ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2019 року Справа №906/715/18

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Демидюк О.О., суддя Юрчук М.І. , суддя Крейбух О.Г.

при секретарі судового засідання - Вавринчук А.І.

За участю прнедставників сторін:

позивача: адвокат Ракітін С.П. (довіреність від 26.11.2018 року)

відповідача: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю" Будівельна Компанія "Міськбудінвест" на рішення господарського суду Житомирської області від 21.12.2018 року по справі №906/715/18 (суддя Вельмакіна Т.М., повний текст рішення складено 02.01.2019 року)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю" Будівельна Компанія "Міськбудінвест"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Астем Трейд"

про стягнення 1 161 025,83 грн (з урахуванням заяви №558 від 10.10.2018)

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Житомирської області від 21.12.2018 року по справі №906/715/18 відмовлено у задоволенні позову Товариству з обмеженою відповідальністю" Будівельна Компанія "Міськбудінвест" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Астем Трейд" про стягнення 1161025,83 грн (з урахуванням заяви №558 від 10.10.2018).

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що наданими сторонами документами та поясненнями підтверджено, що на час розгляду справи сторони продовжують вчиняти дії, спрямовані на виконання умов Договору, що свідчить про безпідставність тверджень позивача про його припинення.

Відповідно, вимога про стягнення збитків (сплаченого авансу) також є безпідставною. Також суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позову виходив з того, що встановлені судом обставини продовження виконання сторонами своїх зобов'язань за Договором та наявність неузгоджених моментів такого виконання, унеможливлюють на час розгляду справи визначення стану виконання Договору як в цілому, так і в частині розрахунків.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням Товариство з обмеженою відповідальністю" Будівельна Компанія "Міськбудінвест" звернулося до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Житомирської області, від 21.12.2018 року по справі №906/715/18 та прийняти нове судове рішення, яким стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Астем Трейд" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю" Будівельна Компанія "Міськбудінвест" 906 286,69 грн. збитку (сплаченого авансу) за договором на виготовлення, доставку та монтаж металевих конструкцій №60-18 від 25.01.2018 року та 254 739,14 грн. пені за прострочення виконання зобов'язань за цим договором.

Апелянт вважає, що господарський суд неповно встановив обставини справи, не визначив норми права, що підлягали застосуванню, та не застосував наслідки порушення зобов'язання відповідачем, визначені договором та законом, а тому судове рішення не можна вважати законним та обґрунтованим.

В обгрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на те, що в заяві про збільшення позовних вимог №558 від 10.10.2018 р, в якій позивач вказував про те, що ТОВ "Астем Трейд" в липні 2018 р. вивантажило частку виготовленої металопродукції на будівельному майданчику ТОВ "БК "Міськбудінвест", але супроводжувальні документи не надало, тому згідно п.7.2.4 договору приймання продукції в той час було неможливим.

Вказані документи позивачем було одержано лише у листопаді 2018 р. після подання позову, про що ТОВ "БК "Міськбудінвест" зазначало у клопотанні про залучення додаткових доказів від 19.12.2018 р., які були прийняті до розгляду судом першої інстанції.

У складі цих документів містяться надані суду примірники актів №1, 2 та товаротранспортні накладні, 28,67, складені ТОВ "Астем Трейд" 30.03.2018 р. та 27.07.2018 р., з яких вбачається, що частка металопродукції відповідачем виготовлена у березні та липні 2018 р. до розірвання договору. Часткове прийняття її позивачем проти наданих з простроченням у грудні 2018 р. документів на суму 396 120, 40 грн., що мало б призвести до зменшення заявленої до стягнення суми після подання позову.

Також апелянт посилається на те, що будівництво закінчено та житловий будинок за адресою Перемоги, 55/2 у м. Києві введено в експлуатацію, тому продовження виконання монтажних робіт ТОВ "Астем Трейд" на закінченому будівництвом об'єкті є фізично неможливим.

Вказані документи та обставини не досліжжувалися судом, що призвело до неповноти судового розгляду, неправильної оцінки інших доказів судом, відтак, до неправильного вирішення спору.

Поряд з тим, що суд, встановивши факти порушення зобов'язання відповідачем та відмови позивача від договору, безпідставно відмовив у стягненні збитків, суд взагалі не застосував наслідки порушення договору у вигляді стягнення пені, хоча п.8.2 договору передбачає нарахування пені на всю суму простроченого зобов'язання, розрахунок пені був наданий суду та відповідачем не спростований.

Станом на день подання позову зобов'язання за договором не були виконані повністю, тому пеня була нарахована на всю суму невиконаного зобов'язання (суму договору 1 464 851,56 грн.), строк його остаточного виконання сплинув 06.03.2018 р., початок розрахування пені - наступний день, 07.03.2018 р.

Вище наведене також залишились поза увагою та оцінкою суду першої інстанції, а висновок суду, що неможливо встановити початок періоду для нарухування пені і суму невиконаного зобов'язання, є безпідставним та не грунтується на матеріалах справи.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 06.02.2019 р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю" Будівельна Компанія "Міськбудінвест" на рішення господарського суду Житомирської області від 21.12.2018 року по справі №906/715/18, розгляд апеляційної скарги призначено на 04.03.2019 р.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 04.03.2019 р. розгляд справи відкладено на 01.04.2019 року.

25.03.2019 року від апелянта надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи додатковх доказів, які об'єктивно не могли бути подані позивачем раніше, так як в нього вони були відсутні:

- довідка ПАТ "Ощадбанк" від 20.12.2018 р., одержана позивачем 22.12.2018 р., згідно якої 16.11.2018 р. банком було сплачено за ті ж самі роботи по виготовленню металоконструкцій пр.Перемоги, 55/2 на користь іншої підрядної організації, - ТОВ "Метал-буд", за договором 09-18 від 11.09.2018 р.,

- сертифікат готовності будинку пр.Перемоги, 55/2 від 28.12.2018 р., згідно з яким будинок готовий до експлуатації. Вказаний сертифікат видано на підставі акта готовності від 26.12.2018 р.

Вказані документи підтверджують факти укладення договору з іншим підприємством, повторну оплату грошей позивачем за ті самі роботи і неможливості виконання робіт відповідачем та спростовують передчасний висновок суду першої інстанції про те, що договорні відносини між позивачем та відповідачем тривають.

Розпорядженням керівника апарату Північно-західного апеляційного господарського суду від 01.04.2019 року №01-04/136 у зв'язку із перебуванням у відпустці судді Савченка Г.І. та відповідно до статті 32 ГПК України, ст. 155 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", пунктів 19, 20 Розділу VIII Положення про автоматизовану систему документообігу суду та п. 9.2 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Північно-західному апеляційному господарському суді, призначено повторний автоматизований розподіл справи №906/715/18.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від від 01.04.2019 року визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Демидюк О.О., суддя Юрчук М.І., суддя Крейбух О.Г.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 01.04.2019 р. колегію суддів у складі: головуючий суддя Демидюк О.О., суддя Юрчук М.І., суддя Крейбух О.Г. прийнято до провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю" Будівельна Компанія "Міськбудінвест" на рішення господарського суду Житомирської області від 21.12.2018 року по справі №906/715/18.

В судове засідання 01.04.2019 року з'явився представник Товариства з обмеженою відповідальністю" Будівельна Компанія "Міськбудінвест", представник відповідача в судове засідання не з'явився про причини неявки суд не повідомив, відзив на апеляційну скаргу не надав.

Сторони по справі були належним чином повідомлені про час та дату судового засідання, що підтверджується долученими до матеріалів справи рекомендованими повідомленнями.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

В судовому засіданн 01.04.2019 року представник позивача підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі.

Згідно статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ст. 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Колегія суддів, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційниої скарги, заслухавши пояснення представника апелянта, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю" Будівельна Компанія "Міськбудінвест" підлягає задоволенню частково враховуючи наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, та встановлено судом першої інстанції, 25.01.2018 між ТОВ " Будівельна Компанія "Міськбудінвест" (позивач/замовник) та ТОВ "Астем Трейд" (відповідач/виконавець) було укладено договір на виготовлення, доставку та монтаж металевий конструкцій № 60-18 від 25.01.2018 (далі - Договір).

Пунктом 1.1 Договору сторони узгодили, що замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов'язання по виготовленню маталоконструкцій комунікаційних тунелів, моста-переходу та покриттів над пандусами (далі по тексту-продукція), здійснення доставки продукції до місця призначення за адресою: м.Київ, проспект Перемоги 55/2 та передачі замовнику, а замовник зобов'язується прийняти виготовлену продукцію та здійснити її оплату відповідно до умов цього договору. Після чого виконавець приймає на себе зобов'язання виконати роботи з монтажу металоконструкцій.

Згідно пункту 4.1. Договору, аванс в розмірі 906 286,69 грн в т.ч. ПДВ 20%-151047,78 грн на придбання металопрокату, організацію виробництва, монтажу, доставку та розробку креслень КМД перераховується замовником на поточний рахунок виконавця до початку робіт.

Відповідно до п.5.1. Договору, виконавець зобов'язується, при умові надходження авансу на поточний рахунок згідно п.4.1. даного Договору, виготовити та доставити продукцію замовнику згідно п.1.1. даного Договору на протязі 25 календарних днів з дати отримання передоплати та проекту КМ з грифом "У виробництво". Виконавець зобов'язаний змонтувати продукцію на протязі 15 календарних днів з моменту надходження продукції в місце монтажу.

На виконання умов Договору, 09.02.2018 позивачем було сплачено на рахунок відповідача аванс в сумі 906286,69грн. Із вказаної дати, як зазначає позивач, розпочав свій сплив 25 дений строк для виконання відповідачем зобов'язань за Договором та сплинув 06.03.2018.

Оскільки відповідач порушив строк виконання зобов'язань за Договором, позивач направив йому претензію №164 від 26.03.2018 з вимогою про належне виконання умов Договору.

Враховуючи, що відповідач станом на 17.07.2018 не дав відповіді на вказану претензію та допустив прострочення виконання робіт більше ніж на 4 місяці, позивач направив відповідачу претензію від 17.07.2018 за №384, у якій повідомив про відмову від Договору та вимагав відшкодування збитків на суму сплаченого авансу та сплати пені.

Враховуючи вище викладене, позивач вважає, що Договір було припинено внаслідок його відмови від Договору і тому, в силу приписів ст. 849 Цивільного кодексу України, набув права для стягнення збитків (понесених витрат на оплату авансу) на суму 906 286,69грн.

Також, враховуючи невиконання відповідачем зобов'язань щодо строків виготовлення та/або поставки та/або монтажу, на підставі п. 8.2. Договору, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 222 416,63грн. пені.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зсилається на ч. 1 та п. 5 ч. 2 ст. 16, ч. 2 ст. 849 Цивільного кодексу України, а також ч. 2 ст. 224 Господарського кодексу України.

Розглянувши позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю" Будівельна Компанія "Міськбудінвест" господарський суд Житомирської області дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, оскільки обставини на яких грунтуються позовні вимоги не підтверджені належними доказами.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції враховуючи наступне.

Згідно зі ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Із змісту укладеного між позивачем та відповідачем договору вбачається, що укладений між позивачем та відповідачем правочин за своєю правовою природою є договором підряду.

Відповідно до ч.1 ст. 837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові (ч. 2 ст. 837 ЦК).

Як вбачається з п.2.1 Договору, вартість робіт з виготовлення, доставки та монтажу металоконструкцій становить 1 220 709,63 грн, крім того ПДВ 20% - 244 141,93 грн, усього з ПДВ - 1464 851,56 грн.

Договірна ціна є твердою і зміні не підлягає за умови сплати авансу в термін визначений п.4.1 та крім умов, викладених в п.2.3 даного Договору. Остаточна сума Договору буде визначатися виходячи з теоретичної ваги продукції по кресленням КМД шляхом підсумовування ваги, зазначеної у Актах виконаних робіт, та узгоджених в Договірній ціні розцінок на виготовлення, антикорозійний захист та монтаж м/конструкцій.

Відповідно до п. 2.2 Договору, до вартості даного Договору входять витрати виконавця, понесені ним при виконанні робіт з виготовлення, доставки Продукції до місця призначення та монтажу продукції до місця.

Також у п. 2.3. Договору сторони визначили, що ціна виготовлення однієї тонни продукції та загальна вартість Договору підлягає уточненню сторонами шляхом підписання Додаткової угоди та/або додатків до даного Договору у випадках: зміни обсягів виконання робіт, що пов'язані із внесенням корегувань у проектну документацію після підписання даного Договору; введення нових законодавчих і нормативних актів, що впливають на вартість робіт.

У п. 4.1 Договору сторони обумовили, що розрахунок за виготовлення, доставку та монтаж продукції здійснюється замовником шляхом перерахування коштів на поточний рахунок виконавця на наступних умовах:

- аванс в розмірі 906 286,69 грн. в т. ч. ҐГДВ 20% - 151047,78 гри. на придбання металопрокату, організацію виробництва, монтажу, доставку та розробку креслень КМД перераховується Замовником на поточний рахунок Виконавця до початку робіт;

- остаточний розрахунок за виготовлені та доставлені металоконструкції здійснюється Замовником на протязі 7 (семи) банківських днів після підписання відповідного акту прийому - передачі виконаних робіт, на підставі рахунку-фактури, виставленого Виконавцем з урахуванням здійснених авансових платежів.

- остаточний розрахунок за монтаж металоконструкцій здійснюється Замовником на протязі 7 (семи) банківських днів після підписання відповідного акту прийому - передачі виконаних робіт, на підставі рахунку-фактури, виставленої Виконавцем.

Також у п. 4.2 Договору сторони визначили, що виконавець надає на розгляд замовнику оформлені Акти приймання-передачі виконаних робіт в 3-х примірниках для перевірки у термін не пізніше 27-го числа звітного місяця. Акти приймання-передачі виконаних робіт повинні бути підписані представником технічного нагляду в частині обсягів та якості виконаних робіт, Акти виконаних робіт, що не підписані представником технічного нагляду замовника до розгляду не приймаються.

Як зазначалося вище, у п. 5.1 Договору сторони погодили, що виконавець зобов'язується, при умові надходження авансу на поточний рахунок згідно п. 4.1.1 даного Договору, виготовити та доставити продукцію замовнику згідно п. 1.1. даного Договору на протязі 25 календарних днів з дати отримання передоплати та проекту KM з грифом "У виробництво". Виконавець зобов'язаний змонтувати Продукцію на протязі 15 календарних днів з моменту надходження Продукції в місце монтажу.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов Договору №60-18 від 25.01.2018 року, позивач перерахував відповідачу попередню оплату у розмірі 906 286,69грн. (а.с. 14).

Також, матеріали справи містять претензію від 17.07.2018 за №384, у якій позивач повідомив відповідача про відмову від Договору і вимагав відшкодування збитків на суму сплаченого авансу та сплати пені.

Окрім того, позивачем надано докази направлення та вручення вказаної претензії відповідачу (а.с.20-23).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно п.1 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Статею 651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Відповідно до ч. 3 ст.653 ЦК України, у разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни.

Якщо договір змінюється або розривається в судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Частиною 2 ст. 849 ЦК України визначено, що якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків. Якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника.

Тобто, вище наведені норми передбачають можливість розірвання договору за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом - з моменту набрання рішенням суду про розірвання договору законної сили, за згодою сторін - з моменту досягнення домовленості про розірвання договору, якщо інше не встановлено договором.

У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом - з моменту направлення (вручення) однією стороною договору іншій повідомлення про відмову від договору.

Таким чином, замовнику законом надано право відмовитися в односторонньому порядку від договору у будь-який час до закінчення роботи, і визначене цією нормою право не може бути обмежене.

Отже, договір підряду може бути розірваний в результаті односторонньої відмови від нього у повному обсязі, тобто в результаті вчинення замовником одностороннього правочину, який тягне припинення зобов'язань його сторін.

Як вже зазначалося вище позивач направив відповідачу претензію від 17.07.2018 за №384, у якій повідомив відповідача про відмову від Договору і вимагав відшкодування збитків на суму сплаченого авансу та сплати пені.

Із витягу про рух поштового відправлення №082 із сайту ПАТ "Укрпошта", вбачається, що відповідачем вище зазначена претензія була отримана 24.07.2018 року.

Оскільки, в матеріалах справи відсутні докази виконання договірних зобов'язань відповідачем, зокрема щодо виготовлення та поставки продукції у визначені п. 5.1 Договору строки, а також враховуючи, що матеріали справи містять докази вручення відмови від договору відповідачу у зв'язку із суттєвим порушенням ним умов договору, колегія суддів вважає, що договір на виготовлення, доставку та монтаж металевих конструкцій № 60-18 від 25.01.2018 р. є розірваним з 24.07.2018 року.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, що матеріали справи містять докази подальшого виконання відповідачем умов Договору та докази приймання позивачем такого виконання враховуючи наступне.

Матеріали справи містять заяву позивача про збільшення позовних вимог №558 від 10.10.2018 р, з якої вбачається, що ТОВ "Астем Трейд" в липні 2018 р. вивантажило частку виготовленої металопродукції на будівельному майданчику ТОВ "БК "Міськбудінвест", але супроводжувальні документи в день вивантаження металопродукції відповідачем не були надані, а тому згідно п.7.2.4 договору приймання продукції позивачем 10.10.2018 року не здійснювалось.

Супроводжувальні документи на частку виготовленої металопродукції 10.10.2018 року позивачем було одержано від відповідача лише у листопаді 2018 р. - після подання позову до суду.

У вище зазначених документах містяться примірники актів № 1, 2 та товаротранспортні накладні, 28,67, складені ТОВ "Астем Трейд" 30.03.2018 р. та 27.07.2018 р., з яких вбачається, що частка металопродукції відповідачем виготовлена у березні та липні 2018 р. до розірвання договору.

Колегія суддів вважає, що часткове прийняття металопродукції позивачем, враховуючи надані з простроченням у грудні 2018 р. документи на поставлену металопродукцію на суму 396 120, 40 грн., відбулось за межами дії договору № 60-18 від 25.01.2018 р., оскільки він був розірваний з 24.07.2018 року.

Вказані документи та обставини не досліджувалися судом першої інстанції, що призвело до неправильного розв'язання спору.

А тому, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, встановивши факти порушення зобов'язання відповідачем та відмови позивача від договору, безпідставно відмовив у стягненні збитків (авансового платежу), а також не застосував наслідки порушення договору у вигляді стягнення пені, хоча п.8.2 договору передбачає нарахування пені на всю суму простроченого зобов'язання.

Оскільки, станом на день подання подання позову зобов'язання за договором не були виконані, позивачем була нарахована пеня на всю суму невиконаного зобов'язання - 1 464 851,56 грн.

З матеріалів справи вбачається, що строк остаточного виконання договору сплинув 06.03.2018 р., початок розрахунку пені - наступний день 07.03.2018 р.

Згідно наданого розрахунку, позивачем нараховано пеню в розмірі 222 416,63 грн. на всю попередньо визначену суму Договору, що складає 1 464 851,56грн., за період з 07.03.2018 року по 12.07.2018 року на суму 174 658,46 грн. та з 13.07.2018 року по 15.08.2018 року на суму 47 758,17 грн.

З наданого позивачем розрахунку вбачається, що позивач нарахував пеню за період з 07.03.2018 року по 12.07.2018 року на суму 174 658,46 грн. та з 13.07.2018 року по 15.08.2018 року на суму 47 758,17 грн.

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Тому період обчислення пені починається з наступного дня після дати, в якій зобов'язання мало бути виконано. Відповідно до частини 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язань припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано, якщо інше не встановлено законом або договором.

Пунктом 8.2. Договору сторони передбачили, що у випадку порушення виконавцем (відповідачем) строків виготовлення та/або поставки та/або монтажу продукції передбачених даним договором він сплачує замовнику (позивачу) пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості не виготовленої та/або не поставленої та/або не змонтованої в строк продукції за кожний день прострочення.

Відповідно до пункту 1.12 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 р. N14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" з огляду на вимоги частини першої статті 47 і статті 43 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) господарський суд має з'ясовувати обставини, пов'язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується.

У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв'язку з порушенням грошового зобов'язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов'язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.

Здійснивши розрахунок пені за період з 07.03.2018 року по 12.07.2018 року, а також з 13.07.2018 року по 24.07.2018 року (по дату розірвання договору), колегія суддів дійшла висновку, що належна до стягнення з відповідача на користь позивача пеня становить 190 109,61 грн.

Враховуючи наведене, вимога позивача про стягнення з відповідача пені підлягає задоволенню частково в сумі 190 109,61 грн.

Також, з матеріалів справи вбачається, що позивачем на виконання умов договору був сплачений аванс в розмірі 906 286,69 грн.

Колегією суддів враховується часткове прийняття позивачем виготовленої та поставленої відповідачем металопродукції на загальну суму 396 120,40 грн.

А тому, колегія суддів вважає, що вимога позивача в частині стягнення з відповідача 906286,69 грн. підлягає частковому задоволенню в сумі 510 166,61 грн.

Таким чином, дослідивши наявні у справі докази, перевіривши на відповідність закону та дійсним обставинам справи подані позивачем розрахунки колегія суддів вважає, що вимоги позивача є такими, що підлягають задоволенню частково, та приймає рішення про стягнення з відповідача 510 166,29 грн. збитків, 190 109,61 грн. пені, в задоволені решти позовних вимог суд відмовляє.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 76 ГПК України).

Частиною 1 статті 277 ГПК України встановлено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню (ч. 2 ст. 277 ГПК України).

Враховуючи викладене вище в сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що місцевим господарським судом не повно досліджено обставини справи, не надано належну оцінку долученим до матеріалів справи доказам, в зв'язку з чим апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю" Будівельна Компанія "Міськбудінвест" підлягає задоволенню частково, а рішення господарського суду Житомирської області від 21.12.2018 року по справі №906/715/18 - скасуванню.

Відповідно до статті 129 ГПК України за результатами розгляду апеляційної скарги здійснюється розподіл судових витрат.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем за подання позову до господарського суду Житомирської області сплачено судовий збір у розмірі 16 930,55 грн., за подання апеляційної скарги на рішення господарського суду Житомирської області від 21.12.2018 року по справі №906/715/18 сплачений судовий збір у розмірі 26 123,09 грн. в порядку та розмірі, визначеному Законом України "Про судовий збір".

Враховуючи, що судом апеляційної інстанції позов та апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю" Будівельна Компанія "Міськбудінвест" задоволено частково витрати по сплаті судового збору за подання позову покладаються на Товариство з обмеженою відповідальністю "Астем Трейд" в сумі 10 504,14 грн., за подання апеляційної скарги покладаються на Товариство з обмеженою відповідальністю "Астем Трейд" в сумі 16 206,77 грн..

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 276, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю" Будівельна Компанія "Міськбудінвест" на рішення господарського суду Житомирської області від 21.12.2018 року по справі №906/715/18 задоволити частково.

2. Рішення господарського суду Житомирської області від 21.12.2018 року по справі №906/715/18 скасувати.

3. Прийняти нове рішення, яким:

Позов задоволити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Астем Трейд" (01001, місто Житомир, вул. Київська, буд. 77, офіс 703, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна Компанія "Міськбудінвест" (04073, місто Київ, вул. Семена Скляренка, буд. 17, ) 510 166,29 грн. збитків, 190 109,61 грн. пені, та 10 504,14 грн. витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви.

В решті позову відмовити.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Астем Трейд" (01001, місто Житомир, вул. Київська, буд. 77, офіс 703, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна Компанія "Міськбудінвест" (04073, місто Київ, вул. Семена Скляренка, буд. 17, ) 16 206,77 грн. витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

5. Видачу наказу доручити господарському суду Житомирської області

6. Справу №906/715/18 повернути до господарського суду Житомирської області.

7. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в строк та в порядку встановленому ст.ст. 287-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений "04" квітня 2019 р.

Головуючий суддя Демидюк О.О.

Суддя Юрчук М.І.

Суддя Крейбух О.Г.