ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

10.04.2019 Справа № 917/404/19

Суддя Іванко Л.А., розглянувши матеріали

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Сельхозкомплект", 36021, м.Полтава, вул. Івана Мазепи, б.13, м.Полтава ідент. код 41955953

до Публічного акціонерного товариства "Букрос", 36000, м.Полтава, вул.Половки, 88/1, ідент. код 00143136

третя особа: Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, вул.Героїв-пожежників, 13, м.Полтава, 36003, ідент. код 34874347

про зняття арешту з майна

встановив:

12.03.2018 року на адресу господарського суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Сельхозкомплект" до Публічного акціонерного товариства "Букрос" про зняття арешту з майна.

Ухвалою господарського суду від 18.03.2019 року позовну заяву по справі №917/404/19 - залишено без руху, позивача зобов"язано усунути встановлені при поданні позовної заяви недоліки.

Станом на 28.03.2019 року позивачем подано докази усунення недоліків даної заяви.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 02.04.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду і відкрито провадження у справі. Ухвалено справу розглядати у порядку загального позовного провадження в межах справи № 18/257 про банкрутство публічного акціонерного товариства "Бурова компанія "Букрос".

Згідно п.3 ухвали господарського суду від 02.04.2019 року провадження з розгляду позовної заяви ТОВ "Сельхозкомплект" до ПАТ "Букрос" про зняття арешту з майна зупинено до повернення матеріалів справи № 18/257 про банкрутство ПАТ "БК "Букрос" до господарського суду Полтавської області.

09.04.2019 року від директора ТОВ "Сельхозкомплект" надійшла заява (вх.№ 3683) про відвід судді Іванко Л.А. по справі № 917/404/19.

Заява про відвід мотивована тим, що суддею безпідставно залишено без руху позов ТОВ "Сельхозкомплект" для усунення недоліків та безпідставно зупинено провадження у даній справі, що викликає сумнів у неупередженості судді.

Такі обставини, на думку заявника, є підставою для відводу судді Іванко Лідії Андріївни від участі у розгляді справи № 917/404/19.

Згідно з частинами 7-8 статті 39 ГПК України питання про відвід має бути розглянуто не пізніше двох днів з дня надходження заяви про відвід, а у випадку розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ст. 35 ГПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу.

Розглянувши заяву директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Сельхозкомплект" про відвід, суд не вбачає підстав для її задоволення з огляду на наступне.

12.03.2018 року на адресу господарського суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Сельхозкомплект" до Публічного акціонерного товариства "Букрос" про зняття арешту з майна.

Розглянувши подані матеріали суд встановив, що позовна заява подана без додержання вимог 162, 164, 172 ГПК України, а саме, позивачем:

- не зазначено відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

- не зазначено перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; не зазначено докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); не зазначено щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

- не додано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв'язку із розглядом справи;

- не зазначено відомості, що позивачем не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

В порушення законодавчих приписів, встановлених ст.ст.164, 172 ГПК України позивачем не надано доказів надсилання учасникам справи доданих до позовної заяви документів.

Крім цього, додаток до позовної заяви не містить письмових доказів, в розумінні ст.91 ГПК України, на які посилається позивач в тексті позовної заяви.

Згідно ст.176 ГПК України суд відкриває провадження у справі за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження.

З огляду на вищезазначені порушення вимог чинного законодавства, судом правомірно залишено без руху позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Сельхозкомплект".

Станом на 28.03.2019 року позивачем подано докази щодо усунення недоліків даної заяви, в зв"язку з чим, у відповідності до норм ст.174 п.3 ГПК України, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд 02.04.2019 року постановив ухвалу.

Так, ухвалою господарського суду Полтавської області від 02.04.2019 року відкрив провадження у справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Сельхозкомплект" до Публічного акціонерного товариства "Букрос" про зняття арешту з майна.

В провадженні господарського суду Полтавської області знаходиться справа №18/257 про банкрутство публічного акціонерного товариства "Бурова компанія "Букрос".

Згідно зі ст. 12 ГПК України визначено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом.

Згідно пункту 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції з 19.01.2013 року внесено доповнення до статті 16 ГПК України (в редакції до 15.12.17 р.) частиною такого змісту: "справи у майнових спорах, передбачених пунктом 7 частини 1 статті 12 цього Кодексу, розглядаються господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство", а також доповнено частину 1 статті 12 пунктом 7 про підвідомчість господарським судам справ у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство. Перелік таких майнових вимог законодавцем не обмежено, однак передбачено винятки щодо спорів, пов'язаних з визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів) за позовом контролюючих органів, визначених Податковим кодексом України.

Такі зміни щодо виключної підсудності певних спорів судам, у провадженні яких перебуває справа про банкрутство, набрали чинності з 19.01.2013 року.

Згідно з пунктом 8 частини першої статті 20 ГПК України в редакції після 15.12.17 р. до юрисдикції господарських судів відносяться, зокрема, справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобовязань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

Зі змісту ч. 4 ст. 10 Закону про банкрутство вбачається, що суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника.

Такої ж правової позиції дотримується і Верховний Суд у Постанові від 20.02.18 р. у справі 910/10829/17, який, проаналізувавши зміни до статей 16 та 12 ГПК України (в редакції до 15.12.17 р.) в системному аналізі з положеннями Закону про банкрутство №2343-ХІІ (у редакції Закону України №4212-VІ від 22.12.2011 року), зазначив про те, що за умови порушення провадження у справі про банкрутство боржника, особливістю вирішення майнових спорів до боржника є те, що вони розглядаються та вирішуються господарським судом без порушення нових справ, що узгоджується із загальною спрямованістю Закону №2343-ХІІ, який передбачає концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

Враховуючи вищевикладене та те, що в провадженні господарського суду Полтавської області перебуває справа № 18/257 про банкрутство ПАТ "БК "Букрос", спір за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Сельхозкомплект" до Публічного акціонерного товариства "Букрос" про зняття арешту з майна ухвалено розглядати у порядку загального позовного провадження у межах справи про банкрутство № 18/257.

Однак, на даний час матеріали справи № 18/257 про банкрутство ПАТ "БК "Букрос" направлені до Східного апеляційного господарського суду, що унеможливлює розгляд зазначеної справи судом першої інстанції до повернення матеріалів справи до господарського суду Полтавської області.

За даних обставин, суд дійшов висновку про зупинення провадження у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Сельхозкомплект" до Публічного акціонерного товариства "Букрос" про зняття арешту з майна до повернення матеріалів справи про банкрутство ПАТ "БК "Букрос" з апеляційної інстанції до господарського суду Полтавської області.

Таким чином, з врахуванням викладеного, наведені заявником доводи в обгрунтування поданої ним заяви, в розумінні ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, не можуть бути підставою для відводу судді.

Частиною 3 ст. 39 ГПК України встановлено, що якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Згідно з положеннями п. 5 ч. 1 ст. 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках надходження заяви про відвід судді.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 229 ГПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 5 частини першої статті 228 цього Кодексу - до вирішення питання про відвід.

Враховуючи, що суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого судді Іванко Л.А. відводу, провадження у справі підлягає зупиненню, а справа - передачі на здійснення визначення складу суду автоматизованою системою для вирішення питання про відвід відповідно до положень ст. 32 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 32, 35, 39, 228, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Провадження у справі №917/404/19 зупинити до вирішення питання про відвід.

2. Матеріали справи №917/404/19 передати уповноваженій особі на здійснення визначення складу суду автоматизованою системою для вирішення питання про відвід відповідно до положень ст. 32 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Іванко Л.А.