РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

04.04.2019Справа № 910/16537/18

Господарський суд міста Києва в складі:

головуючого судді Привалова А.І.

при секретарі Мазур В.М.

розглянувши у загальному позовному провадженні

справу № 910/16537/18

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Марторгсервіс"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Універсальна транспортна

компанія в Україні"

про стягнення 679 131,93 грн.

За участю представників сторін:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: Цапенко С.С., ордер КВ №744202 від 20.03.2019р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Марторгсервіс" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю "Універсальна транспортна компанія в Україні" про стягнення 679 131,93 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем умов Договору № 28/09-МТС оренди залізничних вагонів від 28.09.2018р., внаслідок чого виникла заборгованість у сумі 607750, грн., за прострочення сплати якої нараховані пеня в сумі 58092,45 грн., інфляційні втрати - 11319,32 грн. та 3% річних - 1970,16 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.12.2018р. відкрито провадження у справі № 910/16537/18 та ухвалено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження з огляду на складність справи. Підготовче засідання призначено у справі на 24.01.2019р.

10.01.2019р. через загальний відділ Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить в позові відмовити, посилаючись на безпідставність заявлених позовних вимог.

21.01.2019р. через загальний відділ Господарського суду міста Києва від позивача надійшла відповідь на відзив.

Присутній у підготовчому засіданні 24.01.2019р. представник позивача підтримав позовні вимоги в розмірі, який зазначений у відповіді на відзив.

Проте, за приписами ч. 2 ст. 46 ГПК України, збільшення або зменшення розміру позовних вимог оформлюються окремою заявою з дотриманням вимог ст. 170 ГПК України, яка подається до суду з доказами її направлення іншим учасникам справи.

Таким чином, оскільки при складанні відповіді на відзив позивачем не дотримано вимоги ст. 46 та ст. 166 ГПК України, судом не приймається до уваги дана відповідь у частині визначення розміру позовних вимог та наведених розрахунків пені.

Представник відповідача повідомлений належним чином про дату і час проведення судового засідання, в підготовче засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

При цьому, судом було встановлено, що відповідач вимоги ухвали про відкриття провадження від 11.12.2018р. виконав не повністю та не додав до відзиву на позовну заяву докази, які підтверджують заперечення проти позовних вимог та на які йдеться посилання у відзиві.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.01.2019р. продовжено строк підготовчого провадження у справі № 910/16537/18 на 30 днів та відкладено підготовче засідання у справі на 21.02.2019р.

12.02.2019р. через загальний відділ Господарського суду міста Києва від позивача надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог, згідно якої позивач просить стягнути з відповідача суму основного боргу - 607750,00 грн., пеню - 40289,93 грн., інфляційні - 30387,50 грн., 3% річних - 5145,06 грн.

19.02.2019р. через загальний відділ Господарського суду міста Києва від відповідача надійшло доповнення до відзиву з додатковими доказами по справі.

Присутній у підготовчому засіданні 21.02.2019р. представник позивача підтримав позовні вимоги з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог та просив призначити справу до судового розгляду.

Судом прийнято до розгляду заяву позивача про збільшення розміру позовних вимог, яка подана з дотриманням приписів ст. 46 ГПК України.

Відтак, позовні вимоги розглядаються в межах ціни позову - 683 572,49 грн., визначеної позивачем.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.02.2019р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 21.03.2019р.

Представник позивача у судове засідання 21.03.2019р. не з'явився, при цьому через загальний відділ Господарського суду міста Києва від позивача отримано пояснення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.03.2019р. повідомлено товариство з обмеженою відповідальністю "Марторгсервіс", позивача у справі № 910/16537/18, про оголошення перерви в судовому засіданні на 04.04.2019р.

03.04.2019р. через загальний відділ Господарського суду міста Києва від відповідача отримано клопотання про залучення заступника директора ТОВ «УТК в Україні» ОСОБА_2 в якості свідка для допиту про відомі їй обставини, що мають значення для справи.

В судовому засіданні 04.04.2019р. суд залишив без розгляду клопотання відповідача про виклик свідка, оскільки такі клопотання підлягають розгляду виключно під час підготовчого провадження, а не на стадії розгляду справи по суті.

Повноважний представник позивача не скористався своїм правом на участь в судовому засіданні.

Представник відповідача заперечив проти задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 04.04.2019р., відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

28.09.2018р. між позивачем (за договором - орендодавець) та відповідачем (за договором - орендар) укладено договір оренди залізничних вагонів №28/09-МТС (далі - договір), відповідно до п.п.1.1 якого орендодавець зобов'язується передати, а орендар прийняти залізничні вагони (далі - РС, вагони або рухомий склад) у користування за плату на строк, передбачений цим договором, для перевезення пасажирів. Номер вагона, рід вагона, модель, рік побудови і загальна кількість вагонів вказуються в Актах прийому-передачі вагонів, які є невід'ємною частиною цього договору.

Відповідно до п.1.2 договору, орендодавець є власником вагонів та гарантує, що вагони, які передаються в оренду, не знаходяться під заставою, арештом, податковою заставою, іншою забороною відчуження, не перебувають у володінні та/або користуванні третіх осіб, а також не існує будь-яких інших обмежень для передачі їх в оренду.

За умовами п.1.3 договору, орендодавець передає орендареві РС, що має право виходу на шляхи загального користування і курсування по залізницях України, окрім території, неконтрольованій органами державної влади України.

Вагони надаються орендарю тільки для перевезення вантажів, дозволених до перевезення згідно з Правилами перевезень вантажів залізничним транспортом України та угодами про залізничні міжнародні сполучення (п.1.4 договору).

Умовами п.2.1 договору встановлено, що передача вагонів в оренду відбувається на залізничній станції України, погодженій сторонами, що знаходиться на території, контрольованій органами державної влади України, і оформляється актом прийому-передачі вагона(ів), який підписується уповноваженими представниками сторін договору. Датою початку оренди вагона вважається дата підписання акту прийому-передачі вагона(ів), який складається орендодавцем та підписується уповноваженими особами сторін договору в день прибуття вагона(ів) на узгоджену залізничну станцію.

На виконання умов договору орендодавець на узгодженій станції Смолка передав, а орендар прийняв по акту прийому-передачі №1 від 28.09.2018р. два мінераловози №58782574 та №59581900 та нижче наведених узгоджених станціях орендодавець передав, а орендар прийняв по акту прийому-передачі №2 від 01.10.2018р. наступні вагони:

1. мінераловоз №58781352 на станції Шепетівка;

2. мінераловоз №58782632 на станції Шепетівка;

3. мінераловоз №58782871 на станції Львів;

4. мінераловоз №58783143 на станції Шепетівка;

5. мінераловоз №59581546 на станції Шепетівка;

6. мінераловоз №59581611 на станції Шепетівка;

7. мінераловоз №59581637 на станції Шепетівка;

8. мінераловоз №58781428 на станції Шепетівка;

9. мінераловоз №58781436 на станції Шепетівка;

10. мінераловоз №58781741 на станції Шепетівка;

11. мінераловоз №58781931 на станції Шепетівка;

12. мінераловоз №59581561 на станції Шепетівка;

13. мінераловоз №59581629 на станції Шепетівка;

14. мінераловоз №59581652 на станції Шепетівка;

15. мінераловоз №58782913 на станції Шепетівка;

16. мінераловоз №58782558 на станції Шепетівка;

17. мінераловоз №59581868 на станції Шепетівка;

18. мінераловоз №59581918 на станції Шепетівка;

19. цементовоз №59329490 на станції Казатин-І;

20. цементовоз №59329698 на станції Казатин-І;

21. цементовоз №59363473 на станції Казатин-І;

22. цементовоз №59363481 на станції Казатин-І;

23. цементовоз №59365916 на станції Казатин-І;

24. цементовоз №59365924 на станції Казатин-І;

25. цементовоз №59365932 на станції Фастів-І;

26. цементовоз №59365957 на станції Ярмолинці;

27. цементовоз №59363143 на станції Закупне;

28. цементовоз №59365528 на станції Вапнярка;

29. цементовоз №59366021 на станції Вапнярка.

Акти прийому-передачі №1 від 28.09.2018р. та №2 від 01.10.2018р. підписані уповноваженими представниками позивача та відповідача.

Відтак, з урахуванням умов п.2.1 договору, датою початку оренди вагонів №58782574 та №59581900 є 28.09.2018р., а 29-ти вагонів за актом №2 від 01.10.2018р. - 01.10.2018р.

Відповідно до п.4.2 договору, вартість оренди одного вагону складає 650,00 грн. з урахуванням ПДВ, за один вагон на добу. Неповну добу сторони приймають за повну.

Згідно з п.4.4 договору, орендна плата сплачується орендарем у безготівковій формі на поточний рахунок орендодавця у наступному порядку:

- 100% передплата за оренду вагона(ів) за перший та останній місяці оренди впродовж 3-х банківських днів з дати одержання в електронному вигляді рахунку орендодавця, який направляється орендарю в день отримання в електронному вигляді від орендаря листа, передбаченого абзацом 2 пункту 2.1 цього договору;

- За подальші місяці оренди орендар здійснює оплату на підставі рахунків орендодавця у формі 100% передплати, яка підлягає перерахуванню орендодавцеві до 5 (п'ятого) числа поточного місяця оренди.

Згідно з п.4.5 договору, орендна плата розраховується, виходячи з фактичного часу роботи кожного вагону впродовж звітного періоду за вирахуванням часу знаходження вагонів в планових видах ремонту, який підтверджується довідками ВУ-23, ВУ-36 (дати складання довідок вважаються днями орендного користування), виданих вагоноремонтними підприємствами, які здійснювали ремонт вагону.

Як зазначає позивач, 01.10.2018р. останній надіслав на електронну адресу відповідача рахунок № 21 від 01.10.2018р. на суму 624 650,00 грн. на передплату орендної плати за перший місяць користування 31 залізничними вагонами у період з 01 по 31 жовтня 2018 року.

Проте, відповідач не здійснив передплату в сумі 624 650,00 грн. по рахунку №21 від 01.10.2018р. за період з 01 по 31 жовтня 2018 року, при цьому відповідач користувався на правах орендаря 31 залізничним вагоном.

Згідно позовної заяви, на підставі п.п.4.5, 4.6 договору позивач склав та 01.11.2018р. направив відповідачу на електронну адресу акт наданих послуг №2 від 31.10.2018р. на загальну суму 607 750,00 грн. в т.ч. ПДВ.

07.11.2018р. відповідач направив позивачу на електронну адресу акт наданих послуг №2 від 31.10.2018р. на суму 525 200,00 грн. без пояснення причин зменшення суми орендної плати.

Відповідно до п.4.7 договору, орендодавець направляє оригінал акту наданих послуг у двох примірниках до 15-го числа місяця, що йде за звітним місяцем оренди. Орендар впродовж 5 (п'яти) календарних днів з дати отримання оригіналу акту наданих послуг, повинен підписати його, скріпити підпис уповноваженої особи печаткою та направити один примірник орендодавцеві. У разі не повернення одного примірника акту у встановлений строк, орендар несе відповідальність за невиконання зобов'язання, передбачену цим договором.

Так, на виконання положень п.4.7 договору оренди, 13.11.2018р. цінним листом з описом вкладення позивач надіслав відповідачу два примірники акту наданих послуг № 2 від 31.10.2018р. на загальну суму 607 750,00 грн. у т.ч. ПДВ.

Відповідно до п.3.2.17 договору, орендар зобов'язаний підписати отримані від орендодавця в електронному вигляді акт наданих послуг та надіслати скан-копію підписаного акта наданих послуг орендодавцю на електронну адресу впродовж 5 (п'яти) календарних днів з дати його отримання. У разі виникнення зауважень до змісту акту наданих послуг, в цей же строк направити орендодавцеві на електронну адресу письмові зауваження. Підписати отримані від орендодавця два оригінальні примірники Акта наданих послуг та повернути один підписаний примірник орендодавцеві впродовж 5 (п'яти) календарних днів з дати отримання оригіналу.

29.11.2018р. позивач отримав від відповідача лист за №01122 від 22.11.2018р., в якому зазначалось, що прийняти та узгодити акт наданих послуг №2 від 31.10.2018р. на загальну суму 607 750,00 грн. з ПДВ не є можливим.

Спір у справі виник, у зв'язку з неналежним, на думку позивача, виконанням відповідачем грошового зобов'язання з оплати орендної плати за користування залізничними вагонами за договором у період з 01 по 31 жовтня 2018 року, у зв'язку з чим позивач вказує на існування заборгованості у розмірі 607 750,00 грн.

Заперечуючи проти позовних вимог у відзиві, відповідач вказував на те, що позивач так і не надав підтвердження права власності на залізничні вагони, вказані в актах №1 від 28.09.2018р. та №2 від 01.10.2018р. Крім того, у жовтні 2018 року відповідач отримував рахунки на оплату за оренду вагонів від ТОВ «Рейлтранслогістик» за договором оренди залізничних вагонів №0106-18 від 01.06.2018р. Вказуючи, що відповідач не зміг користуватись вагонами, останній вважає безпідставними позовні вимоги. Також, відповідач зазначає про неправомірність нарахування пені у розмірі 0,3%, оскільки умовами п.5.2 договору вказано 0,5%, а до того ж, відповідач зазначає про обмеження Законом обчислення пені подвійною обліковою ставкою НБУ.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

За змістом ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

За приписами ст. ст. 11, 509 Цивільного кодексу України, зобов'язання виникають, зокрема, з договору.

Згідно зі ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

З огляду на встановлений ст. 204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, суд приймає Договір оренди як належну підставу, у розумінні норм ст. 11 названого Кодексу України, для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України, за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Матеріалами справи, зокрема, актами прийому-передачі №1 від 28.09.2018р. та №2 від 01.10.2018р. підтверджується факт передачі в оренду позивачем та прийняття відповідачем 31 залізничного вагону на виконання умов договору, які підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені печатками.

Відповідно до п.4.7 договору, орендодавець направляє оригінал акту наданих послуг у двох примірниках до 15-го числа місяця, що йде за звітним місяцем оренди. Орендар впродовж 5 (п'яти) календарних днів з дати отримання оригіналу акту наданих послуг, повинен підписати його, скріпити підпис уповноваженої особи печаткою та направити один примірник орендодавцеві. У разі не повернення одного примірника акту у встановлений строк, орендар несе відповідальність за невиконання зобов'язання, передбачену цим договором.

Так, на виконання положень п.4.7 договору оренди, 13.11.2018р. цінним листом з описом вкладення позивач надіслав відповідачу два примірники акту наданих послуг № 2 від 31.10.2018р. на загальну суму 607 750,00 грн. у т.ч. ПДВ.

Відповідно до п.3.2.17 договору, орендар зобов'язаний підписати отримані від орендодавця в електронному вигляді акт наданих послуг та надіслати скан-копію підписаного акта наданих послуг орендодавцю на електронну адресу впродовж 5 (п'яти) календарних днів з дати його отримання. У разі виникнення зауважень до змісту акту наданих послуг, в цей же строк направити орендодавцеві на електронну адресу письмові зауваження. Підписати отримані від орендодавця два оригінальні примірники Акта наданих послуг та повернути один підписаний примірник орендодавцеві впродовж 5 (п'яти) календарних днів з дати отримання оригіналу.

29.11.2018р. позивач отримав від відповідача лист за №01122 від 22.11.2018р., в якому зазначалось, що прийняти та узгодити акт наданих послуг №2 від 31.10.2018р. на загальну суму 607 750,00 грн. з ПДВ є неможливим.

Суд відхиляє заперечення відповідача, викладені у відзиві, оскільки відповідачем не наведено яким чином невнесення позивачем даних по зміні орендаря до АБД згідно Порядку внесення (змін) даних по власних вантажних вагонах до Автоматизованого банку даних парку вантажних вагонів, затвердженого 25.03.2015р. №ЦЗМ-14/458, підтверджує факт неможливості фактичного користування відповідачем переданими йому вагонами згідно з актами №1 від 28.09.2018р. та №2 від 01.10.2018р.

Також, відповідачем нормативно необґрунтовано обов'язок позивача доказувати орендарю за спірним договором належність на праві власності позивачу переданих вагонів у користування відповідача.

Матеріали справи не містять доказів звернення відповідача до позивача з листами із зазначенням зауважень щодо змісту акту наданих послуг №2 від 31.10.2018р.

Листи, додані відповідачем до доповнення до відзиву, підтверджують лише зауваження відповідача, що вагони були передані в оренду без участі представника орендаря, а також відповідач зауважує, що в листопаді 2018 року будь-які операції з вагонами власності ТОВ «Марторгсервіс» за участю компанії відповідача не проводились.

Також, відповідачем не надано доказів оплати оренди за передані йому залізничні вагони на користь ТОВ «Рейлтранслогістик» на підставі договору №0106-18 від 01.06.2018р. До того ж, виконання умов договору №0106-18 від 01.06.2018р. не є предметом розгляду даної справи, а тому суд не приймає до уваги зауваження відповідача щодо відсутності актів приймання-передачі вагонів, у разі закінчення оренди, що підтверджує використання позивачем у період з 01.10.2018р. по 31.10.2018р. на власний розсуд.

За умовами п.4.6 договору встановлено, що орендодавець направляє орендарю на електронну адресу акт наданих послуг в електронному вигляді до 5-го числа місяця, що йде за звітним місяцем оренди. Орендар впродовж 5-ти календарних днів з дати отримання акту наданих послуг, повинен підписати його та направити підписану скан-копію орендодавцю на електронну адресу або у той же строк направити свої письмові зауваження до акту наданих послуг. У разі ненадання орендарем підписаної скан-копії акту наданих послуг орендодавцю впродовж 5-ти календарних днів з дати його отримання або не направлення у цей же строк письмових зауважень до нього, акт наданих послуг вважається прийнятим та узгодженим у повному обсязі.

Матеріали справи не містять доказів звернення відповідача до позивача з зауваженнями щодо акту наданих послуг № 2 від 31.10.2018р., а лише з листом щодо неможливості прийняти та узгодити такий акт, оскільки вагони виведено із орендного користування.

Водночас, матеріали справи не містять доказів звернення відповідача до позивача з претензіями щодо неможливості користування переданими йому в оренду залізничними вагонами.

Окрім цього, судом враховано відсутність доказів вчинення відповідачем дій щодо розірвання спірного договору оренди, у зв'язку із неможливістю користуватись вагонами, переданими за Договором № 28/09-МТС оренди залізничних вагонів від 28.09.2018р.

Таким чином, факт користування відповідачем об'єктом оренди у період з 01.10.2018р. по 31.10.2018р. підтверджується наданими позивачем копіями Актів прийому-передачі №1 від 28.09.2018р. та №2 від 01.10.2018р., а також актом наданих послуг №2 від 31.10.2018р., який згідно з умовами п.4.6 вважаються підписаними сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Частиною 1 ст. 285 Господарського кодексу України визначено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з п.4.4 договору, орендна плата сплачується орендарем у безготівковій формі на поточний рахунок орендодавця у наступному порядку:

- 100% передплата за оренду вагона(ів) за перший та останній місяці оренди впродовж 3-х банківських днів з дати одержання в електронному вигляді рахунку орендодавця, який направляється орендарю в день отримання в електронному вигляді від орендаря листа, передбаченого абзацом 2 пункту 2.1 цього договору;

- За подальші місяці оренди орендар здійснює оплату на підставі рахунків орендодавця у формі 100% передплати, яка підлягає перерахуванню орендодавцеві до 5 (п'ятого) числа поточного місяця оренди.

Отже, з урахуванням того, що матеріали справи не містять доказів надсилання позивачем рахунку на оплату відповідачу саме на електронну адресу, суд вважає за доцільне застосувати положення ч.2 ст. 530 Цивільного кодексу України.

Враховуючи, що 13.11.2018р. цінним листом з описом вкладення позивач надіслав відповідачу два примірники акту наданих послуг № 2 від 31.10.2018р. та рахунок №21 від 01.10.2018р. на загальну суму 607 750,00 грн. у т.ч. ПДВ, відповідач повинен був сплатити орендну плату не пізніше 20.11.2018р. (тобто у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги).

Таким чином, станом на час розгляду справи, строк виконання відповідачем грошових зобов'язань, щодо яких заявлено позов, настав.

Водночас, в усних поясненнях в судовому засіданні 04.04.2019р. представник відповідача зауважив, що позивачем нараховано орендну плату за 32 вагони, однак згідно з актами прийому-передачі №1 від 28.09.2018р. та №2 від 01.10.2018р. відповідачу було передано 31 вагон.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із статтями 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Частиною 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи

У відповідності до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Матеріалами справи підтверджується наявність у відповідача грошового зобов'язання по сплаті на користь позивача 596 700 грн. за фактичне користування 31 залізничним вагоном на підставі договору у період з 01.10.2018р. по 31.10.2018р. Відповідачем вказана заборгованість не спростована, обставин, з якими чинне законодавство пов'язує можливість звільнення його від відповідальності за порушення зобов'язання, суду не наведено.

Таким чином, приймаючи до уваги належне виконання позивачем своїх зобов'язань за укладеними з відповідачем договором, та враховуючи, що відповідачем не спростовано факту порушення взятих на себе обов'язків щодо внесення орендної плати, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості підлягають задоволенню частково в розмірі 596 700,00 грн.

Також позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача пені у розмірі 40 289,93 грн., 3% річних - 5145,06 грн. та 30 387,50 грн. інфляційних втрат за прострочення виконання грошового зобов'язання.

Судом встановлено, що відповідач у встановлений договорами строк свого обов'язку по перерахуванню коштів не виконав, допустивши прострочення виконання грошового зобов'язання (в т.ч. у період, який вказано позивачем), тому дії відповідача є порушенням договірних зобов'язань (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом відповідальності.

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки.

У відповідності до ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

За змістом ст.ст. 546, 549 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, різновидом якої є штраф та пеня.

Частиною 2 ст. 549 Цивільного кодексу України встановлено, що штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

За змістом пункту 5.2 договору, у разі порушення орендарем термінів перерахування орендної плати згідно з п.4.4 цього договору, орендар зобов'язаний сплатити орендодавцеві пеню у розмірі 0,05 відсотка від суми несплаченої попередньої оплати за кожен день затримки оплати.

Суд, перевіривши розрахунок пені на суму заборгованості з орендної плати, встановив, що з відповідача підлягає стягненню сума пені, за уточненим розрахунком суду в сумі 24 763,05 грн., з урахуванням встановленого судом, згідно з ч.2 ст. 530 ЦК України, строку оплати оренди та встановленої судом суми заборгованості в розмірі 596 700,00 грн., на яку має нараховуватись пеня, оскільки за своєю природою остання залежить від розміру фактичної основної заборгованості, а не від несплаченої, згідно з виставленим рахунком №21, попередньої оплати в сумі 624 650,00 грн., як встановлено в п.4.4 договору, що не відповідає нормам чинного законодавства.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд перевірив наданий позивачем розрахунок 3% річних та інфляційних втрат та вважає за можливе задовольнити вимогу про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 4070,64 грн. та інфляційних втрат у розмірі 10 788,33 грн., з урахуванням встановленого, згідно з ч.2 ст. 530 ЦК України, строку оплати оренди та встановленої судом суми заборгованості в розмірі 596 700,00 грн.

За таких обставин, дослідивши всі обставини справи, перевіривши їх наявними в справі доказами, судом встановлено, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 129, 232, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Універсальна транспортна компанія в Україні" (01033, м. Київ, вул. Володимирська, 69; ідентифікаційний код 41148559) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Марторгсервіс" (87502, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Волгоградська, 24; ідентифікаційний код 33950285) 596 700 грн. 42 коп. - боргу, 24 763 грн. 05 коп. - пені, 10 788 грн. 33 коп. - інфляційних втрат, 4070 грн. 64 коп. - 3% річних та витрати по сплаті судового збору в сумі 9544 грн. 83 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано: 15.04.2019р.

Суддя А.І. Привалов