ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" квітня 2019 р.м. ХарківСправа № 922/419/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Шатернікова М.І.

при секретарі судового засідання Цірук О.М.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-ГСМ", м. Харків

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ФГ "Шубське", с. Шуби

про стягнення 25809,45 грн.

за участю представників:

позивач не зявився

відповідач - не зявився

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ТОВ "Агро-ГСМ", 13.02.2019 звернувся до господарського суду Харківської області з позовом про стягнення з ТОВ "ФГ "Шубське" коштів у розмірі 25809,45 грн., які складаються з 19292,45 грн. інфляційного збільшення боргу та 6517,00 грн. - 3 % річних, нарахованих на основний борг у розмірі 390207,20 грн. за період з березня 2018 р. по 23.11.2018 - дату фактичної сплати заборгованості. Свої вимоги позивач обґрунтовує неналежним виконання відповідачем взятих на себе зобовязань щодо оплати поставлено товару за договором поставки № АГ-2/СХ, укладеним між сторонами 20.09.2016 р. та встановленого рішенням господарського суду Харківської області від 31.07.18 р. по справі № 922/1130/18; при цьому наголошує, що нарахування в порядку ч. 2 ст. 625 ЦК України були здійснені за період прострочення, який не був заявлений в межах справи № 922/1130/18. Судові витрати просить суд покласти на відповідача.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 15.02.2019 прийнято позовну заяву, відкрито провадження у справі № 922/419/19, розгляд якої призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи про судове засідання, проведення якого призначено на 13.03.2019 р. об 11:30.

У судовому засіданні 13.03.2019 р. було задоволено клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи та постановлено протокольну ухвалу про оголошення перерви у судовому засіданні до 10.04.2019 р. об 11:00, в порядку ч. 2 ст. 216 ГПК України, до 11:00 10 квітня 2019 року.

У судове засідання 10.04.2019 р. сторони своїх представників не направили.

Суд, враховуючи той факт, що у попередньому судовому засіданні 13.03.2019 р. був присутній представник відповідача, який повідомлений про дату та час наступного судового засідання під розпис, визнає, що відповідач був належним чином повідомлений про факт відкриття провадження у даній справі, про дату, час та місце судового засідання, проте не скористався своїм правом на участь у судовому засіданні та надання відзиву на позов.

У даному випаду судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Таким чином, враховуючи те, що відповідач був належним чином та завчасно повідомлений про час і місце розгляду справи, проте відзив на позовну заяву у строк встановлений судом або докази погашення заборгованості не подав, суд вирішує справу в порядку ч. 9 ст. 165 ГП України за наявними в ній матеріалами.

В свою чергу, представником позивача 05.03.2019 на адресу суду надано клопотання (вх. 5744) про розгляд справи № 922/419/19 за відсутності представника позивача.

Зважаючи на відсутність підстав для відкладення розгляду справи, приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, в матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи неявку всіх учасників справи у судове засідання, суд в порядку частини 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

20 вересня 2016 року між товариством з обмеженою відповідальністю АГРО-ГСМ (позивач) та фермерським господарством "ШУБСЬКЕ", правонаступником якого є товариство з обмеженою відповідальністю фермерським господарством "ШУБСЬКЕ" (відповідач) було укладено договір поставки № АГ-2/СХ, відповідно до умов п. 1.1. якого, постачальник зобов'язується передавати у встановлені договором строки товарно-матеріальні цінності, визначені п. 1.2. цього договору у власність покупця, а покупець зобов'язується прийняти товар та сплатити за нього грошові кошти.

Товариство з обмеженою відповідальністю АГРО-ГСМ вважаючи порушеними свої права у правовідносинах, які виникли на підставі договору поставки № АГ-2/СХ від 20.09.2016 р. в частині оплати за поставлений позивачем за видатковими накладними від 20.09.2018, 23.09.2016 р., 03.10.2016 р., товар, у квітні 2018 р. звертався до суду за захистом своїх прав шляхом стягнення з боржника - товариства з обмеженою відповідальністю фермерським господарством "ШУБСЬКЕ" суми основної заборгованості у розмірі 390207,20 грн. та нарахованих згідно ст. 625 ЦК України, інфляційних втрати у розмірі 74143,95 грн. за період з грудня 2016 по травень 2018 та 3% річні у розмірі 16585,00 грн. за період з 02.12.2016 р. по 25.05.2018 р.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 26.04.18р. по справі №922/1130/18 задоволено первісний позов ТОВ "АГРО-ГСМ" до ТОВ "ФГ "Шубське" та стягнуто з останнього на користь ТОВ «АГРО-ГСМ» 390207,20 грн. основного боргу, 74143,95 грн. інфляційних втрат, 16585,00 грн. - 3 % річних та 7214,04 грн. судового збору. Постановою Східного апеляційного господарського від 19.11.18р. по справі №922/1130/18, рішення Господарського суду Харківської області від 31.07.18р. у справі №922/1130/18 було залишено без змін та набрало законної сили.

Як на підставу позову в даній справі позивач посилається на те, що заборгованість, яка виникла у відповідача на підставі договору поставки № АГ-2/СХ від 20.09.2016 р. та стягнута згідно з рішенням Господарського суду Київської області 26.04.18р. по справі №922/1130/18 у розмірі 390207,20 грн. основного боргу, повністю була сплачена відповідачем лише 23.11.2018. Оскільки, незважаючи на наявні грошові зобов'язання, рішення суду не виконувалося протягом тривалого часу, позивачем з посилання на ст. 625 ЦК України заявлено вимогу про стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат за період прострочення виконання ним грошового зобов'язання включно до моменту виконання зобовязання, тобто за період прострочення, який не був заявлений в межах справи № 922/1130/18 (з березня 2018 року) по дату фактичної сплати (до 23 листопада 2018 року).

Згідно з ч.4 ст.75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, факт наявності у відповідача заборгованості перед позивачем в розмірі 390207,20 грн. має преюдиційне значення та не підлягає доказуванню в силу положень ч. 4 ст. 75 ГПК України.

Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). При цьому чинне законодавство не пов'язує припинення грошового зобов'язання з наявністю судового рішення про стягнення боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох процентів річних від простроченої суми чи відкриттям виконавчого провадження з примусового виконання такого рішення.

Саме лише прийняття господарським судом рішення про задоволення вимог кредитора, якщо таке рішення не виконано в установленому законом порядку, не припиняє зобов'язальних відносин сторін і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою статті 625 ЦК України сум.

Матеріалами справи підтверджено, що сума основного боргу в розмірі 390207,20 грн. за Рішенням Господарського суду Харківської області від 31.07.18р. по справі № 922/1130/18 була погашена відповідачем 23.11.18р., що підтверджується копією банківської виписки та копією платіжного доручення № 185 від 23.11.2018 р..

Згідно з приписами п. 7.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" визначено, що якщо судове рішення про стягнення з боржника коштів фактично не виконано, кредитор вправі вимагати стягнення з нього в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних аж до повного виконання грошового зобов'язання.

Як зазначено в статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Відповідно до наявних в матеріалах справи розрахунків позовних вимог, позивач просить стягнути з відповідача:

- 3% річних у розмірі 6517,00 грн., нарахованих наступним чином: за період з 15.03.2018 р. по 25.05.2018 р. на суму 121957,20 грн. заборгованості та за період з 26.05.2018 р. по 22.11.2018 р. на суму 390207,20 грн.;

- інфляційні втрати у розмірі 19292,45 грн., обраховані за період з березня по травень на суму 121957,20 грн. заборгованості та за період з червня 2018 р. по листопад 2018 р. на суму 390207,20 грн.;

Судом було досліджено матеріали господарської справи № 922/1130/18, зокрема розрахунки нарахування інфляційних та річних, та встановлено, що в даній справі позивач просить стягнути з відповідача 3% річних та інфляційні, які нараховані за період наступний за періодом вказаний у рішенні суду у справі № 922/1130/18.

Перевіривши правильність здійснених позивачем розрахунків, суд встановив, що позивачем обрано період до нарахування 3% річних та інфляційних правильно, нарахування проведено арифметично вірно.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача про стягнення з відповідача 6517,00 грн. 3% річних та 19292,45 грн. інфляційних втрат, нарахованих у зв'язку з несвоєчасним виконанням відповідачем взятих на себе грошових зобов'язань за договором поставки № АГ-2/СХ від 20.09.2016.

Відповідно до ст. 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Слід зазначити, що позивач належними та допустимими доказами обґрунтував в суді правомірність заявлених ним до відповідача вимог, в той час як відповідач не скористався своїм правом на надання своїх пояснень щодо предмету спору.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані належним чином, заявлені відповідно до чинного законодавства та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до положень статті 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. У зв'язку із задоволенням позову у повному обсязі, судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача у розмірі 1921,00 грн.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, 165, 178, 202, 232, 233, 237, 238, 240, 241, 247 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ФГ "ШУБСЬКЕ" (62122, Харківська обл., Богодухівський район, с. Шуби, вул. Центральна, 20; ідент. код 34073367) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО-ГСМ" (61057, Харківська обл., м. Харків, вул. Чернишевська, буд. 13, оф. 510; ідент. код 39157669) 19292,45 грн. інфляційних втрат, 6517,00 грн. - 3% річних та 1921,00 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ст. 241 ГПК України).

Відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного рішення.

Повне рішення складено "10" квітня 2019 р.

Суддя ОСОБА_1