разом з письмовими поясненнями 11.09.2018 (вх.суду № 18782/18 від 11.09.2018, т.4 а.с.221-228) позивач вказував, що відповідачем погашено заборгованість за січень 2015 року повністю; за лютий 2015 року – повністю; обліковується як не сплачена заборгованість за березень 2015 року – частково у сумі 827.525,49 грн., за квітень 2015 року – обліковується заборгованість у сумі 3.017.021.64 грн., за травень – обліковується заборгованість у сумі 955.125,26 грн. та за червень обліковується заборгованість на суму 596.366,46 грн., всього на 11.09.2018 за відповідачем рахується заборгованість у розмірі 5.396.038,85 грн.

Втім, суд не приймає до уваги цей оновлений розрахунок позивача, оскільки він не підписаний особою, що його склала, як і не надано документального підтвердження повноважень такої особи, тому оновлений розрахунок позивача не може вважатись офіційним документом.

Крім того, судом встановлено, що позивачем не обґрунтовано та документально не підтверджено джерела походження сум заборгованості, на які були нараховані штрафні санкції, 3% річних та інфляційних втрат. Також позивачем не надано належних та допустимих доказів правомірності зарахування коштів, які надходили від відповідача виключно з рахунку із спеціальним режимом використання відповідно до пункту 5.6 Договору на заборгованість, яка виникла за попередні періоди і в подальшому була погашена згідно із спільними протокольними рішеннями.

Сторонами не спростовані висновки експертизи та розрахунки, які зроблені експертом на підставі документів, наданих сторонами.

Суд також не приймає до уваги заперечення відповідача щодо не врахування експертом платіжних документів на загальну суму 3.051.573,15, зокрема, спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання за рахунок коштів загального фонду державного бюджету України № 235/у від 21.01.2016, платіжне доручення № 43 від 25.01.2016 на суму 58.671,71 грн., спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання за рахунок коштів загального фонду державного бюджету України № 905/у від 17.03.2016, платіжне доручення № 44 від 15.04.2016 на суму 660,70 грн., платіжні доручення № 1149 від 29.02.2016 на суму 800.000,00 грн., № 2147 від 21.04.2016 на суму 2.192.240,74 грн., то наведені платежі проведено банком після дати 08.02.2016, неврахування вищенаведених платежів відповідає приписам ухвали суду про призначення експертизи щодо наведення розрахунків експерта, які мають бути виконані в межах періодів, визначених позивачем у розрахунках позовних вимог (т.2, а.с.9-19).

Суд відхиляє заперечення відповідача щодо застосування експертом п.5.7 договору № /Н11 від 27.09.2011, оскільки експертом застосовано такі вимоги за алгоритмом, наведеним у договорі в редакції додаткової угоди № 2 від 17.01.2013: «у разі надходження коштів від замовника в сумі, що перевищує вартість фактично наданих послуг з транспортування газу у звітному місяці, переплата зараховується газотранспортним підприємством: у разі наявності заборгованості за надані послуги – як погашення заборгованості в попередніх місяцях; у разі відсутності заборгованості за надані послуги – як оплата послуг у місяці, наступному за звітним». Змістом умов п.5.7 договору не підтверджується позиція відповідача, що кошти в сумі, що перевищують вартість фактично наданих послуг з транспортування газу у звітному місяці, зараховуються в оплату заборгованості за попередні місяці починаючи з червня 2015 року в зворотному порядку.

Отже, експертом у відповідності до ухвали суду про призначення експертизи враховані всі приписи ухвали щодо проведення дослідження.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

В той же час, Порядком перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 20 від 11.01.2005 року, передбачений механізм перерахування субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг та житлових субвенцій населенню, зокрема, на оплату транспортування природного газу.

Взаємовідносини між органами Державної казначейської служби України, Міністерством фінансів Автономної Республіки Крим, головними фінансовими управліннями обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій. Міністерством енергетики та вугільної промисловості України, НАК "Нафтогаз України", ДП "Енергоринок" та іншими учасниками розрахунків за природний газ, теплопостачання і електроенергію, що проводяться відповідно до Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 20 від 11.01.2005 року, визначені Порядком проведення розрахунків за природний газ, теплопостачання і електроенергію, затвердженим наказом Міністерства палива та енергетики, НАК "Нафтогаз України" № 55/57/43 від 03.02.2009 року (чинного на момент укладення спільних протокольних рішень).

Згідно з пунктом 1.2 Порядку № 55/57/43 від 03.02.2009 року розрахунки, передбачені в пункті 1.1 цього Порядку, проводяться за згодою сторін на підставі актів звіряння за нарахованими пільгами, субсидіями та компенсаціями населенню або договорів, що визначають величину щомісячного споживання ресурсів (товарів, послуг) та спільного протокольного рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання, форма якого наведена у додатку № 1, спільного протокольного рішення про організацію взаєморозрахунків за електроенергію, форма якого наведена у додатку № 2.

Аналогічні положення закріплені і в Порядку проведення розрахунків за природний газ, теплопостачання і електроенергію, затвердженого наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, Міністерства фінансів України № 493/688 від 03.08.2015 року.

У зв'язку із наявністю у відповідача заборгованості за договором та відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 20 від 11.01.2005 року, між Головним Управлінням Державної казначейської служби України у Донецькій області (сторона 1), Департаментом фінансів в Донецькій області (сторона 2), ПАТ «Маріупольгаз» (сторона 3), ПАТ «Укртрансгаз» (сторона 4) та НАК "Нафтогаз України" (сторона 5) було укладено спільні протокольні рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання за рахунок коштів загального фонду державного бюджету: № 500/у від 13.03.2015 на суму 541.448,80 грн., № 854/у від 17.04.2015 на суму 285.535,47 грн., № 1053/у від 15.05.2015 на суму 458.786,98 грн., № 1377/у від 17.06.2015 на суму 113.180,92 грн., № 1580/у від 16.07.2015 на суму 88.421,17 грн., № 1742/у від 18.08.2015 на суму 49.781,91 грн., № 1878/у від 14.09.2015 на суму 17.085,79 грн., № 2086/у від 15.10.2015 на суму 8.149,42 грн., № 2593/у від 23.11.2015 на суму 59.662,76 грн., № 2950/у від 17.12.2015 на суму 138.210,63 грн., № 235/у від 21.01.2016. на суму 68.671,71 грн.

На виконання вказаних спільних протокольних рішень було здійснено погашення заборгованості за передачу природного газу відповідно до укладеного договору, що підтверджується копіями платіжних доручень.

Таким чином, підписавши спільні протокольні рішення, сторони у такий спосіб змінили порядок і строк проведення розрахунків за надані послуги з транспортування природного газу за Договором.

Після звернення позивача з позовом до суду відповідачем було погашено основну заборгованість за договором на транспортування природного газу магістральними трубопроводами у розмірі 138210,63 грн., які позивач зарахував в рахунок погашення зобов’язань за лютий 2015 року (спільне протокольне рішення №2450/у від 17.12.2015), що є підставою для закриття провадження у справі в цій частині за відсутністю предмету спору відповідно до п.2 ч.1 ст. 231 ГПК України. Судові витрати в цій частині покладаються на відповідача.

Суд відхиляє подані відповідачем спільні протокольні рішення (№ 235/у від 21.01.2016, № 905/у від 17.03.2016) та платіжні доручення (№ 43 від 25.01.2016 на суму 58.671,71 грн., № 44 від 15.04.2016 на суму 660,70 грн., № 1149 від 29.02.2016 на суму 800.000,00 грн., № 2147 від 21.04.2016 на суму 2.192.240,74 грн.), подані на підтвердження відсутності заборгованості перед позивачем за спірний період на загальну суму 3.051.573,15грн., оскільки такі документи не містять посилання на конкретний період 2015 року, за який здійснювалась оплата за договором від 27.09.2011 № /Н11, у той час як спірним періодом позивач визначив саме лютий – червень 2015 року і позовні вимоги не змінював. Відповідачем не доведено, що такі документи стосуються саме спірного періоду. На час розгляду справи сторонами звірка розрахунків по кожному спірному зобов’язанню не проводилась, докази протилежного в матеріалах справи відсутні.

Таким чином, суд вважає такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги АТ «Укртрансгаз» про стягнення основного боргу з ПАТ «Маріупольгаз» за лютий 2015 року у розмірі 652.019,41грн. (790.230,04грн. – 138.210,63грн.), за березень 2015 року у розмірі 572.950,90грн., за квітень 2015 року – 1.978.016,05грн., за травень 196.913,78грн, за червень 2015 – 82.887,55грн., всього 3.482.787,69грн. В іншій частині вимог слід відмовити за недоведеністю підстав.

Оскільки для застосування наслідків за порушення грошового зобов'язання, передбачених частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України, необхідно щоб оплату було здійснено поза межами порядку і строків, визначених спільними протокольними рішеннями, а розрахунок з відповідачем відбувся у порядку та строки, передбачені у спільних протокольних рішеннях, то суд встановив, що сума інфляційних втрат (за період зазначений позивачем у позовній заяві з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, т.2 а.с.14-16), що підлягає стягненню, складає 256.203,80грн., а сума 3% річних (за період зазначений позивачем у позовній заяві), що підлягає стягненню, складає 83.325,75грн.

При цьому, суд перевірив, які суми, на підставі чого, за який рахунок були сплачені за договором, та з огляду на дати оплати платежів, перерахував 3% річних та інфляційні.

Крім того, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення вимог про стягнення пені з огляду на наступне.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За визначенням ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Перевіривши арифметичний розрахунок пені, періоди, правові підстави, порядок їх нарахування, суд дійшов висновку, що обґрунтованою є сума 1.011.435,81грн.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача штрафу на рівні 7 % від суми боргу за прострочення понад 30 днів виконання зобов’язань щодо оплати наданих позивачем у січні-червні 2015 року послуг, на підставі ч.2 ст. 231 Господарського кодексу України, у розмірі 950.358,99грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 549 Цивільного кодексу України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Згідно ч. 2 ст. 231 Господарського кодексу України у разі якщо порушено господарське зобов'язання, в якому хоча б одна сторона є суб'єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов'язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов'язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення умов зобов'язання щодо якості (комплектності) товарів (робіт, послуг) стягується штраф у розмірі двадцяти відсотків вартості неякісних (некомплектних) товарів (робіт, послуг); за порушення строків виконання зобов'язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Згідно додатку №1 до розпорядження Кабінету міністрів України від 12.03.2005 №64 «Про проведення перевірки фінансово-господарської діяльності підприємств державного сектору економіки» АТ “Укртрансгаз” належить до підприємств державного сектору економіки.

У той же час суд враховує, що застосування до боржника, який порушив господарське зобов'язання, санкції у вигляді штрафу, передбаченого абзацом 3 частини 2 ст. 231 ГК України, можливо за сукупності таких умов: якщо інший розмір певного виду штрафних санкцій не передбачено договором або законом; якщо порушено господарське зобов'язання, в якому хоча б одна сторона є суб'єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки; якщо допущено прострочення виконання негрошового зобов'язання, пов'язаного з обігом (поставкою) товарів, виконанням робіт, наданням послуг, з вартості яких і вираховується у відсотковому відношенні розмір штрафу.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 04.02.2014 у справі №3-1гс14.

Відповідно до ч.3 ст. 510 ЦК України якщо кожна із сторін в зобов"язанні має одночасно і права, і обов"язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов"язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї.

Правовідношення, в якому замовник зобов’язаний оплатити надану послугу грошима, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, є грошовим зобов"язанням.

Таким чином, оскільки за договором №/Н11 від 27.09.2011 у відповідача виникли саме грошові зобов'язання, тому санкції у вигляді штрафу, передбаченого абз.3 ч.2 ст.231 ГК України до спірних правовідносин застосовані бути не можуть, що зумовлює відмову у задоволенні позову в цій частині.

Щодо клопотання відповідача про зменшення штрафних санкцій (пені) на 90%.

В цьому клопотанні відповідач, посилаючись на скрутне фінансове становище підприємства, просить врахувати ступень виконання зобов’язання, суспільно-економічне значення підприємства. Окрім цього відповідач вказує, що підприємство відповідача знаходиться в зоні проведення антитерористичної операції, втратив доступ до частини майна, яке знаходиться на непідконтрольній території у м. Новоазовську, що значно позначилось на господарській діяльності підприємства, адже підприємство фактично втратило можливість повернути майно а його цілісність існує тільки на папері, внаслідок окупації частини ліцензійованої діяльності відповідач втратив і частину можливих прибутків від розподілу природного газу на цю територію.

Згідно з ч.1 ст.233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Згідно ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Відсутність чи невисокий розмір збитків може бути підставою для зменшення судом розміру неустойки, що стягується з боржника.

Правовий аналіз названих статей свідчить, що вони не є імперативними та застосовуються за визначених умов на розсуд суду. Вирішуючи питання про зменшення розміру штрафу, який підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання, суд повинен з'ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки розміру збитків, а також об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов'язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення у виконанні зобов'язання, невідповідності розміру штрафу наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків.

Проаналізувавши обґрунтування відповідача та дослідивши подані ним докази, суд зазначає, що за приписами ст. 96 ЦК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями усім належним їй майном, отже тяжке фінансове становище, яке, як зазначає відповідач, стало підставою для звернення до суду з наведеною заявою, не є тими виключними обставинами, які давали б підстави для зменшення розміру пред"явленої до стягнення пені. Підприємництво, як вид господарської діяльності, що здійснюється відповідачем, згідно зі ст. 42 Господарського кодексу України за своєї сутністю передбачає несення ним певних ризиків, з огляду на що, посилання боржника на наявність у нього дебіторської заборгованості також не є винятковим випадком, який ускладнює виконання рішення суду або призводить до неможливості його виконання. Судом також враховано заперечення позивача щодо зменшення пені, пред"явленої до стягнення з відповідача. Негативні наслідки вчиненого відповідачем порушення не можуть покладатися на інших осіб, зокрема, на позивача по справі.

Наявність виняткових обставин для зменшення розміру неустойки відповідачем в розумінні ст. 74, 77 ГПК України не доведено, переконливих доказів в підтвердження викладених обставин не надано, у зв’язку з чим клопотання ПАТ “Маріупольгаз” про зменшення штрафних санкцій (пені) на 90% суд вважає таким, що не підлягає задоволенню.

Щодо заяви відповідача від 23.06.2018 № 42юр про розстрочку виконання рішення по справі строком на один рік рівними платежами.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Частиною третьою статті 331 ГПК України встановлено, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Згідно положень ч.4 ст.331 ГПК України вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує ступінь вини відповідача у виникненні спору, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Відповідно до п.1.2 договору в редакції додаткової угоди №2 від 17.01.2013, річний плановий обсяг транспортування природного газу замовника складає 195143,000 тис. куб.м. Газ замовника, транспортування якого за цим договором здійснює газорозподільне підприємство, призначений для задоволення потреб населення та юридичних осіб, яким природний газ відпускається за роздрібними цінами, диференційованими залежно від річних обсягів споживання, які затверджені НКРЕ для населення.

Аналіз у сукупності представлених відповідачем доказів відносно свого фінансового становища, розмір спірних нарахувань поряд із сумою основного боргу, зважаючи на встановлений договором порядок розрахунків, на який відповідач, в силу норм чинного законодавства, не може впливати, а також те, що транспортування газу за договором здійснювалось саме для задоволення потреб населення, зумовлює висновок про те, що надання запитуваного, у даному спірному випадку, розстрочення виконання рішення не призведе до істотного порушення гарантованих ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950р. прав позивача на отримання коштів і тим самим, захисту майнового права та його інтересу.

Одночасно, приймаючи до уваги викладене, фінансове становище позивача та його матеріальні інтереси, зважаючи на вид господарської діяльності, який здійснює відповідач, суд дійшов висновку про доцільність розстрочення виконання рішення по даній справі на строк 6 (шість) місяців з щомісячним платежем у розмірі 816.496,32грн., внаслідок чого заява ПАТ «Маріупольгаз» підлягає частковому задоволенню.

Судові витрати у відповідності до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 42, 74, 77, 86, 123, 129, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства “Укртрансгаз” (Ідентифікаційний код 30019801, адреса: 01021, м. Київ, Кловський узвіз, буд. 9/1) до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації “Маріупольгаз” (Ідентифікаційний код 03361135, адреса: 87515, Донецька область, м.Маріуполь, вул. Миколаївська, буд. 16) про стягнення 13.926.861,78 грн. - задовольнити частково.

Закрити провадження у справі №905/30/16 в частині вимог про стягнення основного боргу у розмірі 138.210,63грн. за відсутністю предмету спору.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації “Маріупольгаз” (Ідентифікаційний код 03361135, адреса: 87515, Донецька область, м.Маріуполь, вул. Миколаївська, буд. 16) на користь Акціонерного товариства “Укртрансгаз” (Ідентифікаційний код 30019801, адреса: 01021, м. Київ, Кловський узвіз, буд. 9/1) заборгованість у розмірі 3.482.787,69грн., пеню в розмірі 1.011.435,81грн., 3% річних у розмірі 83.325,75грн., інфляційні втрати в розмірі 256.203,80грн., витрати з оплати судового збору у розмірі 65.224,87грн.

В решті вимог відмовити.

Розстрочити виконання рішення на 6 (шість) місяців рівними частинами, по 816.496,32 грн. щомісяця, починаючи з травня 2019 року.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржено до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня підписання повного тексту у порядку, передбаченому Розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано 15.04.2019.

Головуючий суддя Н.В. Величко

Суддя Г.В. Левшина

Суддя Ю.В. Бокова