номер провадження справи 32/148/18
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.03.2019 Справа № 908/2650/18

м.Запоріжжя Запорізької області

Суддя господарського суду Запорізької області Колодій Н.А. при секретарі судового засідання Зеленцовій К.Ю.

за позовом: Публічного акціонерного товариства "ТАСКОМБАНК" (69001, м.Запоріжжя, вул.Південноукраїнська, буд. 2-А)

до відповідачів: 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "РОЗАГРОПРОДУКТ" (70300, Розівський район, смт. Розівка, Запорізька область);

2. ОСОБА_1 АДРЕСА_1

про стягнення 1 002 905 грн. 73 коп.

Від позивача: не з'явився.

Від відповідача 1: не з'явився.

Від відповідача 2: не з'явився.

ВСТАНОВЛЕНО:

07.12.2018 до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства "ТАСКОМБАНК" до відповідачів 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "РОЗАГРОПРОДУКТ", 2. ОСОБА_1 про стягнення 1 002 905грн. 73 коп., що складається 808 614 грн. 56 коп. заборгованості по кредиту, 23816 грн. 07 коп. заборгованості за відсотками, 170475 грн. 02 коп. пені.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 12.12.2018 відкрито провадження у справі № 908/2650/18 у порядку загального провадження. Присвоєно справі номер провадження 32/148/18. Підготовче засідання призначено на 15.01.2019.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 15.01.2019 продовжено строк підготовчого засідання на тридцять днів та відкладено до 26.02.2019. Доручено Господарському суду Львівської області забезпечити проведення відеоконференції 26.02.2019 о 11 год. 00 хв. у приміщенні Господарського суду Львівської області за адресою: м. Львів, вул. Личаківська, б.128.

В судовому засіданні 26.02.2019 представник позивача підтримав позов в повному обсязі.

Відповідач 1 не визнав заявлені позовні вимоги, 10.01.2019 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач вказує на те, що відповідно до генерального договору про надання банківських послуг Т09.12.2014 К1475 встановлено генеральний строк з09.06.2017 по 09.06.2020 включно. Тобто, відповідач вважає, що строк для повного погашення заборгованості не настав. Відповідач 1 зазначив, що з 24.04.2018 він припинив користуватись відновлювальною кредитною лінією та почав здійснювати погашення заборгованості. До відзиву долучені копії платіжних доручень, що свідчать про часткове погашення кредиту (платіжне доручення № 6206 від 06.12.2018 на суму 20000 грн. 00 коп., платіжне доручення від 27.12.2018 на суму 20000грн. 00 коп. ).

Ухвалою суду від 26.02.2019 судом закрито підготовче провадження, розгляд справи по суті призначено на 22.03.2019.

20.03.2019 від позивача надійшло клопотання, в якому позивач підтримав позовні вимоги в повному об'ємі та просить суд розглянути спір за наявними у справі матеріалами та без участі представника позивача. Клопотання судом прийнято до розгляду.

Представники відповідачів в судове засідання не з'явились. 22.03.2019 від відповідача 1 надійшло клопотання про відкладення судового засідання.

Клопотання судом залишено без задоволення враховуючи те, що документальні докази збираються на стадії підготовчого провадження, тобто всі докази, які сторони мали надати в обґрунтування заявлених вимог та заперечень повинні бути надані до початку розгляду спору по суті. Підготовче провадження закрито 26.02.2019 та розгляд справи по суті призначено на 22.03.2019.

Згідно ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цієї статтею.

Відповідно до п. 2 ч 3 ст. 202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

З урахуванням викладеного, суд вважає за доцільне розглянути справу по-суті за наявними в ній матеріалами, яких достатньо для вирішення спору по суті, за відсутністю сторін у справі.

Розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

09.06.2017 між Публічним акціонерним товариством «ТАСКОМБАНК», (далі- позивач), та Товариством з обмеженою відповідальністю «РОЗАГРОПРОДУКТ» (позичальник - Відповідач-1) було укладено Генеральний договір про надання банківських послуг № Т 09.12.2014 К 1475 (далі -"кредитний договір"), відповідно до умов якого, банк надав позичальнику кредит у вигляді встановленого ліміту у сумі 2 000 000,00 грн. із терміном погашення не пізніше 08.06.2020, а позичальник зобов'язався погашати кредит та сплачувати відсотки за користування кредитом згідно з умовами кредитного договору та відповідно до графіку, що був встановлений додатками до договору надання банківських послуг.

Відповідно до додатку № 13 від 09.06.2017 (додається до позову) до Генерального договору про надання банківських послуг № Т 09,12.2014 К 1475 від 09.06.2017, було встановлено початок періоду дії ліміту банківських послуг - 09.06.2017, та було встановлено кінцевий термін періоду дії ліміту банківських послуг - 08.06.2018, тобто в тому випадку, якщо позичальник порушить будь-які зобов'язання за Генеральним договором, в тому числі не сплатить заборгованість за кредитом в повному обсязі в термін до 08.06.2018, як передбачено в додатку № 13 від 09.06.2017 до Генерального договору, то відповідно до пп. 5.4.1 Генерального договору банк має право призупинити/зупинити надання позичальнику кредиту, без попереднього повідомлення, а також вимагати дострокового виконання позичальником боргових зобов'язань перед банком.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором було укладено договір поруки № Т НІ 4034 від 09.06.2017, укладений з ОСОБА_1 (далі-поручитель).

У відповідності до п.1 договору поруки, поручитель (відповідач 2) зобов'язався відповідати перед кредитором, на засадах солідарного боржника, за виконання в повному обсязі ТОВ «РОЗАГРОПРОДУКТ» зобов'язань, що виникли або можуть виникнути в майбутньому на підставі Генерального договору про надання банківських послуг № Т 09.12.2014 К 1475 від 09.06.2017, що укладений між кредитором та боржником, зі всіма можливими змінами та доповненнями до нього, включаючи також ті, що можуть бути укладені в майбутньому.

Внаслідок невиконання відповідачем зобов'язань за Генеральних договором з урахування додатку № 13 від 09.06.2017 позивач звернувся до суду про солідарне стягнення з відповідачів наявної заборгованості з урахування штрафних санкцій.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов наступних висновків:

Відповідно до ст.ст. 11, 509 ЦК України підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору є договір.

Згідно зі ст.ст. 626, 627 Цивільного Кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

На виконання умов генерального договору про надання банківських послуг №Т09.12.2014 К 1475 від 09.06.2017 позивачем надано відповідачу 1 кредитна лінія на поповнення обігових коштів в розмірі 2 000 000 грн. 00коп.

Відповідно до додатку №13 до кредитного договору, підписаного сторонами 09.06.2017, банк надав відповідачу 1 кредит шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії з лімітом в сумі 2 000 000,00 гривень (надалі - «кредитна лінія») з кінцевим терміном погашення не пізніше « 08» червня 2018 року включно.

Відсотки за користування кредитною лінією нараховуються банком на суму фактичного щоденного залишку заборгованості за отриманими коштами та сплачуються позичальником, виходячи із встановленої кредитним договором відсоткової ставки в розмірі 24% річних.

Відповідно до п. 5.4. Генерального договору, банк має право відмовити позичальнику у наданні кредиту, призупинити/зупинити надання позичальнику кредиту без попереднього повідомлення позичальника, та/або зменшити генеральний ліміт/ліміт банківської(их) послуг(и), та/або вимагати дострокового виконання позичальником боргових зобов'язань перед банком за цим договором, та/або вимагати за рахунок власних коштів позичальника формування грошового забезпечення на рахунках покриття за акредитивами та гарантіями, відкритими/наданими на підставі цього договору, змінивши при цьому строк виконання боргових зобов'язань в порядку, визначеному п.8.13. Частини №2 цього договору, при настанні будь-якої обставини або події, які визначені сторонами як такі, що явно свідчать про те, що кредитні кошти не будуть своєчасно повернуті.

Внаслідок невиконання відповідачем 1, в установлений строк до 08.06.2018, не виконало свої зобов'язання за кредитним договором, позивач звернувся до відповідачів з вимогою про погашення суми заборгованості з урахуванням відсотків та пені.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

З матеріалів справи слідує, що вимоги позивача відповідачами залишені без задоволення.

Але, 10.01.2018 відповідач 1 надав суду докази часткового погашення суми заборгованості, а саме: платіжне доручення № 6206 від 06.12.2018 на суму 20000 грн. 00 коп. та платіжне доручення від 27.12.2018 на суму 20000грн. 00 коп., які відповідно до наданого позивачем розрахунку не враховані, так як проведені банком вже після подачі даного позову до суду.

На день подачі позовної заяви до суду заборгованість відповідачів по кредиту складала 808 614,56 грн. (в тому числі прострочена) та 23 816,07 грн. заборгованість за відсотками (в тому числі прострочена).

Згідно з п. 5.3.5. кредитного договору, прийняти від позичальника суму коштів, що направлені на погашення заборгованості за кредитом, процентів, комісій за користування ним, а також можливої неустойки, пені, штрафу, як виконання боргових зобов'язань за цим договором, в наступній черговості:

- заборгованість за простроченими комісіями; заборгованість за простроченими процентами; прострочена заборгованість за наданими кредитними коштами; поточна заборгованість за комісіями, строк сплати яких настав; поточна заборгованість за процентами, строк сплати яких настав; поточна заборгованість за наданими кредитними коштами згідно графіку(ів);

- неустойка за невиконання або неналежне виконання умови чи зобов'язання, що передбачені в додатках N56 №7 до цього договору;

- пеня за порушення строків погашення заборгованості за наданими кредитними коштами, процентами, комісіям та інші штрафні санкції та платежі, передбачені цим договором та договорами забезпечення.

Таким чином, сума заборгованості по кредиту з урахування часткового погашення відповідачем 1 (платіжне доручення № 6206 від 06.12.2018 на суму 20000 грн. 00 коп. та платіжне доручення від 27.12.2018 на суму 20000грн. 00 коп.), на день розгляду спору по суті становить 768 614 грн. 56 коп., доведена позивачем та підлягає задоволенню.

В частині 40000 грн. 00 коп. провадження у справі слід закрити за відсутністю предмету спору.

Заборгованість по відсоткам, за загальний період з 09.06.2018 по 05.12.2018 становить 23816,07 грн. (двадцять три тисячі вісімсот шістнадцять грн. 07 коп.), також доведена позивачем та підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог статті 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 612 Цивільного кодексу України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у строк, встановлений договором.

Розділом 7 кредитного договору передбачена відповідальність сторін.

7.1. За невиконання чи неналежне виконання умов цього договору позичальник зобов'язується нести відповідальність у межах розмірів спричинених збитків та у відповідності з чинним законодавством України та цим договором,

7.2. У разі невиконання чи несвоєчасного виконання позичальником боргових зобов'язань за цим договором банк має право нарахувати та стягнути, а позичальник сплачує банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки, яка діяла на момент такої сплати, від суми невчасно виконаного (невиконаного) платежу за кожний день з дати виникнення обставин, що є підставою для застосування пені (несвоєчасне погашення заборгованості), до дати припинення цих обставин.

Враховуючи невиконання відповідачем умов договору, позивачем пред'явлена також вимога по стягненню суми пені в розмірі 170475грн. 02 коп.

Пунктами 1, 2 статті 230 ГК України визначено, що санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Суб'єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у статті 2 цього Кодексу.

Пунктом 6 ст. 231 ГК України, передбачено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Перевіривши наданий суду розрахунок судом встановлена, що сума пені по тілу кредиту за періоди визначені в розрахунку становить 165 622 грн. 63 коп., а сума нарахованої пені по відсотках становить 4 852 грн. 39 коп., що разом складає 170 475 грн. 02 коп. та підлягає стягненню.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором з громадянином ОСОБА_1 (відповідач 2 ) було укладено договір поруки № Т НІ 4034 від 09.06.2017 р.

У відповідності до п.1 договору поруки, відповідач 2 зобов'язався відповідати перед кредитором, на засадах солідарного боржника, за виконання в повному обсязі ТОВ «РОЗАГРОПРОДУКТ» зобов'язань, що виникли або можуть виникнути в майбутньому на підставі генерального договору про надання банківських послуг № Т 09.12.2014 К 1475 від 09.06.2017, що укладений між кредитором та боржником, зі всіма можливими змінами та доповненнями до нього, включаючи також ті, що можуть бути укладені в майбутньому.

За змістом частин 1 та 2 статті 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника та виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі.

Відповідно до приписів частин 1 та 2 статті 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідач перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно зі ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Заперечення відповідача 1 щодо ненастання строків оплати за генеральним кредитним договором судом до уваги не приймаються, як такі, що спростовані матеріалами справи.

Відповідач 2 не спростував заявлених вимог, відзив на позовну заяву не надав.

Враховуючи викладені обставини, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Сума задоволених вимог підлягає солідарному стягненню з відповідачів.

В решті позовних вимог провадження у справі слід закрити на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору в частині задоволених вимог, покладаються на відповідачів солідарно.

Керуючись ст.ст. 129, 202, п. 2 ч.1 ст. 231, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства "ТАСКОМБАНК" до відповідачів: 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "РОЗАГРОПРОДУКТ"; 2. ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "РОЗАГРОПРОДУКТ" (70300, Розівський район, смт. Розівка, Запорізька область, ) та ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства "ТАСКОМБАНК" (69001, м.Запоріжжя, вул.Південноукраїнська, буд. 2-А, )

- суму заборгованості за кредитом в розмірі 768 614 (сімсот шістдесят вісім тисяч шістсот чотирнадцять) грн. 56 коп.;

- суму заборгованості за відсотками в розмірі 23816 (двадцять три тисячі вісімсот шістнадцять) грн. 07 коп.;

- суму пені в розмірі 170 475 (сто сімдесят тисяч чотириста сімдесят п'ять) грн. 02 коп.;

- суму судового збору 14443 (чотирнадцять тисяч чотириста сорок три) грн. 58 коп.

Видати наказ.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) та Товариства з обмеженою відповідальністю "РОЗАГРОПРОДУКТ" (70300, Розівський район, смт. Розівка, Запорізька область, ) на користь Публічного акціонерного товариства "ТАСКОМБАНК" (69001, м.Запоріжжя, вул.Південноукраїнська, буд. 2-А, )

- суму заборгованості за кредитом в розмірі 768 614 (сімсот шістдесят вісім тисяч шістсот чотирнадцять) грн. 56 коп.;

- суму заборгованості за відсотками в розмірі 23816 (двадцять три тисячі вісімсот шістнадцять) грн. 07 коп.;

- суму пені в розмірі 170 475 (сто сімдесят тисяч чотириста сімдесят п'ять) грн. 02 коп.;

- суму судового збору 14443 (чотирнадцять тисяч чотириста сорок три) грн. 58 коп.

Видати наказ.

В частині 40000 (сорок тисяч) грн. 00 коп. провадження закрити на підставі п. 2 ч.1 ст. 231 ГПК України.

Повний текст рішення оформлено і підписано « 09» квітня 2019.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку, передбаченому ст.ст. 254-256 ГПК України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Відповідно до ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення, а у разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.А. Колодій