УХВАЛА

м. Київ

03.04.2019Справа № 910/9158/16
За заявою: ліквідатора Відкритого акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київреконструкція" арбітражного керуючого Дейнегіної К.М.

до: 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Марго"

2) Товариства обмеженою відповідальністю "Марго Інвестбуд"

За участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ПРОФКАПІТАЛ"

про визнання недійсним Договору купівлі-продажу майнових прав № 09/03-11 від 09.02.2011, укладеного між ВАТ "АК "Київреконструкція", ТОВ "Марго Інвестбуд" та ТОВ "Марго"

в межах справи №910/9158/16

За заявою ОСОБА_2

до Відкритого акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київреконструкція" (ідентифікаційний код 03335623)

про банкрутство

Суддя Івченко А.М.

Представники:

від заявника: ОСОБА_3;

від ТОВ "Марго": Сьомка Р.О.;

від ТОВ "ФК "Профкапітал": Загоруй С.В.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

В провадженні Господарського суду м. Києва знаходиться справа №910/9158/16 за заявою ОСОБА_2 про визнання банкрутом Відкритого акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київреконструкція".

11.09.2017 до Господарського суду м. Києва надійшла заява ліквідатора Відкритого акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київреконструкція" арбітражного керуючого Дейнегіної К.М. до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Марго" ; 2) Товариства обмеженою відповідальністю "Марго Інвестбуд" про визнання недійсним Договору купівлі-продажу майнових прав№09/03-11 від 09.02.2011, укладеного між ВАТ "АК "Київреконструкція", ТОВ "Марго Інвестбуд" та ТОВ "Марго".

Відповідно до ч. 4 ст. 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду України у постанові від 13.04.2016 у справі №908/4804/14 (3-304гс16) господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство можуть бути відповідно визнані недійсними або спростовані правочини (договори) або майнові дії боржника, які були вчинені боржником після порушення справи про банкрутство або протягом одного року, що передував порушенню справи про банкрутство, за заявою арбітражного керуючого або конкурсного кредитора (частина перша статті 20 Закону № 2343-XII); за позовом розпорядника майна (частина дев'ята статті 22 Закону № 2343-XII); за заявою комітету кредиторів (частина восьма статті 26 Закону № 2343-XII); за заявою керуючого санацією (частина п'ята статті 28 Закону № 2343-XII); за заявою ліквідатора (частина друга статті 41 Закону № 2343-XII). Отже, за умови порушення провадження у справі про банкрутство боржника, особливістю вирішення таких спорів є те, що вони розглядаються та вирішуються господарським судом без порушення нових справ.

Відповідно до ст. 12 Господарського процесуального кодексу України, Господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного). Спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

З 05.09.2017 матеріли справи перебували у Вищому господарському суді України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.01.2018 прийнято заяву ліквідатора ВАТ "Акціонерна компанія "Київреконструкція" арбітражного керуючого Дайнегіної К.М, до Товариства Товариства з обмеженою відповідальністю "Марго" та Товариства обмеженою відповідальністю "Марго Інвестбуд" про визнання недійсним Договору купівлі-продажу майнових прав№09/03-11 від 09.02.2011, укладеного між ВАТ "АК "Київреконструкція", ОВ "Марго Інвестбуд" та ТОВ "Марго" в межах справи №910/9158/16, вирішено заяву розглядати за правилами загального позовного провадження, відкрито провадження та призначено підготовче засідання на 07.02.2018.

07.02.2018 судове засідання не відбулось у зв'язку із надходження апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.01.2018 та скерування матеріалів справи до Київського апеляційного господарського суду.

01.03.2018 на адресу Господарського суду міста Києва надійшло клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Марго" про закриття справи.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 06.03.2018 апеляційну скаргу на ухвалу Господарського суду міста Києва було повернуто.

Матеріали справи №910/9158/16 за заявою ліквідатора ВАТ "Акціонерна компанія "Київреконструкція" арбітражного керуючого Дайнегіної К.М. до Товариства Товариства з обмеженою відповідальністю "Марго" та Товариства обмеженою відповідальністю "Марго Інвестбуд" про визнання недійсним Договору купівлі-продажу майнових прав№09/03-11 від 09.02.2011, укладеного між ВАТ "АК "Київреконструкція", ТОВ "Марго Інвестбуд" та ТОВ "Марго" повернуто до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.03.2018 розгляд заяви ліквідатора ліквідатора ВАТ "Акціонерна компанія "Київреконструкція" арбітражного керуючого Дайнегіної К.М. призначено на 16.04.2018.

13.04.2018 на адресу Господарського суду міста Києва від ліквідатора Відкритого акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київреконструкція" надійшли пояснення щодо заяви про застосування строку позовної давності та заперечення щодо клопотання про закриття справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.04.2018 закрито провадження за заявою ліквідатора Відкритого акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київреконструкція" арбітражного керуючого Дейнегіної К.М. до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Марго", Товариства обмеженою відповідальністю "Марго Інвестбуд" про визнання недійсним Договору купівлі-продажу майнових прав№09/03-11 від 09.02.2011, укладеного між ВАТ "АК "Київреконструкція", ОВ "Марго Інвестбуд" та ТОВ "Марго" в межах справи №910/9158/16 за заявою ОСОБА_2 до Відкритого акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київреконструкція" про банкрутство на підставі п. 3 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 19.06.2018 апеляційну скаргу ВАТ "Київреконструкція" залишено без задоволення, ухвалу Господарського суду міста Києва від 16.04.2018 залишено без змін.

Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.10.2018 касаційну скаргу ліквідатора банкрута задоволено, постанову Київського апеляційного господарського суду від 19.06.2018 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 16.04.2018 скасовано, справу № 910/9158/16 направлено на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Розпорядженням щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ №05-23/2015 від 22.11.2018, справу № 910/9158/16 передано на новий розгляд судді Івченко А.М.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.11.2018 прийнято справу № 910/9158/16 за заявою ліквідатора Відкритого акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київреконструкція" арбітражного керуючого Дейнегіної К.М. (місцезнаходження:01004, м. Київ, вул. Горького,5, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Марго", Товариства обмеженою відповідальністю "Марго Інвестбуд" про визнання недійсним Договору купівлі-продажу майнових прав №09/03-11 від 09.02.2011, укладеного між ВАТ "АК "Київреконструкція", ОВ "Марго Інвестбуд" та ТОВ "Марго" в межах справи № 910/9158/16 за заявою ОСОБА_2 до Відкритого акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київреконструкція" про банкрутство до свого провадження, призначити розгляд справи на 19.12.18; зобов'язано ліквідатора банкрута та інших учасників провадження у справі надати суду письмові обґрунтовані пояснення з урахуванням змісту постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.10.2018. Вирішено здійснювати розгляд заяви в порядку загального позовного провадження.

13.12.2018 від Відкритого акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київреконструкція" надійшли пояснення.

14.12.2018 від ліквідатора банкрута надійшла заява про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору у даній справі.

18.12.2018 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Марго" надійшли пояснення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.12.2018 відкладено підготовче засідання на 16.01.19.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.01.2019 клопотання ліквідатора банкрута від 15.01.2019 № 5-19 задоволено; витребувано у Товариства з обмеженою відповідальністю "Марго" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Марго Інвестбуд" оригінали для огляду та належним чином засвідчені копії для долучення до матеріалів справи договору про спільну діяльність №1/06 від 03 березня 2006 та договору купівлі продажу майнових прав №09/03- 11 від 09 лютого 2011; заяву ліквідатора банкрута про залучення до участі у справі в якості третьої особи Публічного акціонерного товариства "Західінкомбанк" від 12.12.2018 № 89-18 задовольнити; залучено до участі у справі № 910/9158/16 в межах розгляду заяви ліквідатора ВАТ "АК "Київреконструкція" Дейнегіної K.M. в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Публічне акціонерне товариство "Західінкомбанк" (43005, м. Луцьк, пр. Перемоги, 15, ) в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Костенка Ігора Івановича (місцезнаходження уповноваженої особи та адреса для листування - вул. Винниченка, буд. 67 оф. 328;329 АДРЕСА_1); витребувано у Публічного акціонерного товариства "Західінкомбанк" оригінали для огляду та належним чином засвічені копії іпотечного договору від 06.12.2017, укладеного між ВАТ "АК "Київреконструкція" та ПАТ "Західінкомбанк", в забезпечення виконання кредитного договору № 0407/06 від 4.07.2006, додаткові угоди та додатки до них; запропоновано Публічному акціонерному товариству "Західінкомбанк" надати суду письмові пояснення по справі; зобов'язано ліквідатора Відкритого акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київреконструкція" надіслати на адресу залученої третьої особи копію заяви та додані до неї документи, докази чого надати суду; відкладено підготовче засідання на 06.02.19.

01.02.2019 від Відкритого акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київреконструкція" надійшли документи по справі на виконання вимог ухвали суду.

06.02.2019 від Публічного акціонерного товариства "Західінкомбанк" надійшли письмові пояснення та документи на виконання вимог ухвали суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.02.2019 повторно витребувано у Товариства з обмеженою відповідальністю "Марго" оригінали для огляду договору про спільну діяльність №1/06 від 03 березня 2006 та договору купівлі продажу майнових прав №09/03-11 від 09 лютого 2011; повторно витребувано у Товариства з обмеженою відповідальністю "Марго Інвестбуд" оригінали для огляду та належним чином засвідчені копії для долучення до матеріалів справи договору про спільну діяльність №1/06 від 03 березня 2006 та договору купівлі продажу майнових прав №09/03- 11 від 09 лютого 2011; відкладено підготовче засідання та клопотання заявника на 20.02.19.

19.02.2019 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Марго" надійшли заперечення на клопотання про призначення експертизи.

20.02.2019 від ТОВ "ФК "Профкапітал" надійшла заява про заміну кредитора та клопотання про відкладення розгляду справи.

20.02.2019 від ПАТ "Західкомбанк" надійшло клопотання про процесуальне правонаступництво.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.02.2019 клопотання Публічного акціонерного товариства "Західінкомбанк" від 18.02.2019 про процесуальне правонаступництво задоволено повністю; заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ПРОФКАПІТАЛ" від 20.02.2019 про заміну кредитора задовольнити в частині заміни третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог Публічного акціонерного товариства "Західінкомбанк" його правонаступником Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ПРОФКАПІТАЛ", в іншій частині заяву залишено без розгляду; замінено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог Публічне акціонерне товариство "Західінкомбанк" на Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ПРОФКАПІТАЛ"; клопотання Публічного акціонерного товариства "Західінкомбанк" від 20.02.2019 про відкладення розгляду справи задоволено; в черговий раз витребувано у Товариства з обмеженою відповідальністю "Марго Інвестбуд" оригінали для огляду та належним чином засвідчені копії для долучення до матеріалів справи договору про спільну діяльність №1/06 від 03 березня 2006 та договору купівлі продажу майнових прав №09/03- 11 від 09 лютого 2011; відкладено підготовче засідання та клопотання заявника на 06.03.19.

06.03.2019 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ПРОФКАПІТАЛ" надійшло клопотання про витребування доказів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.03.2019 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів; відкладено підготовче засідання з розгляду заяви ліквідатора Відкритого акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київреконструкція" арбітражного керуючого Дейнегіної К.М. про визнання недійсним Договору купівлі-продажу майнових прав № 09/03-11 від 09.02.2011, укладеного між ВАТ "АК "Київреконструкція", ТОВ "Марго Інвестбуд" та ТОВ "Марго" в межах справи № 910/9158/16 та подані клопотання на 20.03.19; запропоновано учасникам надати суду додаткові письмові пояснення (у разі їх наявності) та додаткові докази на підтвердження своїх пояснень (у разі їх наявності).

19.03.2019 від ТОВ "Марго" надійшли заперечення на клопотання про витребування інформації.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.03.2019 відмовлено у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ПРОФКАПІТАЛ" про витребування доказів; відмовлено у задоволенні клопотання Відкритого акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київреконструкція" про призначення експертизи; закрито підготовче провадження за заявою ліквідатора Відкритого акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київреконструкція" арбітражного керуючого Дейнегіної К.М. про визнання недійсним Договору купівлі-продажу майнових прав № 09/03-11 від 09.02.2011; призначено заяву ліквідатора Відкритого акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київреконструкція" арбітражного керуючого Дейнегіної К.М. про визнання недійсним Договору купівлі-продажу майнових прав № 09/03-11 від 09.02.2011 до розгляду по суті на 03.04.19.

В судовому засіданні 03.04.2019 представники учасників провадження у справі надали пояснення по суті.

Представники Відкритого акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київреконструкція" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ПРОФКАПІТАЛ" підтримали заяву.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Марго" заперечив щодо цієї заяви.

Судом розглянуто заяву та встановлено таке.

В провадженні Господарського суду м. Києва знаходиться справа № 910/9158/16 про банкрутство Відкритого акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київреконструкція».

Постановою Господарського суду м. Києва від 16.01.2017 ВАТ «АК «Київреконструкція» визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Сєдих Н.О.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 03.07.2017 усунено арбітражного керуючого Сєдих Н.О. від виконання повноважень ліквідатора банкрута та призначено нового ліквідатора - арбітражного керуючого Дейнегіну К.М.

Відповідно до частини другої статті 41 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (надалі - Закон), ліквідатор з дня свого призначення, серед іншого, здійснює такі повноваження як: приймає до свого відання майно боржника, забезпечує його збереження; виконує функції з управління та розпорядження майном боржника; проводить інвентаризації та оцінку майна банкрута; очолює ліквідаційну комісію та формує ліквідаційну масу, подає до суду заяви про визнання недійсними правочинів (договорів) боржника; вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб та інше.

Як зазначено у заяві, ліквідатору банкрута стало відомо, що 03.03.2006 між ВАТ «АК «Київреконструкція» (Сторона 1) та ТОВ «Марго Інвестбуд» (Сторона 2) було укладено договір №1/06 про спільну діяльність, яким сторони зобов'язались шляхом об'єднання своїх зусиль та вкладів спільно діяти для досягнення господарської мети: будівництва житлового будинку з вбудованими приміщеннями і паркінгом на земельній ділянці, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Солом'янська, 17а, а також забезпечення продажу житла (квартир) приміщень та паркінгу в новозбудованому комплексі з метою отримання прибутку. В рамках виконання цього договору ВАТ «АК «Київреконструкція» виконує всі функції забудовника, веде бухгалтерський, податковий та інший облік результатів спільної діяльності, безпосередньо укладає від імені всіх учасників спільної діяльності угоди, договори, розпоряджається спільними грошовими коштами, правами, майном, та іншими матеріальними та трудовими ресурсами, що є вкладом у спільну діяльність.

Згідно з пунктом 6.3.1. Договору №1/06 про спільну діяльність ВАТ «АК «Київреконструкція» вносить, як вклад у спільну діяльність: право користування земельною ділянкою, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Солом'янська, 17а, ділову репутацію, ділові зв'язки, професійні знання, надання робочої сили, спеціалістів з необхідними навичками, освітою, знаннями тощо. Вклад Сторони 1 становить 60%.

Згідно з пунктом 6.3.2. Договору №1/06 ТОВ «Марго Інвестбуд», як учасник спільної діяльності повинно було внести, як вклад у спільну діяльність: грошові кошти в розмірі 1 600 000,00 грн. та цінні папери на суму 11 530 000, 00 грн. Вклад Сторони 2 повинен становити 40% загального вкладу Сторін у спільну діяльність, що в грошовому еквіваленті становить суму 13 130 000,00 грн. Відповідно було визначено і поділ прибутку від спільної діяльності - ВАТ «АК «Київреконструкція» - 60%, ТОВ «Марго Інвестбуд» - 40%.

16.06.2006 між ВАТ «АК «Київреконструкція» (Сторона 1) та ТОВ «Марго Інвестбуд» (Сторона 2) було укладено Додаткову угоду № 1 до Договору №1/06 про спільну діяльність від 03.03.3006.

04 липня 2006 року між ТОВ «КБ «Західінкомбанк» та ТОВ «БК «Київрембуд» було укладено Кредитний договір № 0407/06, відповідно до п. 1.1. якого Кредитор надає Позичальнику кредит у вигляді відкличної поновлювальної кредитної лінії для здійснення статутної діяльності у розмірі 5 500 000,00 грн. Додатковим договором від 01.12.2008 до Кредитного договору № 0407/06 від 04.07.2006 збільшено ліміт кредитування до 9 185 000,00 грн.

З метою належного виконання Позичальником умов Кредитного договору № 0407/06 від 04.07.2006 між ВАТ «АК «Київреконструкція» (Іпотекодавець) та ТОВ «Комерційний банк «Західінкомбанк» (Іпотекодержатель) 06 грудня 2007 було укладено Іпотечний договір, який посвідчено Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В. та зареєстровано в реєстрі за №з-6782.

Згідно пункту 7 цього Іпотечного договору в забезпечення виконання Іпотекодавцем зобов'язань за Основним зобов'язанням Іпотекодавець надав в іпотеку майнові права на нерухомість, а саме: об'єкт незавершеного будівництва - житловий будинок з вбудовано- прибудованими приміщеннями адміністративно-соціального призначення та підземним паркінгом, що будується за адресою: м. Київ, вул. Солом'янська, 17а, згідно переліку зазначеного в Додатку №1 до Іпотечного договору. Як зазначено в абзаці 6 пункту 7 Іпотечного договору: майно передано в іпотеку разом з усіма його приналежностями.

Інформація про Іпотечний договір також була зареєстрована 25.04.2008 в Державному реєстрі іпотек, про що свідчить запис про реєстрацію обтяження (іпотеки), реєстраційний номер обтяження 7114213 та підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно пункту 15 Іпотечного договору сторони домовились, що з моменту набрання чинності цим договором, Іпотекодавець має право відчужувати, передавати в оренду, лізинг, у спільну діяльність, у безоплатне користування іншим особам Предмет іпотеки, або іншим чином розпоряджатись Предметом іпотеки, тільки за письмовою згодою Іпотекодержателя. Наступні передачі в іпотеку предмету іпотеки в період дії цього договору та всіх додаткових угод до нього забороняються.

07.02.2008 року Банк та Боржник уклали договір про внесення змін до Іпотечного договору посвідченого 06 грудня 2007 року, згідно якого загальна площа об'єктів інвестування, відповідно до Додатку № 1 та № 2 до Іпотечного договору, становить 4 136,92 кв.м.

09 лютого 2011 укладений тристоронній Договір купівлі-продажу майнових прав № 09/03- 11, згідно з яким ВАТ «АК «Київреконструкція» (Продавець 1) разом з ТОВ «Марго Інвестбуд» (Продавець 2) здійснили продаж майнових прав ТОВ «Марго» (Покупцю), яке в свою чергу зобов'язалось оплатити узгоджену сторонами ціну у розмірі 15 000 000,00 (п'ятнадцять мільйонів) гривень.

Як зазначено в пункті 2.3. Договору № 09/03-11 Сторони погодились, що Покупець має право оплатити ціну Майнових прав (розрахуватись) шляхом видачі на ім'я Продавця 2 простого векселя на суму ціни продажу Майнових прав зі строком платежу - «за пред'явленням». За домовленістю Сторони можуть погодити інший спосіб розрахунків, в тому числі шляхом передачі цінних паперів.

Згідно з пунктом 2.4. Договору № 09/03-11 Сторони домовились, що Покупець зобов'язаний розрахуватись протягом трьох років з моменту підписання даного Договору.

Згідно з пунктом 8.7. Договору №09/03-11 зазначено, що цей договір вступає в силу з моменту підписання його сторонами та діє до 31.12.2012р., але в будь-якому разі до повного виконання Сторонами своїх обов'язків передбачених цим договором.

Договір № 09/03-11 був укладений 09 лютого 2011 і ВАТ «АК «Київреконструкція» (Продавець 1), як власник, передало майнові права Покупцю (ТОВ «Марго»), проте будь-які документи, які б свідчили чи підтвердили оплату у розмірі 15 000 000,00 грн. відсутні. Це, на думку заявника, дає підстави зробити висновок про те, що ТОВ «Марго», як покупець, не розрахувалось перед ВАТ «АК «Київреконструкція» за отримані майнові права.

Також, зазначено в поданій заяві, що згідно відповіді № 9283/10/26-50-08-03 від 03.08.2016 Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві надано підтвердження, що відповідно до ІС «Податковий блок» підприємство до ДПІ не звітує. Останній звіт подано за червень 2011 року з податку на додану вартість та 2-й квартал 2011 року з податку на прибуток з нульовими показниками. Крім того, боржник не знаходиться за місцем реєстрації, про що складено відповідний акт про відсутність боржника за місцем знаходження під час проведення зборів кредиторів, вся надіслана поштова кореспонденція в адресу боржника повертається, а керівні органи взагалі не виходять на зв'язок, боржник не веде господарську діяльність з 2011 року, таким чином існують обставини, що перешкоджають наданню ліквідатором боржника доказів оплати за спірний об'єкт незавершеного будівництва.

Виходячи із поданих пояснень заявника та третьої особи, Іпотекодержатель ПАТ «Західінкомбанк» згоди на відчуження переданого в іпотеку майна не давав. Зокрема в поданій заяві № 878-19 від 06.07.2016 про визнання грошових вимог кредитора ПАТ «Західінкомбанк» повідомляє про непогашену заборгованість по кредитному договору № 0407/06 від 04.07.2006 та чинність вищезазначеного іпотечного договору від 06.12.2007. та враховуючи те, що станом на дату укладення Договору купівлі-продажу майнових прав № 09/03-11 від 09.02.2011 р. відчужувані майнові права перебували в іпотеці ПАТ «Західінкомбанк», ні ВАТ «АК «Київреконструкція», ні ТОВ «Марго Інвестбуд» без згоди іпотекодержателя не мали права укладати спірний договір, отже відповідний правочин, за яким іпотекодавцем без згоди іпотекодержателя відчужено передане в іпотеку майно, є недійсним відповідно до частини третьої статті 12 закону України «Про іпотеку».

Рішенням Господарського суду міста Києва від 07.12.2011 у справі № 62/112 визнано за Товариством з обмеженою відповідальністю "Марго", право власності на майнові права на 100 відсотків об'єкта - житловий будинок з вбудовано-прибудованими приміщеннями адміністративно-соціального призначення та підземним паркінгом, що будується за адресою: м. Київ, вул. Солом'янська, 17а. Визнано за Товариством з обмеженою відповідальністю "Марго", м. Київ право власності на об'єкт незавершеного будівництва - житловий будинок з вбудовано-прибудованими приміщеннями адміністративно-соціального призначення та підземним паркінгом, що будується за адресою: м. Київ, вул. Солом'янська, 17а, ступінь будівельної готовності 9,5 відсотків.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 21.12.2011 у справі № 17/380-64/355 звернуто стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 06.12.2007 року (із подальшими змінами і доповненнями), укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю Комерційним банком "Західінкомбанк" та Відкритим акціонерним товариством "Акціонерна компанія "Київреконструкція", а саме: майнові права на нерухомість, будівництво якої не завершено: багатоповерховий житловий будинок з вбудовано-прибудованими приміщеннями та підземним паркінгом по вулиці Солом'янській, 17-А у місті Києві (розмір земельної ділянки: 0,3933 Га, кадастровий номер: :72:186:0023), для задоволення вимог Публічного акціонерного товариства "Західінкомбанк"в особі Київської філії (03150, м. Київ, вул. В. Васильківська, 57/3, ) за кредитним договором № 0407/06 від 04.07.2006 року в розмірі 9 185 000,00 грн. непогашеного кредиту, 425 461,47 грн. заборгованості зі сплати відсотків, 1913182,29 грн. інфляційних втрат та 900,00 грн. розрахунково-касового обслуговування за грудень 2008 року, шляхом проведення публічних торгів з визначенням початкової ціни продажу предмета іпотеки в сумі 9185000 грн., за рахунок коштів, отриманих від реалізації предмета застави.

Заявник вважає, що Договір № 09/03-11 купівлі-продажу майнових прав має бути визнаний недійсним внаслідок порушень норм ЦК України та Закону України "Про іпотеку", а нерухоме майно (Об'єкт нерухомості), передане на виконання недійсного правочину підлягає поверненню від ТОВ «Марго» на користь ВАТ «АК «Київреконструкція».

Оцінюючи подані учасниками провадження у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги заявника не обґрунтовані та задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Так, як вже зазначалось, з метою належного виконання Позичальником умов Кредитного договору № 0407/06 від 04.07.2006 між ВАТ «АК «Київреконструкція» (Іпотекодавець) та ТОВ «Комерційний банк «Західінкомбанк» (Іпотекодержатель) 06 грудня 2007 було укладено Іпотечний договір, який посвідчено Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В. та зареєстровано в реєстрі за №з-6782.

Згідно з пунктом 7 цього Іпотечного договору в забезпечення виконання Іпотекодавцем зобов'язань за Основним зобов'язанням Іпотекодавець надав в іпотеку майнові права на нерухомість, а саме: об'єкт незавершеного будівництва - житловий будинок з вбудовано- прибудованими приміщеннями адміністративно-соціального призначення та підземним паркінгом, що будується за адресою: м. Київ, вул. Солом'янська, 17а, згідно з переліком зазначеним в Додатку №1 до Іпотечного договору. Як зазначено в абзаці 6 пункту 7 Іпотечного договору: майно передано в іпотеку разом з усіма його приналежностями.

Однак, 03.03.2006 між ВАТ «АК «Київреконструкція» (Сторона 1) та ТОВ «Марго Інвестбуд» (Сторона 2) було укладено договір №1/06 про спільну діяльність, яким сторони зобов'язались шляхом об'єднання своїх зусиль та вкладів спільно діяти для досягнення господарської мети: будівництва житлового будинку з вбудованими приміщеннями і паркінгом на земельній ділянці, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Солом'янська, 17а, а також забезпечення продажу житла (квартир) приміщень та паркінгу в новозбудованому комплексі з метою отримання прибутку.

Відповідно до п. 3.1.4. цього договору, Сторона 1 (ВАТ «АК «Київреконструкція») зобов'язується безпосередньо укладати від імені усіх Учасників спільної діяльності угоди, договори, розпоряджатися спільними грошовими коштами, правами, майном та іншими матеріальними та трудовими ресурсами, що є вкладом в спільну діяльність для виконання умов даного Договору.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом;

Статтею 6 Закону України «Про іпотеку» встановлено, майно, що є у спільній власності, може бути передане в іпотеку лише за нотаріально засвідченою згодою усіх співвласників. Співвласник нерухомого майна має право передати в іпотеку свою частку в спільному майні без згоди інших співвласників за умови виділення її в натурі та реєстрації права власності на неї як на окремий об'єкт нерухомості.

За змістом ч. 3 ст. 9 Закону, іпотекодавець має право виключно на підставі згоди іпотекодержателя: зводити, знищувати або проводити капітальний ремонт будівлі (споруди), розташованої на земельній ділянці, що є предметом іпотеки, чи здійснювати істотні поліпшення цієї земельної ділянки; передавати предмет іпотеки у наступну іпотеку; відчужувати предмет іпотеки; передавати предмет іпотеки в спільну діяльність, лізинг, оренду, користування.

Згідно статті 12 Закону, правочин щодо відчуження іпотекодавцем переданого в іпотеку майна або його передачі в наступну іпотеку, спільну діяльність, лізинг, оренду чи користування без згоди іпотекодержателя є недійсним.

Виходячи із змісту умов Іпотечного договору ВАТ «АК «Київреконструкція» уклало цей договір від свого імені та в своїх інтересах, а не від імені усіх Учасників договору про спільну діяльність, чим порушило пункт 3.1.4. договору про спільну діяльність. Окрім цього, Іпотекодавець надав в іпотеку майнові права на нерухомість, а саме: об'єкт незавершеного будівництва - житловий будинок з вбудовано- прибудованими приміщеннями адміністративно-соціального призначення та підземним паркінгом, що будується за адресою: м. Київ, вул. Солом'янська, 17а, згідно переліку зазначеного в Додатку №1 до Іпотечного договору, що суперечить, також, п. 7.1. договору про спільну діяльність, відповідно до якого - грошові та майнові вклади Сторін, а також майно, створене або набуте Сторонами в результаті спільної власності, є їх спільною частковою власністю, розпорядження і користування якою здійснюється за згодою обох Сторін.

Так, статтею 1130 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором про спільну діяльність сторони (учасники) зобов'язуються спільно діяти без створення юридичної особи для досягнення певної мети, що не суперечить законові. Спільна діяльність може здійснюватися на основі об'єднання вкладів учасників (просте товариство) або без об'єднання вкладів учасників.

Відповідно до п.1.1 договору від 03.03.2006 № 1/06 про спільну діяльність, сторони зобов'язуються шляхом об'єднання своїх зусиль та вкладів спільно діяти без створення юридичної особи для досягнення наступної господарської мети - будівництво житлового будинку з вбудовано - прибудованими приміщеннями адміністративно-соціального призначення та підземним паркінгом, що будується за адресою: м. Київ, вул. Солом'янська, 17а, а також забезпечення продажу житла (квартир), приміщень та паркінгу у новозбудованому комплексі з метою майбутнього одержання прибутку.

За приписами ст.1133 Цивільного кодексу України вкладом учасника вважається все те, що він вносить у спільну діяльність (спільне майно), в тому числі грошові кошти, інше майно, професійні та інші знання, навички та вміння, а також ділова репутація та ділові зв'язки. Вклади учасників вважаються рівними за вартістю, якщо інше не випливає із договору простого товариства або фактичних обставин. Грошова оцінка вкладу учасника провадиться за погодженням між учасниками.

Розділом 6 вказаного договору передбачено, що вклади сторін можуть здійснюватися грошима, майном, правами, цінними паперами, банківськими гарантіями та іншим чином у відповідності до чинного законодавства. Для досягнення спільної мети сторони формують їх спільне майно за рахунок таких вкладів:

- сторона 1 вносить як вклад у спільну діяльність право користування земельною ділянкою, що знаходиться за адресою: м.Київ, вул.Солом'янська, 17, та потрібна для будівництва комплексу, ділову репутацію, ділові зв'язки, професійні знання, надання робочої сили (у разі необхідності), надання наукових співробітників, спеціалістів з необхідними навичками, освітою, знанням, тощо. Вклад сторони 1 становить 60% загального вкладу сторін у спільну діяльність.

- сторона 2 вносить як вклад у спільну діяльність грошові кошти в розмірі 1600000 грн. та цінні папери, оцінені сторонами за актом приймання-передачі в 11530000 грн. Вклад сторони 2 становить 40% загального вкладу сторін у спільну діяльність та в грошовому еквіваленті складає 13130000 грн.

За умовами ст.1134 вказаного вище нормативно-правового акту внесене учасниками майно, яким вони володіли на праві власності, а також вироблена у результаті спільної діяльності продукція та одержані від такої діяльності плоди і доходи є спільною частковою власністю учасників, якщо інше не встановлено договором простого товариства або законом. Внесене учасниками майно, яким вони володіли на підставах інших, ніж право власності, використовується в інтересах усіх учасників і є їхнім спільним майном. Користування спільним майном учасників здійснюється за їх спільною згодою, а в разі недосягнення згоди - у порядку, що встановлюється за рішенням суду.

Під час ведення спільних справ кожний учасник має право діяти від імені всіх учасників, якщо договором простого товариства не встановлено, що ведення справ здійснюється окремими учасниками або спільно всіма учасниками договору простого товариства. У разі спільного ведення справ для вчинення кожного правочину потрібна згода всіх учасників (ст.1135 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п.7.1 договору про спільну діяльність №1/06 від 03.03.2006р. грошові та майнові вклади сторін, створене або набуте сторонами в результаті спільної діяльності майно, є їх спільною частковою власністю, розпорядження і користування якою здійснюється за згодою обох сторін.

Статтею 316 Цивільного кодексу України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

За змістом ст.317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 319 вказаного нормативно-правового акту встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Статтею 358 Цивільного кодексу України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Суд при розгляді цієї заяви визнає нікчемним Іпотечний договір від 06.12.2007, укладений між ВАТ «АК «Київреконструкція» (Іпотекодавець) та ТОВ «Комерційний банк «Західінкомбанк» (Іпотекодержатель) з усіма змінами, доповненнями та додатковими угодами до нього, на підставі того, що Іпотечний договір від 06.12.2007 року між ВАТ «АК «Київреконструкція» (Іпотекодавець) та ТОВ «Комерційний банк «Західінкомбанк» (Іпотекодержатель) укладений з порушеннями норм Закону, умов Договору про спільну діяльність від 03.03.2006 № 1/06.

За таких обставин, приймаючи до уваги положення Цивільного кодексу України та умови укладеного договору №1/06 від 03.03.2006р. про спільну діяльність, Відкрите акціонерне товариство "Акціонерна компанія "Київреконструкція" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Марго Інвестбуд" є співвласниками внесених у спільну діяльність вкладів та створеного в процесі спільної діяльності майна, внаслідок чого розпорядження ним повинно здійснюватися виключно за згодою обох сторін.

Тобто, виходячи з того, що Відкрите акціонерне товариство "Акціонерна компанія "Київреконструкція" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Марго Інвестбуд" є співвласниками майна, створеного під час виконання договору №1/06 від 03.03.2006р. про спільну діяльність, Відкрите акціонерне товариство "Акціонерна компанія "Київреконструкція" не мало права вчиняти стосовно цього майна повноваження від свого імені без згоди Товариство з обмеженою відповідальністю "Марго інвестбуд".

Згідно зі статтею 321 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об'єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу.

У відповідності до статті 325 ЦК України суб'єктами права приватної власності є фізичні та юридичні особи. Фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати. Склад, кількість та вартість майна, яке може бути у власності фізичних та юридичних осіб, не є обмеженими.

Згідно із статтями 4,10 та 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим законам України, які приймаються відповідно до Конституції України та цьому кодексу, міжнародним договорам, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, актам Президента України, постановам Кабінету Міністрів України, актам інших органів державної влади України, органів влади Автономної Республіки Крим у випадках і в межах, встановлених Конституцією України та законом, а також моральним засадам суспільства.

Зміст правочину не повинен суперечити положенням також інших, крім актів цивільного законодавства, нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до Конституції України (статті 1, 8 Конституції України).

Відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

Статтею 215 ЦК України проводиться розмежування видів недійсності правочинів на нікчемні правочини - якщо їх недійсність встановлена законом (статті 219, 220, 224 ЦК України тощо), та на оспорювані, якщо їх недійсність прямо не встановлена законом, але одна зі сторін або інша заінтересована особа заперечує їх дійсність на підставах, встановлених законом (статті 222, 223, 225 ЦК України тощо).

Так, відповідно до ст. 225 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно з ч. 2 та 3 п. 2.5.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України №11 від 29.05.2013 р. «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними» за змістом частини другої статті 215 ЦК України нікчемний правочин, на відміну від оспорюваного, є недійсним незалежно від наявності чи відсутності відповідного рішення суду. Однак це не виключає можливості подання та задоволення позову про визнання нікчемного правочину (господарського договору) недійсним. Отже, спори про визнання нікчемних правочинів недійсними підлягають вирішенню господарськими судами у загальному порядку.

Статтею 41 Конституції України закріплено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об'єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Примусове відчуження таких об'єктів з наступним повним відшкодуванням їх вартості допускається лише в умовах воєнного чи надзвичайного стану.

Частиною 1 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Основними засадами (принципами) господарського судочинства є: 1) верховенство права; 2) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; 3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 4) змагальність сторін; 5) диспозитивність; 6) пропорційність; 7) обов'язковість судового рішення; 8) забезпечення права на апеляційний перегляд справи; 9) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках; 10) розумність строків розгляду справи судом; 11) неприпустимість зловживання процесуальними правами; 12) відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (ч.3 ст.2 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно ч.1 ст. 3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно приписів ст.9 Конституції України, статті 19 Закону України "Про міжнародні договори України" і статті 4 Господарського процесуального кодексу України господарські суди у процесі здійснення правосуддя мають за відповідними правилами керуватися нормами зазначених документів, ратифікованих законами України.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" Україна повністю визнає на своїй території дію приписів Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо визнання обов'язковою і без укладення спеціальної угоди юрисдикцію Суду в усіх питаннях, що стосуються її тлумачення і застосування.

Водночас статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи.

Право на справедливий судовий розгляд, що гарантується Статтею 6 § 1, має здійснюватися відповідно до норм закону, що передбачають наявність у сторін судового розгляду ефективного судового захисту з метою захисту їх цивільних прав (Рішення Європейського суду з прав людини у справі Белеш та інші проти Чеської Республіки).

Суд завжди займав визначне місце, забезпечуючи право на справедливий суд (Рішення Європейського суду з прав людини у справах Ейрі проти Ірландії та Станєв проти Болгарії.

Ця гарантія є "одним з основних принципів будь-якого демократичного суспільства, відповідно до Конвенції" (Рішення Європейського суду з прав людини у справі Претто та інші проти Італії). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі Клінік дез Акація та інші проти Франції вказано, що сторонам повинна бути надана можливість повідомити будь-які докази, необхідні для успіху скарги.

У рішенні 15-рп/2004 від 02.11.2004р. Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статті 69 Кримінального кодексу України (справа про призначення судом більш м'якого покарання) визначено, що справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Зазвичай справедливість розглядають як властивість права, виражену, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню. У сфері реалізації права справедливість проявляється, зокрема, у рівності всіх перед законом і засобах, що обираються для їх досягнення.

Окрім цього, слід зазначити, що рішенням Господарського суду міста Києва від 25.12.2007 у справі № 33/142, було внесено зміни до Договору № 1/06 про спільну діяльність від 03.03.2006 року. В цьому рішенні суддею встановлено: «Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Враховуючи те, що відповідач (Відкрите акціонерне товариство "Акціонерна компанія "Київреконструкція") неодноразово порушував умови договору, ігноруючи ініціативу позивача на здійснення та ведення спільної діяльності на підставі двосторонніх домовленостей (листи ТОВ "Марго Інвестбуд"№1/03-04-06 від 03.04.06, №1/03-05-06 від 03.05.06, №1/01-06-06 від 01.06.06, №1/03-07-06 від 03.07.06, №1/01-08-06 від 01.08.06, №1/01-09-06 від 01.09.06, №1/02-10-06 від 02.10.06, №1/01-11-06 від 01.11.06, №1/01-12-06 від 01.12.06, №1/15-01-07 від 15.01.07, №1/01-02-07 від 01.02.07, №1/01-03-07 від 01.03.07, №1/02-04-07 від 02.04.07, №1/14-05-07 від 14.05.07), а також здійснює одноособово всупереч вимогам договору розпорядження спільною власністю без згоди на те позивача (Товариство з обмеженою відповідальністю "Марго Інвестбуд"), тому позовні вимоги є обґрунтованими.»

Приймаючи до уваги положення Цивільного кодексу України, позивачем при зверненні до суду з вимогами про визнання договору недійсним повинно бути доведено наявність тих обставин, з яким закон пов'язує визнання угод недійсними.

Так, окрім підстави недійсності договору у зв'язку із порушенням Закону України «Про іпотеку», в обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що окремою правовою підставою для недійсності Договору № 09/03-11, є частина 1 ст. 220 ЦК України, якою передбачено, що у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору, такий договір є нікчемним. У зв'язку з тим, що згідно Договору № 09/03-11 купівлі-продажу майнових прав нерухомого майна були передані, як майнові права на об'єкт незавершеного будівництва (згідно Акту приймання-передачі майнового права від 09.03.2011), а також будівельний майданчик, на якому будується об'єкт нерухомості - Житловий будинок за адресою: м. Київ, вул. Солом'янська, 17а (згідно Акту приймання-передачі будівельного майданчику від 09.03.2011), такий договір, на думку заявника, підлягав нотаріальному посвідченню, проте посвідчений нотаріально не був. Таким чином, згідно Договору №09/03-11 був переданий будівельний майданчик, який є об'єктом незавершеного будівництва.

Проте за висновками суду, вказані твердження позивача є безпідставними та такими, що не відповідають фактичним обставинам та матеріалам справи.

Відповідно до ст. 209 ЦК України, правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін. Нотаріальне посвідчення правочину здійснюється нотаріусом або іншою посадовою особою, яка відповідно до закону має право на вчинення такої нотаріальної дії, шляхом вчинення на документі, в якому викладено текст правочину, посвідчувального напису. Нотаріальне посвідчення може бути вчинене на тексті лише такого правочину, який відповідає загальним вимогам, встановленим статтею 203 цього Кодексу. На вимогу фізичної або юридичної особи будь-який правочин з її участю може бути нотаріально посвідчений.

Згідно із ч. 3 ст. 640 цього Кодексу договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації - з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Відповідно до ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Відповідно до постанови Вищого господарського суду України від 20.09.2017 у справі № 910/12257/13 судом встановлено: «Так, згідно з згаданим рішенням Верховного Суду України, яке в силу приписів ст. 111-28 ГПК України є обов'язковим, "виходячи із змісту частин 1, 2 статті 331 ЦК України, частини 1 статті 182 ЦК У країни та пункту 8 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, право власності на новостворене нерухоме майно виникає у особи, яка створила це майно, після закінчення будівництва об'єкта нерухомості, введення його в експлуатацію, отримання свідоцтва про право власності та реєстрації права власності. Отже, до прийняття об'єкта новоствореного нерухомого майна до експлуатації та його державної реєстрації право власності на цей об'єкт не виникає. До виникнення права власності на новозбудоване нерухоме майно право власності існує лише на матеріали, обладнання та інше майно, що було використано в процесі будівництва (абзац 1 частини 3 статті 331 ЦК України).»

За змістом ст.331 Цивільного кодексу України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). У разі необхідності особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, може укласти договір щодо об'єкта незавершеного будівництва, право власності на який реєструється органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно на підставі документів, що підтверджують право власності або користування земельною ділянкою для створення об'єкта нерухомого майна, проектно-кошторисної документації, а також документів, що містять опис об'єкта незавершеного будівництва.

Зважаючи на вказане правило та абз.1 ч.3 цієї статті, згідно якої до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна), у сукупності із легальним визначенням майнових прав за ч.2 ст.3 Закону України „Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" потенційне набуття особою, якій до звершення будівництва належать будівельні матеріали, набути право власності на новостворений об'єкт нерухомості, суд кваліфікує як майнове право на відповідний об'єкт нерухомості.

Як встановлено у рішенні Господарського суду міста Києва від 07.12.2011 у справі № 62/112: «За висновками суду, внаслідок укладання договору №09/03-11 від 09.02.2011р. та набуття права власності на майнові права на 100 відсотків об'єкта - житловий будинок з вбудовано-прибудованими приміщеннями адміністративно-соціального призначення та підземним паркінгом, що будується за адресою: м.Київ, вул.Солом'янська, 17а, Товариство з обмеженою відповідальністю "Марго" набуло право власності на сам об'єкт незавершеного будівництва, ступінь готовності якого відповідно до висновку №Е63 від 18.11.2011р. судового експерту Карпенко О.В., складає 9,5%.

При цьому, суд зауважує, що внаслідок вирішення спору про визнання права власності на об'єкт незавершеного будівництва не здійснюється судова „легалізація" об'єкту незавершеного будівництва шляхом його перетворення в об'єкт нерухомості, а вирішується питання про приналежність відповідного майна певній особі у його поточному статусі об'єкту незавершеного будівництва.»

Отже, виходячи з цього, можна зробити висновок, що до прийняття об'єкта новоствореного нерухомого майна до експлуатації та його державної реєстрації право власності на цей об'єкт не виникає. До виникнення права власності на новозбудоване нерухоме майно право власності існує лише на матеріали, обладнання та інше майно, що було використано в процесі будівництва, а тому правочин, який вчинений у письмовій формі, а саме Договір купівлі-продажу майнових прав від 09.02.2011 № 09/03-11, підлягає нотаріальному посвідченню за домовленістю сторін, обов'язок нотаріального посвідчення законодавством не передбачено.

Таким чином, виходячи з меж заявлених вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що вимоги ліквідатора Відкритого акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київреконструкція" арбітражного керуючого Дейнегіної К.М. про визнання правочину недійсним та застосування наслідків недійсного правочину, не підлягають задоволенню.

Керуючись Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст. ст. 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви ліквідатора Відкритого акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київреконструкція" арбітражного керуючого Дейнегіної К.М. про визнання правочину недійсним та застосування наслідків недійсного правочину відмовити повністю.

2. Копію ухвали надіслати учасникам провадження у справі.

Повний текст ухвали складено 11.04.2019

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, встановлені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя А.М.Івченко