ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2019 року Справа № 906/743/18

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Олексюк Г.Є., суддя Гудак А.В. , суддя Петухов М.Г.

секретар судового засідання Драчук В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Південно-Західна залізниця" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду Житомирської області від 22.01.2019р. у справі №906/743/18 (суддя Лозинська І.В., повний текст рішення складено 25.01.2019 р.)

за позовом публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Південно-Західна залізниця" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (м. Київ)

до товариства з обмеженою відповідальністю "Локо Діджітал" (м. Київ)

про зобов'язання повернути орендоване нерухоме майно та стягнення 1328,80 грн. неустойки у розмірі подвійної орендної плати за користування майном

за участю представників сторін:

позивача - Сердюк Ю.О.;

відповідача - не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Південно-Західна залізниця" ПАТ "Українська залізниця" звернулось до Господарського суду Житомирської області з позовом до ТОВ "Локо Діджітал" про зобов'язання повернути орендоване нерухоме майно та стягнення 1 328, 80 грн. неустойки у розмірі подвійної орендної плати за користування майном.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що після закінчення терміну дії договору оренди нерухомого майна №1569 від 30.09.2014р. (з врахуванням додаткових договорів до нього) відповідач, всупереч п. п. 10.9, 10.10 договору та ч. 2 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" не повернув позивачу орендоване майно у зв'язку з цим, в порядку ч. 2 ст. 785 ЦК України, є підстави для нарахування неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 22.01.2019р. у справі №906/743/18 в задоволенні позову відмовлено.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції зазначив, що позивач не дотримався вимог чинного законодавства, а також п. 10.3 договору оренди та не надіслав відповідачу повідомлення про припинення дії договору оренди, протягом місяця після закінчення дії договору оренди, тому договір не припинив свою дію. Відповідач продовжує користуватися об'єктом оренди, сплачує орендну плату та інші платежі по договорам, тому суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову в частині зобов'язання відповідача повернути вказане орендоване майно.

Окрім того, суд першої інстанції, встановивши, що дія договору оренди не припинена, у відповідача не виникло підстав для повернення позивачу майна з оренди, тому вимога позивача про стягнення з відповідача неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення повернення майна не підлягає задоволенню.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Південно-Західна залізниця" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове рішення, яким позов задоволити.

Скаржник зазначає, що вимоги чинного законодавства не визначають обов'язку для орендодавця процедури припинення договору оренди, а регулюють наслідки відсутності волевиявлення орендодавця протягом обумовленого терміну. При цьому, відповідне волевиявлення орендодавця може бути висловлено ним як до закінчення терміну дії договору оренди, так і протягом одного місяця після закінчення цього строку.

Скаржник акцентує увагу суду, що позивачем направлявся відповідачу лист 20.03.2018 р. №НЗР-5/277 та повідомлено останнього про закінчення 31.03.2018р. договору оренди у відповідності до ч. 2 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" з вимогами повернення орендованого майна у відповідності п.п. 10.9, 10.10 договору оренди. Зазначений лист було відправлено на адресу відповідача із зворотнім повідомленням та отримано ним 23.03.2018р. Також, виробничий підрозділ Коростенська дирекція залізничних перевезень регіональної філії "Південно-Західна залізниця" ПАТ "Укрзалізниця", як балансоутримувач звернувся до відповідача з листом від 23.03.2018р. №ДН- 4/01-4/456 про повернення майна на протязі 3-х робочих днів після закінчення договору оренди 31.03.2018р. та запропонував підписати акт прийому-передачі майна. Зазначений лист було відправлено на адресу відповідача із зворотнім повідомленням та отримано 26.03.2018р. В подальшому, виробничий підрозділ Коростенська дирекція залізничних перевезень регіональної філії "Південно-Західна залізниця" ПАТ "Укрзалізниця" вдруге звернувся до відповідача з листом від 10.07.2018р. №ДН-4/01-4/1085 про повернення майна та підписання акту прийому-передачі майна. Зазначений лист було відправлено на адресу відповідача із зворотнім повідомленням та отримано 12.07.2018 р.

Таким чином, вимоги ч. 2 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" були додержані позивачем та порушень, стосовно повідомлення відповідача про закінчення 31.03.2018р. договорів оренди, з боку позивача не було.

Скаржник звертає увагу суду, що однією з підстав у відмові в задоволенні позовних вимогах є хибний висновок суду першої інстанції, що відповідач продовжує користуватися об'єктом оренди та сплачувати орендну плату та інші платежі по договору. Однак, судом першої інстанції не враховано, що п. 3.11 розділу 3 договору оренди нерухомого майна від 30.09.2014р. №1569 передбачено, що у разі припинення (розірвання) договору оренди, орендар сплачує орендну плату до дня повернення майна за актом приймання-передавання включно; закінчення строку дії договору оренди не звільняє орендаря від обов'язку сплатити заборгованість за орендною платою, якщо така виникла у повному обсязі, враховуючи санкції, до державного бюджету та балансоутримувачу.

Скаржник вважає, що підставою для пролонгації договору надходження орендної плати та інших платежі за договором від відповідача не можна розцінювати як згоду орендодавця на пролонгацію договору оренди, оскільки відповідач сплачує кошти за фактичне користування майном, а здійснення платежів не є підставою продовження договору, термін дії якого закінчився.

Окрім того, апелянт вказує, що у суду першої інстанції не було підстав для висновку щодо укладання договору оренди для виконання умов договору про співпрацю від 29.09.2011р.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 15.02.2019 р. відкрито апеляційне провадження у справі, розгляд апеляційної скарги призначено на 06.03.2019 р.

У зв'язку із тимчасовою непрацездатністю суддів-членів колегії ОСОБА_2 та ОСОБА_3 судове засідання у справі 06.03.2019 р. не відбулося.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 12.03.2019 р. розгляд апеляційної скарги призначено на 03.04.2019 р.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 03.04.2019 р. розгляд скарги відкладено на 11.04.2019 р. ; зобовязано позивача надати суду докази повноважень ОСОБА_4 та ОСОБА_5, станом на 20.03.2018р., ОСОБА_6 та ОСОБА_7, станом на 23.03.2018р., ОСОБА_6 та ОСОБА_8, станом на 10.07.2018р. щодо підписання листів, які адресовані відповідачу про припинення договору оренди нерухомого майна від 30.09.2014р. №1569; докази зміни організаційно-правової форми та назви позивача з мотивованим клопотанням, та докази їх направлення іншим учасникам справи.

На виконання вимог ухвали суду від 03.04.2019 р., позивачем надіслано до суду клопотання (вх. №13900/19 від 10.04.2019р.), в якому позивач просить долучити до матеріалів справи документи, які підтверджують перейменування публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" на акціонерне товариство "Українська залізниця" та відповідно зміну найменування філії - Регіональна філія "Південно-західна залізниця" AT "Укрзалізниця", а також документи, які підтверджують повноваження осіб, які підписали листи-повідомлення, а саме: Лист № ДН-4-01-4/108 від 10.07.2018 р. підписали начальник Коростенської дирекції залізнични перевезень ОСОБА_6 та перший заступник начальника Коростенської дирекції залізничних перевезень ОСОБА_8, які діяли на підставі довіреності від 26.10.2017p., яка посвідчена приватним Hoiapiyсом Київського міського нотаріального округу Черняком А.Л., зареєстрована в реєстрі за № 602; лист № ДН-4/01-4/456 від 23.03.2018 р. підписали начальник Коростенської дирекції залізничних перевезень ОСОБА_6 та головний інженер Коростенської дирекції залізничних перевезень ОСОБА_7, які діяли на підставі довіреності від 26.10.2017 p., яка посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черняком А.Л., зареєстрована в реєстрі за № 602; лист № НЗР-5/277 від 20.03.2018 р. підписали в.о. заступника директора регіональної філії "Південно-західна залізниця" з реформування ОСОБА_4 та перший заступник начальника служби з управління майновими і земельними ресурсами регіональної філії "Південно-західна залізниця" ОСОБА_10, які діяли на підставі довіреності від 29.12.2017 р., яка посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Охріменко М.С., зареєстрована в реєстрі за № 806 та довіреності від 29.12.2017р., яка посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Охріменко М.С., зареєстрована в реєстрі за № 807 відповідно.

Розпорядженням керівника апарату Північно-західного апеляційного господарського суду від 11.04.2019 р. № 01-04/188 у зв'язку із перебуванням у відпустці судді-члена колегії у справі - ОСОБА_3 у період з 11.04.2019 р. по 12.04.2019 р. включно, відповідно до ст. 32 ГПК України, ст. 155 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", п.п. 18, 20 Розділу VIII Положення про автоматизовану систему документообігу суду та п. 8.2 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Північно-західному апеляційному господарському суді, призначено заміну судді-члена колегії суддів у справі.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північно-західного апеляційного господарського суду від 11.04.2019 р. для розгляду апеляційної скарги визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Олексюк Г.Є., суддя Гудак А.В., суддя Петухов М.Г.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 11.04.2019 р. апеляційну скаргу прийнято до провадження у новому складі суду.

В судовому засіданні 11.04.2019 р. представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги, просить її задоволити, а рішення суду першої інстанції скасувати та задоволити позов.

Представник відповідача в судове засідання 11.04.2019 р. не з`явився, про день, час та місце судового розгляду повідомлявся у встановленому законом порядку.

Враховуючи те, що судом вчинено всі необхідні дії для належного повідомлення всіх учасників справи про день, час та місце розгляду скарги, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу в даному судовому засіданні за наявними матеріалами.

Відповідно до ч.1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи та обставини на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, заслухавши пояснення представника позивача, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла наступного висновку.

Як встановлено апеляційним судом, 30.09.2014р. між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Житомирській області (орендодавець) та ТОВ "Локо Діджітал" (відповідач, орендар) укладено договір оренди №1569 нерухомого майна, що належить до державної власності (а. с. 16-18, т.1).

Згідно п. 1.1. договору орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування нерухоме майно - майданчик площею 3,2 кв.м. (реєстровий номер 04713033.35.БКТЦВК057), що перебуває на балансі відокремленого підрозділу - "Коростенська дирекція залізничних перевезень" ДТГО "Південно - Західна залізниця", відноситься до сфери управління Міністерства інфраструктури України та знаходиться за адресою: Коростенський район, Горщаківська с/р, с. Березівка, ст. Гранітний, у смузі полоси відводу залізниці, вартість якого визначена згідно з висновком про вартість за станом на 31.03.2014 та становить 2322,00 грн.

Майно не підлягає приватизації та передачі в суборенду.

Відповідно до п. 1.2. договору майно передається в оренду для встановлення металевої щогли на залізобетонній опорі з метою надання послуг з доступу до Інтернет.

Орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, указаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору та акта приймання-передавання майна (п. 2.1. договору).

Пунктом 2.2. договору погоджено, що передача майна в оренду не тягне за собою виникнення в орендаря права власності на це майно. Власником майна залишається держава, а орендар користується ним протягом строку оренди.

Відповідно до п. 3.1. договору орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 № 786 (зі змінами) (далі - Методика розрахунку) і становить без ПДВ за базовий місяць оренди - серпень 2014 року 84,83 грн. Орендна плата за перший місяць оренди - вересень 2014 року визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекси інфляції за вересень 2014 року.

Згідно п. 3.6. договору орендна плата перераховується до державного бюджету та балансоутримувачу у співвідношенні 70 % до 30 % щомісяця не пізніше 15 числа місяця наступного за звітним, відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж.

Відповідно до п. 7.1. договору орендодавець зобов'язується передати орендарю в оренду майно згідно з цим договором за актом приймання - передавання майна, який підписується одночасно з цим договором.

Згідно п. 10.1. договору, цей договір укладено до 01.04.2015 включно.

Зміни до умов цього договору або його розірвання допускаються за взаємної згоди сторін. Зміни, що пропонуються внести, розглядаються протягом одного місяця з дати їх подання до розгляду іншою стороною (п. 10.3. договору).

Згідно п. 10.4. договору продовження цього договору здійснюється відповідно до вимог чинного законодавства, зазначені дії оформляються додатковим договором, який є невід'ємною частиною договору.

У разі припинення або розірвання договору майно протягом трьох робочих днів повертається орендарем орендодавцю (п. 10.9. договору).

Майно вважається поверненим орендодавцю та балансоутримувачу з моменту підписання сторонами акта приймання - передавання, обов'язок щодо складання якого при поверненні майна покладається на орендаря (п. 10.10. договору).

Пунктом 10.11. договору встановлено, якщо орендар не виконує обов'язку щодо повернення майна, орендодавець має право вимагати від орендаря сплати неустойки у розмірі подвійної орендної плати за користування майном за час прострочення.

Факт приймання-передачі майна в оренду підтверджується підписаним 30.09.2014р. між сторонами актом приймання-передавання орендованого нерухомого майна, що належить до державної власності (а.с.19, т.1).

01.04.2015р. між РВ ФДМУ по Житомирській області та відповідачем укладено додатковий договір №1, п. 1 якого дію договору продовжено до 01.08.2015р. (а. с.19, т.1).

17.07.2015р. між РВ ФДМ У по Житомирській області та відповідачем укладено додатковий договір №2, п. 1 якого дію договору продовжено до 31.12.2015р. (а.с. 20, т.1).

У зв'язку з утворенням публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" на підставі ст. 15 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", 04.03.2016р. між позивачем та відповідачем укладено додатковий договір до договору оренди нерухомого майна, згідно з п. 1 якого орендодавцем майна, визначеного договором оренди від 30.09.2014р. № 1569, є ПАТ "Укрзалізниця" (а. с. 21, т. 1).

У тексті договору повне найменування - відокремлений підрозділ Коростенська дирекція залізничних перевезень Державного територіально-галузевого об'єднання "Південно-Західна залізниця" та скорочене - Коростенська дирекція залізничних перевезень передбачено замінити згідно з наказом від 01.12.2015р. №001 на виробничий підрозділ Коростенська дирекція залізничних перевезень регіональної філії "Південно-Західна залізниця" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця"; скорочена назва - виробничий підрозділ Коростенська дирекція залізничних перевезень (п. 2. додаткового договору).

Також у п. 3 додаткового договору викладено в новій редакції пункти договору.

Відтак, пунктом 3.1. договору передбачено, що орендна плата, визначена на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 № 786, за базовий місяць розрахунку - листопад 2015 року становить 132,97 грн. без ПДВ.

Орендна плата за перший місяць оренди - грудень 2015 року визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за наступний місяць.

У п. 3.6. договору передбачено, зокрема, що орендна плата 100% перераховується на розрахунковий рахунок орендодавця. Одержувач коштів - виробничий підрозділ Коростенська дирекція залізничних перевезень Регіональної філії "Південно-Західна залізниця" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця".

Згідно з п. 10.1. договору він діє з 01.12.2015 до 31.03.2016 включно.

04.03.2016р. між позивачем та відповідачем підписано акт приймання-передачі в оренду нерухомого майна (а. с. 23, т.1), згідно з п. 1. якого орендодавець передав, а орендар прийняв у строкове платне користування нерухоме майно (об'єкт оренди) - майданчик, що знаходиться за адресою: Житомирська область, Коростенський район, Горщаківська с/р, с. Березівка, ст. Гранітний, у смузі полоси відводу залізниці, площею 3,2 кв.м., вартість якого визначена згідно з висновком про вартість станом на 31.03.2014р. та становить за незалежною оцінкою 2322 грн.

Відповідно до п. 2 вказаного акту зазначено, що об'єкт оренди обліковується на балансі виробничого підрозділу Коростенська дирекція залізничних перевезень регіональної філії "Південно-Західна залізниця" ПАТ "Українська залізниця".

Між сторонами укладались додаткові договори, якими вносились зміни у п. 10.1 договору розділу 10 "Строк чинності, умови зміни та припинення договору", а також до п.3.1 розділу 3 "Орендна плата" (а.с. 24, 25, 26, 27, т.1).

Регіональною філією "Південно-західна залізниця" ПАТ "Українська залізниця" направлено на адресу відповідача лист від 20.03.2018р., вих. № НЗР-5/277 (а.с.28, т.1), про що свідчить фіскальний чек та опис вкладення (а .с. 29, т.1), в якому повідомлено, що відповідно до ч. 2 ст.17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" строк дії договору закінчується 31.03.2018р.; вважає договір таким, що припиняє свою дію (є розірваним) з 01.04.2018р.; відповідно до п.п.10.9, 10.10 договору вимагає повернення нерухомого майна за підписаним актом приймання-передачі.

Як вбачається з відстеження за штрих кодом Укрпошти відправлення відповідачем отримано 23.03.2018р. (а. с. 29, т.1).

Виробничим підрозділом Коростенська дирекція залізничних перевезень направлено на адресу відповідача лист від 23.03.2018р. вих. № ДН-4/01-4/456 (а.с. 30, т.1), про що свідчить фіскальний чек та рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а. с. 31), в якому також зазначено, що відповідно до ч. 2 ст.17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" у зв'язку з закінченням 31.03.2018р. строку дії договору, відповідно до п.п.1 0.9, 10.10 договору вимагає повернення нерухомого майна за підписаним актом приймання-передачі.

Як вбачається з відстеження за штрих кодом Укрпошти відправлення відповідачем отримано 26.03.2018р. (а.с. 31, т.1).

В матеріалах справи є акти від 11.04.2018р. та від 02.07.2018р. (а.с. 32, 33, т. 1), з яких вбачається, що спірне майно орендарем не вивільнено та відповідно до акту приймання-передавання не повернуто.

Виробничим підрозділом Коростенська дирекція залізничних перевезень направлено на адресу відповідача лист від 10.07.2018р. вих. № ДН-4-01-4/108 (а.с. 43, т. 1), про що свідчить фіскальний чек та рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а. с. 31, т. 1), в якому повторно викладено вимогу про повернення нерухомого майна за підписаним актом приймання-передачі; додатково попереджено, що в разі не повернення виникне необхідність звернутися до суду з позовом про спонукання до повернення майна.

Як вбачається з відстеження за штрих кодом Укрпошти відправлення відповідачем отримано 12.07.2018р. (а. с. 44, т. 1).

Предметом спору у даній справі є вимога позивача про зобов'язання відповідача повернути орендоване нерухоме майно та стягнення неустойки у розмірі подвійної орендної плати за користування майном на підставі ч. 2 ст. 785 ЦК України.

Спір у справі стосується питання наявності правових підстав для повернення відповідачем майна, переданого йому у користування згідно договору оренди від 30.09.2014 р. №1569 та стягнення неустойки у зв`язку з неповерненням майна.

Надаючи в процесі апеляційного перегляду оцінку обставинам справи в їх сукупності, колегія суддів зазначає, що відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ст. 626 ЦК України).

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Приписами ст. 759 ЦК України встановлено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно ст. 283 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 785 ЦК України, у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

У даній справі встановлено, що орендоване майно є державним, тому на спірні правовідносини поширюється дія Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Згідно ст. 27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Таким чином, виходить з положень статей 509, 526, 530, 785 ЦК України, ст. 27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" у разі припинення або розірвання договору оренди, зокрема державного майна, в орендодавця виникає обов'язок повернути орендодавцеві об'єкт оренди на визначених договором оренди умовах.

Разом з тим, ч.ч. 1, 2 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" передбачено, що строк договору оренди визначається за погодженням сторін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

За приписами ч. 3 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" після закінчення терміну договору оренди орендар, який належним чином виконував свої обов'язки за договором, має переважне право, за інших рівних умов, на укладення договору оренди на новий термін, крім випадків, якщо орендоване майно необхідне для потреб його власника. У разі якщо власник має намір використовувати зазначене майно для власних потреб, він повинен письмово попередити про це орендаря не пізніше ніж за три місяці до закінчення терміну договору.

Згідно ст. 764 ЦК України якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Відповідно до ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що Законом України "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування" та постановою Кабінету Міністрів України від 25.06.2014р. №200 "Про утворення публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" утворено ПАТ "Укрзалізниця".

Відповідно до ч. 6 ст. 2 вказаного Закону та ч. 2 загальних положень статуту ПАТ "Українська залізниця", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015р. №735, ПАТ "Українська залізниця" є правонаступником усіх прав і обов'язків Укрзалізниці та підприємств залізничного транспорту.

Положеннями ст. 20 статуту ПАТ "Укрзалізниця" передбачено, що товариство має у власності майно, що внесене до його статутного капіталу.

За приписами п.п. 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України №200 від 25.06.2014р. на базі Державної адміністрації залізничного транспорту, підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, які реорганізовуються шляхом злиття, згідно з додатком 1 було утворено ПАТ "Українська залізниця", статутний капітал якого сформовано шляхом внесення до нього, зокрема, майна підприємств, зазначених у додатку 1, крім майна, яке закріплюється за товариством на праві господарського відання та іншого майна, яке відповідно до законодавства не може бути включене до статутного капіталу.

Частиною 2 ст. 15 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" передбачено, що у разі зміни власника майна, переданого в оренду, до нового власника переходять права і обов'язки за договором оренди. Аналогічні положення щодо правонаступництва у разі зміни власника речі, переданої у найм, містяться у ст. 770 ЦК України.

Колегія суддів вказує, що за загальним правилом наймодавець, який передав право власності на річ, або новий наймодавець мають попередити наймача про заміну сторони у договорі найму. В разі нездійснення такого попередження виконання наймачем своїх обов'язків на користь первісного наймодавця буде вважатися належним виконанням ним договору найму.

Отже, у розумінні наведених приписів орендар у будь-якому випадку не звільняється від виконання свого зобов'язання зі сплати орендної плати за користування майном будь-то первісному чи новому орендодавцю.

Як встановлено апеляційним судом та вбачається із зведеного переліку майна державного територіально-галузевого об'єднання "Південно-Західна залізниця", що вноситься до статутного капіталу ПАТ "Укрзалізниця", затвердженого Міністром інфраструктури України 18.08.2015р., спірне майно було включено до статутного капіталу ПАТ "Укрзалізниця" (а. с. 34, 35, т.1).

Отже, аналізючи вищенаведені норми чинного законодавства та враховуючи наявні у матеріалах справи докази, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що ПАТ "Укрзалізниця" набуло право власності на нерухоме майно - майданчик, розташоване за адресою: Житомирська область, Коростенський район, Горщаківська с/р, с. Березівка, ст. Гранітний, у смузі полоси відводу залізниці, площею 3,2 кв.м. та стало орендодавцем за договором оренди № 1569 від 30.09.2014, укладеним з ТОВ "Локо Діджітал".

При цьому, на виконання умов додаткового договору від 04.03.2016р. до договору оренди від 30.09.2014р. № 1569, ПАТ "Укрзалізниця" передано відповідачу нерухоме майно, яке є об'єктом оренди, що підтверджується підписаним сторонами актом приймання-передачі в оренду нерухомого майна від 04.03.2016р. (а.с. 23, т.1).

Як встановлено апеляційним судом, п.10.3. договору оренди № 1569 від 30.09.2014р. сторони передбачили, що зміни до умов цього договору або його розірвання допускаються за взаємної згоди сторін. Зміни, що пропонуються внести, розглядаються протягом одного місяця з дати їх подання до розгляду іншою особою.

В силу п.10.4. договору оренди сторонами передбачено, що продовження цього договору здійснюється відповідно до вимог чинного законодавства, зазначені дії оформляються додатковим договором, який є невід'ємною частиною договору.

В свою чергу, п. 10.6 договору оренди встановлено, що його чинність припиняється внаслідок: закінчення строку, на який його було укладено; загибелі орендованого майна; достроково за взаємною згодою сторін або за рішенням суду; ліквідації або банкрутства орендаря.

Матеріалами справи підтверджується, що спірний договір оренди був укладений строком до 01.04.2015р. включно (п. 10.1. договору).

Разом з тим, як встановлено апеляційним судом, в подальшому термін дії договору оренди сторонами неодноразово продовжувався. Так, відповідно до п. 1. додаткового договору від 11.04.2016р. (а.с. 24, т.1) продовжено дію договору до 30.06.2016 включно. Згідно п. 1 додаткового договору від 27.07.2016р. (а.с. 24, т.1) зазначено, що цей договір діє з 01.07.2016р. до 31.07.2016р. включно. Згідно п. 1 додаткового договору від 21.09.2016р. (а.с. 25, т.1) встановлено, що цей договір діє з 01.08.2016р. до 31.10.2016р. включно. Пунктом 1 додаткового договору від 13.12.2016р. (а.с. 26, т.1) погоджено, що цей договір діє з 01.11.2016р. до 31.03.2017р. включно. Пунктом 1 додаткового договору від 27.04.2017р. (а.с.27, т.1) погоджено, що цей договір діє з 01.04.2017р. до 30.06.2017р. включно.

Окрім того, за даними відповідача, викладеними у відзиві на позовну заяву (а.с. 99-104, т.1), 25.07.2017р. позивачем було відправлено на електронну адресу відповідача додатковий договір до договору оренди нерухомого майна від 30.09.2014р. № 1569 (а.с.129, т.1), згідно з яким зазначено строк його дії з 01.07.2017р. до 31.08.2017р.

За твердженнями відповідача, вказаний примірник договору ним підписано, відправлено позивачу рекомендованим листом від 01.08.2017р. № 02/08/17-3 та отримано позивачем 08.08.2017р. (а.с. 130-133, т.1), однак на адресу відповідача підписаний сторонами договір не надійшов. Позивачем зазначений додатковий договір до суду не надано.

Матеріалами справи підтверджується, що 08.11.2017р. відповідач отримав підписаний позивачем проект додаткового договору (а.с. 134, 135, т.1), в якому зазначено термін його дії з 01.07.2017р. до 31.08.2017р. включно та внесено зміни в розділ 5 "обов'язки орендаря": доповнено п. 5.14 в такій редакції: "орендар зобов'язується повернути майно з оренди у місячний термін після отримання попередження про припинення або дострокове припинення цього договору".

Відповідач підписав додатковий договір з протоколом розбіжностей (а.с. 136, т.1), які направлено позивачу згідно з листом від 13.11.2017р. вих. №13/11/17-1 (а.с.137, 138, т.1) та отримано позивачем, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а. с.139, т.1).

Відповідно до протоколу розбіжностей (а.с. 136, т. 1) позивачу запропоновано виключити п. 5.14. договору оренди та викласти п. 10.1. договору оренди у такій редакції: "Цей договір укладено строком на 2 роки 11 місяців, що діє з 01.07.2017р. до 31.05.2020р. включно. Термін договору визначено відповідно до ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна"".

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів направлення на адресу відповідача зазначеного договору з протоколом розбіжностей, після його розгляду позивачем.

В той же час, 20.03.2018р. позивач звернувся до відповідача з листом від 20.03.2018р. №НЗР-5/277 про повернення майна на протязі 3-х робочих днів після закінчення договору оренди, оскільки позивач вважає, що договір оренди є таким, що припиняє свою дію (розірваним) з 01.04.2018р. (а. с. 28, т.1).

Іншими листами від 05.12.2017р., від 23.03.2018р., від 10.07.2018р. позивач вимагав від відповідача повернути орендоване майно (а.с. 30, 43,141, т. 1).

Разом з тим, як зазначено у п. 10.1. додаткового договору від 27.04.2017р. (а.с. 27, т.1), дію договору оренди продовжено на 3 місяці - з 01.04.2017р. до 30.06.2017р. включно, тобто, позивач повинен був направити відповідачу відповідний лист про припинення договору оренди в термін, визначений ст. 764 ЦК України.

Таким чином, враховуючи дані обставини, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що зазначені листи відповідача від 05.12.2017р., 20.03.2018р., 23.03.2018р., 10.07.2018р. не можуть бути розцінені, як підстава для припинення дії договору оренди в порядку ст. 764 ЦК України та ч. 2 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", оскільки протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору відповідачу не направлялися, що свідчить про те, що договір оренди продовжував свою дію на кожні наступні 3 місяці без укладення додаткових договорів.

Отже, беручи до уваги те, що позивач не надав суду доказів надіслання відповідачу повідомлення про припинення дії договору оренди протягом місяця після закінчення дії договору оренди, тобто після 31.03.2018р., після 30.06.2018р., чи після 30.09.2018р., відповідно до п. 10.3 договору оренди, тому суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що договір оренди нерухомого майна №1569 від 30.09.2014 р. не припинив свою дію, що є підставою для відмови в задоволенні позову в частині зобов'язання відповідача повернути орендоване майно за даним договором.

Окрім того, суд апеляційної інстанції приймає до уваги те, що позивач належним чином не обґрунтував обставину щодо припинення дії договору оренди саме 31.03.2018р., оскільки відповідно до додаткового договору від 27.04.2017р. (а. с. 27, т.1) дію договору оренди продовжено до 30.06.2017р. включно. Одночасно слід зазначити, що надана до справи копія додаткового договору (а.с. 134,135, т.1), згідно з яким строк дії визначено з 01.07.2017р. по 31.08.2017р. не містить його дати, тому обгрунтовано не прийнята судом першої інстанції до уваги.

Також суд апеляційної інстанції зазначає, що 29.09.2011р. між Державною адміністрацією залізничного транспорту України та ТОВ "Локо Діджітал" укладено договір про співробітництво № 210/2011-НЮ від 30.09.2011р. (а. с. 232-237, т. 1).

Відповідно до п. 2.1. договору, предметом цього договору є співробітництво сторін з питань створення та експлуатації телекомунікаційної мережі безпроводового доступу з метою надання сучасних телекомунікаційних послуг доступу до мережі Інтернет пасажирам пасажирських поїздів, іншим користувачам та задоволення технологічних потреб Укрзалізниці (Залізниць України) в безпроводових широкосмугових каналах зв'язку.

Також, на виконання зазначеного договору про співробітництво між сторонами укладено ряд інших договорів, зокрема, про надання місця в кабельній каналізації електрозв'язку (ЗПТ) (а.с. 91-100, т.2), які забезпечують функціонування орендованого майна разом з необхідними комунікаціями, як цілісної системи технологічного процесу.

01.10.2014р. та 22.12.2014р. між ТОВ "Локо Діджітал" та Державним територіально-галузевим об'єднанням "Південно-Західна залізниця" укладено договори про відшкодування витрат балансоутримувача № ПЗ/ДН-4-146774/НЮ від 22.12.2014р. та № ПЗ/ДН-4-146774/НЮ, з додатками та додатковими угодами до них (а.с. 30-47, 105-123, т. 2), за умовами якого балансоутримувач забезпечує обслуговування, експлуатацію та ремонт майданчику, що знаходиться за адресою: Коростенський район, Горщаківська с/р, с. Березівка, ст. Гранітний, у смузі полоси відводу залізниці (надалі майданчик), а орендар бере участь у витратах балансоутримувача на виконання вказаних робіт пропорційно до займаної ним площі.

Зазначені договори та додаткові угоди до нього є чинними та укладені між сторонами для забезпечення належного функціонування орендованого майна за договором № 1569 від 30.09.2014р., за ними регулярно здійснюються платежі (а.с. 48, 125, т. 2).

Таким чином, вищевказані правочини укладались між сторонами з метою забезпечення надання послуг безпроводного доступу до мережі інтернет пасажирам швидкісних потягів та іншим користувачам на комерційній основі.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідач, станом на дату розгляду справи, продовжує користуватися об'єктом оренди, сплачувати орендну плату та інші платежі по вищевказаним договорам і всі сплачені відповідачем платежі прийнято позивачем.

За таких обставин,апеляційний господарський суд погоджується з висновками суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову в частині зобов"язання відповідача повернути орендоване нерухоме майно- майданчик площею 3,2 кв.м. (реєстровий номер 04713033.35.БКТЦВК057), що перебуває на балансі відокремленого підрозділу - "Коростенська дирекція залізничних перевезень" ДТГО "Південно - Західна залізниця", відноситься до сфери управління Міністерства інфраструктури України та знаходиться за адресою: Коростенський район, Горщаківська с/р, с. Березівка, ст. Гранітний, у смузі полоси відводу залізниці.

Щодо позовної вимоги позивача про стягнення з відповідача 1328,80 грн. неустойки у розмірі подвійної орендної плати за користування майном на підставі п. 10.11 договору оренди та ч. 2 ст. 785 ЦК України.

Так, ч. 2 ст. 785 ЦК України встановлений особливий вид неустойки за невиконання обов'язку з повернення орендованого майна у розмірі подвійної плати за користування ним за час прострочення. Сплата зазначеної неустойки також передбачена пунктом 10.11 договору оренди.

Водночас, суд звертає увагу, що відповідно до положень статей 13, 74 ГПК України, звертаючись з позовом про стягнення неустойки, позивач повинен довести факт порушення (невиконання чи неналежного виконання) боржником відповідного зобов'язання як підставу для притягнення його до такого виду цивільно-правової відповідальності.

Натомість, за вимогами ст. 614 ЦК України на боржника покладається обов'язок довести відсутність своєї вини у відповідному порушенні зобов'язання, тобто вжиття ним усіх залежних від нього заходів для належного виконання зобов'язання.

Враховуючи те, що суд апеляційної інстанції на підставі наданих сторонами доказів встановив відсутність порушення відповідачем зобов'язання з повернення орендованого майна у встановлений договором оренди строк, тому суд погоджується з висновком про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача неустойки, передбаченої ч. 2 ст. 785 ЦК України.

Окрім того, колегією суддів встановлено, що постановою Кабінету Міністрів України від 31.10.2018 №938 змінено тип публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" з публічного на приватне та перейменовано його в акціонерне товариство "Українська залізниця".

В силу вимог ст. 5 Закону України «Про акціонерні товариства» зміна типу товариства з приватного на публічне або з публічного на приватне не є його перетворенням.

Таким чином, внаслідок зміни типу позивача з публічного акціонерного товариства на приватне акціонерне товариство "Українська залізниця" змінено тільки назву позивача та його регіонального підрозділу, що становить на день розгляду даної справи у суді першої інстанції так і апеляційної інстанції наступну назву - акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Південно-Західна залізниця" акціонерне товариство "Українська залізниця".

Колегія суддів апеляційного суду вважає посилання скаржника, викладені в апеляційній скарзі, безпідставними та документально необґрунтованими та такими, що спростовуються матеріалами справи, тому мотиви, з яких подана апеляційна скарга, не може бути підставою для скасування прийнятого у справі рішення, а наведені в ній доводи не спростовують висновків суду першої інстанції.

При цьому, судом звертається увага на те, що у рішенні Європейського суду з прав людини (справа Трофимчук проти України №4241/03 від 28.10.2010 р.) зазначено, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Статтею 276 ГПК України унормовано, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи, що суд першої інстанції постановив рішення у відповідності до норм матеріального і процесуального права, з урахуванням усього вищевказаного у апеляційного суду немає правових підстав для його скасування.

За таких обставин, Північно-західний апеляційний господарський суд приходить до висновку, що рішення Господарського суду Житомирської області від 22.01.2019р. у справі №906/743/18 необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Південно-Західна залізниця" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця"- без задоволення.

Витрати зі сплати судового збору за розгляд апеляційної скарги покладаються на апелянта згідно ст.129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 ГПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Південно-Західна залізниця" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду Житомирської області від 22.01.2019р. у справі №906/743/18 - залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення до Верховного Суду, відповідно до ст. ст. 287-291 ГПК України.

3. Справу повернути до Господарського суду Житомирської області.

Повний текст постанови складено 12 квітня 2019р

Головуючий суддя Олексюк Г.Є.

Суддя Гудак А.В.

Суддя Петухов М.Г.