ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" квітня 2019 р. Справа №907/663/17

Західний апеляційний господарський суд в складі колегії:

судді-доповідача Дубник О.П.

суддів Мирутенка О.Л.

Плотніцького Б.Д.,

за участю секретаря судового засідання Мокрої А.В.,

розглянувши апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця (далі - ФОП) Поп Ольги Степанівни б/н від 18.04.2018

на рішення Господарського суду Закарпатської області від 20.03.2018 (повний текст рішення складено 02.04.2018, суддя Ушак І.Г.)

у справі № 907/663/17

за позовом: ФОП Поп Ольги Степанівни, с. Рокосово Хустського району Закарпатської області

до відповідача: Рокосівської сільської ради Хустського району, с. Рокосово Хустського району Закарпатської області

про визнання діючим та продовженим до 01.02.2025 договору оренди нежитлового приміщення від 01.02.2005 (оспорюваний договір),

за участю представників:

від позивача: Дубчак Н.С.- адвокат; ФОП Поп О.С.

від відповідача: не з' явився (належно повідомлений).

1.Розгляд справи.

Відводів суддям та секретарю судового засідання в порядку ст.ст. 35, 36, 37 ГПК України не заявлялось.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 22.10.2018 у складі колегії: суддя-доповідач Дубник О.П., судді Зварич О.В. та Мирутенко О.Л. прийнято дану справу до провадження, а ухвалою суду від 03.12.2018 у цьому ж складі суду поновлено провадження у справі у зв' язку із поверненням на адресу суду матеріалів справи разом із висновком експерта № 4616 складеного 19.11.2018.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 21.01.2019 у складі колегії: суддя-доповідач Дубник О.П., судді Зварич О.В. та Мирутенко О.Л. призначено судове засідання з розгляду апеляційної скарги ФОП Поп О.С. на 06.02.2019, оскільки судове засідання 15.01.2019 не відбулось у зв' язку із перебуванням судді-доповідача у відпустці (а.с.24-25, 35-41 т.2).

Згідно з абз. 2 ч. 10 ст. 32 ГПК України якщо зі складу колегії суддів не може продовжувати розгляд справи суддя, який не є суддею-доповідачем у такій справі, що може перешкодити розгляду справи у строки, встановлені цим Кодексом, заміна такого судді з ініціативи судді-доповідача за вмотивованим розпорядженням керівника апарату суду здійснюється Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою з числа резервних суддів.

У зв'язку з перебуванням у відпустці судді (члена колегії) Зварич О.В., автоматизованим розподілом (протокол повторного автоматизованого розподілу справи між cуддями від 05.02.2019) визначено колегію для розгляду даної справи у складі: головуючого судді Дубник О.П., суддів Мирутенка О.Л. та Плотніцького Б.Д.

Причини відкладення розгляду справи викладені в ухвалах суду.

В призначене на 06.02.2019 судове засідання представники сторін не з' явились, у справі наявні повідомлення про вручення судового акта ( вх.канцелярії суду від 28.01.2018 № 01-16/2487/19, 04.02.2019 № 01-16/3188/19).

Судом отримано клопотання від представника позивача відкласти судове засідання з його наміром ознайомитися з висновком експерта та провести наступного разу судове зеасідання в режимі відеоконференції.

У судовому засіданні 03.04.2019 здійснювалось повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів відео - та звукозапису згідно з ст.ст. 197, 222 ГПК України.

Ухвала суду від 13.03.19 отримана Рокосівською сільською радою 16.03.19 (вх. № канцелярії суду від 22.03.19 № 01-16/7691/19).

Відповідно до ч. 1 ст. 270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Згідно з ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

2. Вирішення процесуальних питань під час розгляду справи.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 04.09.18 у справі призначено судову почеркознавчу експертизу, на виконання якої на адресу суду направлено Висновок експерта № 4616 від 19.11.19 (а.с.31-34, т.2).

3. Короткий зміст позовних вимог.

3.1. ФОП Поп Ольга Степанівна 06.09.2017 звернулася з позовом до Рокосівської сільської ради Хустського району про визнання діючим та продовженим до 01.02.2025 договору оренди нежитлового приміщення від 01.02.2005 (оспорюваний договір).

3.2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 01.02.2005 сторонами у справі укладено договір оренди нежитлового приміщення, терміном до 01.02.2015 з можливістю його пролонгації на той самий термін і на тих самих умовах у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну цього договору впродовж місяця після закінчення строку його чинності. Оскільки жодних заяв від сторін договору про припинення його дії не надходило до липня 2017 року, позивач вказує, що використовувала надалі орендоване майно за цільовим призначенням, своєчасно та в повному обсязі сплачувала орендну плату, відтак вважає поновленим строк дії договору до 01.02.2025. Однак, позивач стверджує, що в липні 2017 року голова Рокосівської сільської ради намагався вирізати вхідні двері в орендоване приміщення, встановив свої замки та опломбував двері, що перешкоджає їй здійснювати підприємницьку діяльність.

4.Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

4.1. Рішенням Господарського суду Закарпатської області від 20.03.2018 в задоволенні позовних вимог ФОП Поп О.С. до Рокосівської сільської ради Хустського району про визнання діючим та продовженим до 01.02.2025 договору оренди нежитлового приміщення від 01.02.2005 відмовлено (а.с.114-116, т.1).

4.2. Судове рішення у справі мотивоване ст.ст. 204 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України), ч. 3 ст. 291 Господарського кодексу України (далі - ГК України), ч. 3 ст. 26 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» від 10.04.1992 № 2269-XII (далі - Закон № 2269-XII), і зроблено висновок, що договір оренди нежитлового приміщення після закінчення строку його дії - 01.02.2015, був продовжений на той самий термін і на тих самих умовах. Разом з тим, угодою сторін від 01.06.2016 оспорюваний договір сторонами розірвано та у цей же день орендар повернув орендодавцеві приміщення, про що складено відповідний акт прийому-передачі. Відтак, позовні вимоги суд визнав такими, що не відповідають фактичним обставинам справи та не ґрунтуються на законі. Заперечення позивача щодо факту укладення такого договору з посилання на те, що такий ним не підписувався, судом з урахування приписів ст. 204 ЦК України та недоведеності належним чином, відхилено.

5. Короткий зміст вимог апеляційної скарги та аргументи сторін справи.

5.1. ФОП Поп О.С. не погоджується з ухваленим рішенням суду, вважає його незаконним та прийнятим з неповним з'ясуванням обставин справи, порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права, просить скасувати рішення Господарського суду Закарпатської області від 20.03.2018 та ухвалити нове, яким позовні вимоги задоволити (а.с.123-142 т.1). Апелянт зазначає, що в судовому засіданні 20.03.2018 надавала суду для огляду платіжні доручення та рахунок відповідача за березень 2018 року, які з урахування відсутності інших договорів оренди або зобов'язань між сторонами, свідчать про продовження дії договору та його виконання сторонами, незважаючи на угоду про розірвання договору оренди. Вказує, що судом безпідставно не застосовано приписів ст. 764 ЦК України. Щодо невиконання позивачем ухвали суду про проведення почеркознавчої експертизи, зазначає, що вона є пенсіонеркою, відповідач перешкоджав їй здійснювати підприємницьку діяльність, відтак можливості сплатити витрати на експертизу в сумі 10 000, 00 грн можливості не було.

5.2. Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу (вх № 01-04/3067/18 від 17.05.2018, а.с.146-156, т.1) з посиланням на додаткову угоду від 01.06.2016 про дострокове розірвання оспорюваного договору оренди, підписану за взаємною згодою сторін, та акт приймання-передачі орендованого майна вказує, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, просить залишити його без змін, апеляційну скаргу без задоволення. Крім того, зазначає, що сторонами 01.06.2016 укладено новий договір на теж саме нежитлове приміщення, що термін дії цього договору становив 1 рік, до 01.06.2017, що підтверджується рішенням Рокосівської сільської ради № 192 від 16.02.2017. Тому платіжні доручення до 01.06.2017 надсилались позивачу для оплати оренди майна згідно з договором оренди нежитлового приміщення № 9 від 01.06.2016. Крім того відповідач зазначає, що позивач згідно з договором оренди нежитлового приміщення від 01.05.2010 орендує в Рокосівської сільської ради також нежитлове приміщення площею 40, 3 м.кв., яке знаходиться в с. Рокосово, вул. Рокосівська, 9. Вказує, що даний договір було укладено на 5 років та є пролонгованим на той самий термін і на тих же умовах. У зв'язку з цим, вважає, що апелянт посилається на платіжні доручення за оренду майна згідно з договором оренди нежитлового приміщення від 01.05.2010 та свідомо вводить апеляційний суд в оману.

6. Обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанції.

6.1. Як вбачається з матеріалів справи, 01.02.2005 Рокосівською сільською радою (орендодавець) та підприємцем Поп Ольгою Степанівною (орендар) укладено договір оренди нежитлового приміщення, відповідно до п. 1.1 якого орендодавець передав, а орендар для здійснення підприємницької діяльності прийняв у строкове платне користування окреме індивідуально визначене майно, а саме нежитлове приміщення площею 56,56 кв. м, розміщене за адресою: с. Рокосово Хустського району Закарпатської області, вул. Центральна, б/н, на першому поверсі будівлі Будинку культури, що знаходиться на балансі Рокосівської сільської ради (а.с. 45-48, т.1).

Згідно з п.п. 2.1, 2.4 договору орендар вступає у користування майном у строк не раніше підписання договору та акту приймання-передачі майна; у разі припинення договору майно повертається у порядку аналогічному при передачі майна орендарю; майно вважається повернутим з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі; обов'язок по складанню акту покладається на сторону, яка передає майно іншій стороні договору.

Договір укладено сторонами строком на десять років - з 01.02.2005 до 01.02.2015 включно (п. 10.1); у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну договору після закінчення строку його чинності протягом одного місяця договір вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором (п.10.6).

Чинність договору відповідно до його п. 10.8 припиняється внаслідок: закінчення строку, на який його було укладено; купівлі орендованого майна; достроково за взаємною згодою сторін або за рішенням суду; банкрутства орендаря та в інших випадках прямо передбачених законом

На виконання умов договору орендодавець передав, а орендар прийняв орендоване майно в користування, що підтверджується актом прийому-передачі майна в оренду згідно з договором від 01.02.2005 (т.1, а.с. 49).

Після закінчення дії договору, такий в порядку передбаченому п. 10.6 договору був продовжений на той самий термін і на тих самих умовах.

Однак 01.06.2016 сторонами підписано угоду про розірвання договору оренди нерухомого майна від 01.02.2005 та акт прийому-передачі майна, яке було предметом оренди за оспорюваним договором (т.1, а.с. 65-66).

6.2. Надалі сторонами укладено новий договір № 9 від 01.06.2017 на те ж приміщення.

Рішенням Рокосівської сільської ради «Про припинення дії договору оренди нежитлового приміщення» № 192 від 16.02.2017, беручи до уваги клопотання директора Велятинської ДШМ Ю.Брень та пропозиції постійно діючої комісії з питань планування бюджету та фінансів, неефективність використання комунального майна, виникла необхідність приміщення із плановим розширенням учнівського контингенту філії Велятинської дитячої школи мистецтв у с. Рокосово у 2017 - 2018 навчальному році (та наступні роки) до 100 учнів, збільшити кількість навчальних приміщень (для створення належних умов навчання для учнів та викладачів), відповідно до п.п. 10.1, 10.3, 10.8 Договору оренди нежитлового приміщення площею 56,56 кв.м., розташованому на першому поверсі будинку культури в с. Рокосово, укладеного Рокосівською сільською радою та ПП Поп О.Сс. 01.06.2016, сільська рада, керуючись ст. 26 ЗУ «Про місцеве самоврядування», вирішила припинити дію договору оренди у зв'язку з закінченням терміну його дії з 01 червня 2017 року (т. 1, а.с.28).

22 лютого 2017 року відповідачем надано позивачу повідомлення № 58/02-27, в якому вказано, що відповідно до ч. 3 ст. 17 ЗУ «Про оренду державного та комунального майна» та рішення від 16.02.2017 договір оренди нежитлового приміщення в сільському будинку культури (кафе) продовжений не буде, у зв'язку з використанням вищевказаного приміщення для власних потреб за цільовим призначенням. Дане повідомлення містить відмітку про його отримання Поп О.С. 23.02.2017 (т. 1, а.с. 29).

01.06.2017 сільською радою складено акт, в якому вказано, що 01.06.2017 о 16:30 год при ознайомленні з листом Рокосівської сільської ради № 204/02-27 від 01.06.2017 про повернення майна у зв'язку з закінченням строку дії договору оренди №9 від 01.06.2016, орендар Поп О.С. відмовилась підписати вищевказаний лист про ознайомлення з ним та розірвала оригінал примірника договору оренди №9 від 01.06.2016, який знаходився в Рокосівській сільській раді. Названий акт підписано Джугою П.І. - сільським головою, Ковачем І.І. - юрист сільської ради, Палчей В.А. - землевпорядник сільської ради, Михайленко Л.М. - секретар сільської ради (а.с. 30).

Розпорядженням Рокосівської сільської ради № 23/0 від 06.06.2017 у зв'язку з закінченням терміну дії договору оренди нежитлового приміщення від 01.06.2016, вирішено утворити комісію з питань прийняття від орендаря нежитлових приміщень, які вона орендувала (т. 1, а.с. 31-32).

Рішенням Рокосівської сільської ради № 245 від 07.07.2017 затверджено акт комісії про прийняття нежитлового приміщення від 06.07.2017. В акті вказано, що Поп О.С. відмовилась підписувати акт прийому - передачі орендованого майна, однак комісією прийнято майно, замінено замки на вхідних дверях та опечатано вхід в дане приміщення (т. 1, а.с. 33-35).

6.3. За клопотанням позивача судом апеляційної інстанції призначено у даній справі судову почеркознавчу експертизу, та поставлено питання: чи виконано підпис (у тому числі прізвище, ім'я та по батькові) на угоді від 01.06.2016 про розірвання договору оренди нерухомого майна від 01.02.2005 та акті від 01.06.2016 прийому-передачі майна до угоди про розірвання договору оренди нерухомого майна від 01.02.2005 Поп Ольгою Степанівною чи іншою особою.

23.11.2018 на адресу Західного апеляційного господарського суду надійшов висновок експерта криміналістичної експертизи з дослідження почерку та підписів № 4616 від 19.11.2018, в якому судовий експерт дійшов висновку, що рукописні записи прізвища «Поп О.С.» та підписи від імені Поп О.С., розташовані в графі «Орендар ПП Поп Ольга Степанівна», після слів «За орендаря» на Угоді про розірвання договору оренди нерухомого майна від 01.02.2005 від 01 червня 2016 року та Акті прийому-передачі майна до Угоди про розірвання договору оренди від 01.02.2005 від 01 червня 2016 року, виконані Поп Ольгою Степанівною.

7. Норми права та мотиви, якими суд апеляційної інстанції керувався при прийнятті постанови, висновки суду.

7.1. Відповідно до ч. 3 ст. 26 № 2269-XII, яка кореспондується з приписами ч. 3 ст. 291 ГК України, договір оренди може бути розірвано за погодженням сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірвано за рішенням суду у разі невиконання сторонами своїх зобов'язань та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України.

Згідно з ч. 1 ст. 27 Закону № 2269-XII у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

7.2. Як встановлено судами, 01.02.2005 сторонами у справі укладено договір оренди нежитлового приміщення строком на 10 років, тобто до 01.02.2015.

Матеріали справи не містять заперечень щодо продовження строку дії договору в порядку п. 10.6 договору на той самий строк і на тих самих умовах, відтак договір був пролонгований.

Однак, відповідачем долучено до матеріалів справи угоду від 01.06.2016 про розірвання договору оренди нерухомого майна від 01.02.2005 та акт прийому-передачі майна від 01.06.2016 до угоди про розірвання договору оренди нерухомого майна від 01.02.2005, які підписані обома сторонами.

В угоді вказано, що орендар і орендодавець дійшли згоди розірвати договір оренди від 01.02.2005, а з моменту набуття чинності даної угоди, сторони не вважають себе пов'язаними будь-якими правами та зобов'язаннями щодо користування приміщенням, розташованим на 1 поверсі будівлі за адресою: с. Рокосово, вул. Рокосівська, 9 загальною площею 56, 56 кв.м. Угода вступає в силу з моменту підписання її сторонами.

Як в суді першої інстанції, так і в сумі апеляційної інстанції, позивач заперечувала щодо факту укладення та підписання такої угоди та акту прийому-передачі.

Враховуючи клопотання позивача, судом апеляційної інстанції призначалась судова почеркознавча експертиза, за результатами якої судовим експертом встановлено, що рукописні записи прізвища «Поп О.С.» та підписи від імені Поп О.С. на Угоді про розірвання договору оренди нерухомого майна від 01.02.2005 від 01 червня 2016 року та Акті прийому-передачі майна до Угоди про розірвання договору оренди від 01.02.2005 від 01 червня 2016 року, виконані Поп Ольгою Степанівною.

Відповідно до ст. 104 ГПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу.

7.3. Відтак, з урахуванням приписів ст. 204 ЦК України, якою встановлено презумпцію правомірності правочину, слід дійти висновку про відсутність правових підстав для визнання договору оренди нежитлового приміщення від 01.02.2005 діючим і продовженим до 01.02.2025, оскільки такий припинив свою дію достроково за згодою сторін з укладенням 01.06.2016 угоди про розірвання договору оренди нерухомого майна від 01.02.2005.

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про безпідставність позовних вимог та їх невідповідність фактичним обставинам справи.

7.4. Посилання скаржника на платіжні доручення про оплату за оренду майна та рахунок відповідача за березень 2018 року, які на його думку з урахування відсутності інших договорів оренди або зобов'язань між сторонами, свідчать про продовження дії спірного договору та його виконання сторонами, незважаючи на угоду про розірвання договору оренди є також таким, що не відповідають фактичним обставинам справи.

Матеріалами справи підтверджується факт укладення та припинення дії договору № 9 від 01.06.2016, який сторони укладали на теж саме приміщення, площею 56, 56 кв.м та який діяв до 01.06.2017. Крім того, матеріали справи містять договір оренди нежитлового приміщення площею 40, 3 кв.м. від 01.05.2010, укладений сторонами у справі. Слід зазначити, що платіжні доручення, долучені скаржником до апеляційної скарги за 2017 рік та січень 2018 року, не містять чіткого призначення платежу, відтак неможливо встановити на виконання якого саме договору сплачувались орендні платежі. Більше того, навіть сплата орендних платежів жодним чином не впливає у даному випадку на припинення договірних стосунків, оскільки сторонами підписана угода про розірвання договору оренди нерухомого майна.

7.5. Доводи скаржника про безпідставне незастосування судом ст. 764 ЦК України відхиляються як необґрунтовані, оскільки вказана стаття підлягає до застосування лише за умови продовження користування майном після закінчення дії договору та відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця. В той час, як в даній справі сільська рада підписуючи угоду про розірвання договору оренди нерухомого майна, висловила своє заперечення, а подальша оренда того ж майна здійснювалась на підставі іншого (нового) договору.

Слід також зазначити, що не підлягає до задоволення клопотання відповідача про застосування наслідків спливу позовної давності, викладене у відзиві на позовну заяву, оскільки позовна давність застосовується виключно у разі порушення права чи охоронюваного інтересу позивача, в той час, як суд правомірно відмовив в позові з підстав його необґрунтованості.

7.6. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Доводи, викладені скаржником у апеляційній скарзі, спростовуються вищенаведеними аналізом матеріалів справи та нормами матеріального і процесуального права.

8. Судові витрати.

Відповідно до ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. В категорію останніх, зокрема, відносяться витрати пов'язані з проведенням експертизи (ч.3 ст.123 ГПК України).

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача (ч.4 ст.129 ГПК України).

Таким чином, судові витрати за розгляд даної справи покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. ст.ст. 32, 86, 104, 129, 236, 254, 269, 270, 275, 276, 281, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Закарпатської області від 20.03.2018 у цій справі без змін.

2. Судові витрати покласти на ФОП Поп Ольгу Степанівну.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

4. Строки та порядок оскарження постанов (ухвал) апеляційного господарського суду визначені § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

Повний текст постанови складено 04.04.2019.

Головуючий суддя Дубник О.П.

Судді Мирутенко О.Л.

Плотніцький Б.Д.