ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2019 року м. ОдесаСправа № 923/1536/15
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Філінюка І.Г.,

суддів: Аленіна О.Ю., Лавриненко Л.В.

секретар судового засідання Герасименко Ю.С.

За участю представників сторін:

Арбітражний керуючий - Ракіна А.А., посвідчення № 729 від 29.04.2013;

від ПАТ «Дельта Банк» - Биковський Д.Ю., довіреність б/н від 28.02.2019;

від засновника ТОВ «Виробниче підприємство «Херсонець» Гаврилова А.В. - Копитіна О.С., довіреність № 1377 від 22.05.2017;

Інші учасники провадження в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце його проведення повідомлені належним чином.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги:

1. Засновника (учасника) Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Херсонець» Гаврилова Андрія Васильовича;

2. Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк»;

на ухвалу Господарського суду Херсонської області від 16.01.2018

суддя Пригуза П.Д.

час та місце ухвалення: 16:27:43 год., м. Херсон,

повний текст ухвали складено 22.01.2018

по справі №923/1536/15

за заявою боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Херсонець»

про визнання банкрутом

ліквідатор - Арбітражний керуючий Клигіна І.В.

за участю:

Арбітражного керуючого Ракіної А.А.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 24.09.2015 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Херсонець» (у наступному за текстом - ТОВ ВП «Херсонець») порушено провадження у справі про банкрутство останнього в порядку, передбаченому статтею 95 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (надалі - Закон про банкрутство), введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Постановою Господарського суду Херсонської області у цій справі від 06.10.2015 ТОВ «ВП «Херсонець» визнано банкрутом; відкрито ліквідаційну процедуру строком на 12 місяців, призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Ракіну А.А., яку зобов'язано здійснити ліквідацію банкрута відповідно до вимог Закону про банкрутство.

У травні 2017 до суду надійшла скарга від засновника ТОВ «ВП «Херсонець» Гаврилова А.В. на дії (бездіяльність) ліквідатора, в якій висловлено про призначення нового ліквідатора та зазначено про порушення арбітражним керуючим порядку визначення організатора аукціону з реалізації майна банкрута; не скликання засідання комітету кредиторів щодо визначення складу майна для продажу; невиконання обов'язку щодо аналізу фінансового становища банкрута; не звітування перед комітетом кредиторів.

Голова комітету кредиторів - Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк», кредитор), також, звернувся до суду з клопотанням комітету кредиторів ТОВ «ВП «Херсонець» про припинення повноважень ліквідатора арбітражного керуючого Ракіної А.А. та призначення нового ліквідатора.

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 16.01.2018, у задоволені скарги засновника (учасника) ТОВ «ВП «Херсонець» на дії ліквідатора банкрута відмовлено, клопотання комітету кредиторів від 02.10.2017 і заяву ПАТ «Дельта Банк» від 26.10.2017 про припинення повноважень ліквідатора арбітражного керуючого Ракіної А.А. та призначення нового ліквідатора - відхилено.

Судове рішення мотивоване тим, що ліквідатором на виконання вимог закону приймаються заходи з ліквідації банкрута, а саме, здійснено виявлення кредиторів та складено реєстр вимог кредиторів, проведено інвентаризацію майна, проводиться робота по виявленню та пошуку майна банкрута, вжито заходів щодо зняття арешту з майна банкрута та інших заборон і обтяжень у розпорядженні майном банкрута, проведено конкурс по визначенню суб'єкта оціночної діяльності, надається інформація про хід ліквідаційної процедури, про нарахування винагороди і про витрати процедури комітету кредиторів та до суду.

Судом також зазначено, що оголошення про проведення аукціону з продажу майна частинами опубліковано на сайті Вищого господарського суду України за № 43174 від 25.05.2017, а також на сайті Міністерства юстиції України 26.05.2017.

В оголошенні наведено відомості про майно, текст договору, що укладається на аукціоні, вміщено фотографічні зображення речей, що продаються та їх опис, які відповідають фактичному стану та призначенню майна; вага металевих частин та виробів визначалася розрахунковим шляхом, а не прямим вимірюванням (звужуванням), але вага виробів не має значення, оскільки вони оцінювалися суб'єктом оціночної діяльності саме як вироби, а не металобрухт, і були продані як вироби відповідно до лотів.

Не погоджуючись з ухвалою суду, засновник (учасник) ТОВ ВП «Херсонець» Гаврилов А.В. в апеляційній скарзі просить її скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити скаргу та клопотання комітету кредиторів, припинити повноваження ліквідатора Ракіної А.А. та призначити новим ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Клігіну І.В., посилаючись на неповне з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, на порушення господарським судом норм матеріального і процесуального права, оскільки справу розглянуто неповноважним судом, несправедливо, упереджено та не об'єктивно, порушено частину четверту статті 46 Закону про банкрутство.

Узагальнені доводи апеляційної скарги засновника (учасника) ТОВ ВП «Херсонець» Гаврилова А.В.

Зокрема скаржник зазначає, що за правилами процесуального законодавства суддя, який брав участь у розгляді справи, не може брати участь в новому її розгляді у разі скасування рішення, ухвали, постанови, прийнятної за його участі, а тому справа про банкрутство ТОВ ВП «Херсонець» підлягала розгляду в іншому складі суду й суддя Пригуза П.Д. не мав права її розглядати. При цьому заяву про відвід суддя Пригузи П.Д. було безпідставно відхилено, що призвело до неможливості повного, всебічного та об'єктивного розгляду справи.

Засновник ТОВ ВП «Херсонець» Гаврилов А.В. вказує й про порушення ліквідатором порядку визначення організатора аукціону, оскільки відповідний порядок затверджено 01.03.2013 арбітражним керуючим Ракіною А.А., а не ліквідатором по цій справі, що є порушенням ч. 5, 6 статті 49 Закону про банкрутство. На думку скаржника, використання ліквідатором документа, який створений (затверджений) за межами справи про банкрутство та про існування якого невідомо іншим учасникам провадження не тільки не відповідає Закону про банкрутство, а й порушує права останніх.

Крім того, скаржник стверджує про порушення порядку визначення складу майна банкрута для продажу частинами, оскільки, виходячи з приписів ч. 5 ст. 44, ч. 8 ст. 26 Закону про банкрутство, у разі неможливості продажу майна банкрута цілісним майновим комплексом за наслідком проведення першого і повторних аукціонів, ліквідатор зобов'язаний, з метою дотримання балансу інтересів кредиторів та банкрута, зібрати комітет кредиторів для прийняття рішення про визначення складу майна для продажу його окремими частинами. Скаржник наголошує, що така правова позиція підтверджена судовою практикою, зокрема, у постанові Вищого господарського суду України від 25.04.2017 у справі № 9/36.

Засновник (учасник) ТОВ ВП «Херсонець» зазначає, що всупереч ч. 9 ст. 41 Закону про банкрутство ліквідатор не звітував перед комітетом кредиторів про свою діяльність, чим також порушив вимоги ч. 3 ст. 98 названого Закону.

Крім цього, скаржник наголошує, що факти бездіяльності арбітражного керуючого Ракіної А.А. встановлені постановою Одеського апеляційного господарського суду від 10.07.2017, а також ухвалою господарського суду Херсонської області від 03.10.2017 по даній справі (суддя Немченко Л.М.), в яких судами було надано відповідну оцінку звітам ліквідатора про виконану роботу.

Крім того, не погоджується з наведеною ухвалою суду першої інстанції ПАТ «Дельта Банк» звернувся з апеляційною скаргою до Одеського апеляційного господарського суду, в якій просить її скасувати та призначити новим ліквідатором ТОВ ВП «Херсонець» арбітражного керуючого Клигіну І.В.

Узагальнені доводи апеляційної скарги ПАТ «Дельта Банк».

Свої вимоги скаржник мотивує порушенням ліквідатором Ракіною А.А. строків ліквідаційної процедури; порушення порядку визначення організатору аукціону з продажу майна банкрута; неправомірного визначення складу майна банкрута з метою його реалізації на аукціоні; ненадання ліквідатором комітету кредиторів звітів про свою діяльність та звітів про нарахування та виплату грошових винагород.

Також з апеляційною скаргою на вказане судове рішення звернулась Херсонська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Херсонській області, яка не погоджується з відхиленням судом першої інстанції вимог комітету кредиторів, просить його скасувати й ухвалити нове, яким задовольнити клопотання комітету кредиторів від 02.10.2017 повністю. Скаржник зазначає про надання ліквідатором недостовірних відомостей щодо характеристик майна, яке підлягає реалізації на аукціоні.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 16.04.2018 апеляційні скарги уповноваженої особи засновника (учасника) ТОВ «ВП «Херсонець», ПАТ «Дельта Банк», Херсонської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області (далі - Херсонська ОДПІ, кредитор) задоволені, ухвалу господарського суду Херсонської області від 16.01.2018 у справі № 923/1536/15 - скасовано, скаргу уповноваженої особи засновника (учасника) ТОВ «ВП «Херсонець» на дії ліквідатора та клопотання ПАТ «Дельта Банк» (Голови комітету кредиторів) від 02.10.2017 задоволено; припинено повноваження ліквідатора ТОВ «ВП «Херсонець» арбітражного керуючого Ракіної Алли Анатоліївни; призначено ліквідатором ТОВ «ВП «Херсонець» арбітражного керуючого Клигіну Ірину Володимирівну.

Таке рішення апеляційним судом прийнято на підставі встановлених судом: несвоєчасності дій ліквідатора в ході ліквідаційної процедури, неточності й неповноти щодо визначення дійсної та правильної вартості майна, що призвело до порушення інтересів кредиторів, встановлення неналежного виконання ліквідатором своїх обов'язків.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 30.10.2018, скасовано постанову Одеського апеляційного господарського суду від 16.04.2018 (щодо скарги на дії ліквідатора) у справі № 923/1536/15 та передано справу на новий розгляд до Південно-західного апеляційного господарського суду.

11.01.2019 матеріали справи № 923/1536/15 надійшли до Південно-західного апеляційного господарського суду, так відповідно до Постанови Верховного Суду від 30.10.2018 на новий розгляд передана справа лише в частині скарги на дії ліквідатора, оскільки ухвалою Верховного Суду від 18.06.2019 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою арбітражного керуючого Ракіної Алли Анатоліївни на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 16.04.2018 у справі № 923/1536/15 в частині призначення ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Херсонець» Клигіної Ірини Володимирівни, отже апеляційна скарга Херсонська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Херсонській області, яка містить вимоги лише щодо припинення повноважень ліквідатора та призначення нового ліквідатора у справі, на новий розгляд до суду апеляційної інстанції не передана.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 16.01.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційними скаргами Засновника (учасника) Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Херсонець» Гаврилова Андрія Васильовича, Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на ухвалу Господарського суду Херсонської області від 16.01.2018 у справі № 923/1536/15. Призначено справу № 923/1536/15 до розгляду на 21.02.2019 о 14:00 год.

У судовому засіданні Південно-західного апеляційного господарського суду 21.02.2019 у справі № 923/1536/15 оголошено перерву до 18.01.2019 о 10:00 год. та доручено Господарському суду Херсонської області терміново надіслати Південно-західному апеляційного господарського суду том XI матеріалів справи № 923/1536/15.

Станом на час проведення судового засідання 18.03.2019 том XI матеріалів справи № 923/1536/15 до Південно-західного апеляційного господарського суду не надійшов, у зв'язку з чим ухвалою суду продовжено строк розгляду апеляційних скарг Засновника (учасника) Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Херсонець» Гаврилова Андрія Васильовича та Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на ухвалу Господарського суду Херсонської області від 16.01.2018 у справі № 923/1536/15 на 16 днів. Оголошено перерву у судовому засіданні до 03.04.2019 об 11.00год.

Представник ПАТ «Дельта Банк» та представник засновника (учасника) ТОВ ВП «Херсонець» Гаврилов А.В. в судовому засіданні 03.04.2019, надали пояснення по справі, доводи та вимоги апеляційних скарг підтримали у повному обсязі.

Арбітражний керуючий Ракіна А.А. в судовому засіданні заперечувала щодо вимог скаржників, викладених в апеляційній скарзі, просила залишити апеляційні скарги без задоволення, а ухвалу Господарського суду Херсонської області від 16.01.2018 - без змін.

Інші представники сторін у судове засідання не з'явились.

Відповідно до частини 12 статті 270 ГПК України, неявка сторін, або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Зважаючи на те, що в матеріалах справи містяться докази повідомлення всіх учасників судового процесу, а також те, що явка сторін не визнавалася судом обов'язковою, колегія суддів переходить до розгляду апеляційної скарги по суті.

Статтею 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно статті 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Відповідно до частини шостої статті 12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (далі - Закону про банкрутство).

Перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 ГПК України, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Згідно частини першої статті 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» арбітражний керуючий - фізична особа, призначена господарським судом у встановленому порядку в справі про банкрутство як розпорядник майна, керуючий санацією або ліквідатор з числа осіб, які отримали відповідне свідоцтво і внесені до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2, 3 статті 41 Закону про банкрутство, ліквідатор - фізична особа, яка відповідно до судового рішення господарського суду організовує здійснення ліквідаційної процедури боржника, визнаного банкрутом, та забезпечує задоволення вимог кредиторів у встановленому цим Законом порядку.

Згідно частини другої статті 41 Закону про банкрутство, ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження: приймає до свого відання майно боржника, забезпечує його збереження; виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; проводить інвентаризацію та оцінку майна банкрута; аналізує фінансове становище банкрута; виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута; очолює ліквідаційну комісію та формує ліквідаційну масу; пред'являє до третіх осіб вимоги щодо повернення банкруту сум дебіторської заборгованості; має право отримувати кредит для виплати вихідної допомоги працівникам, що звільняються внаслідок ліквідації банкрута, який відшкодовується згідно з цим Законом позачергово за рахунок коштів, одержаних від продажу майна банкрута; з дня визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури повідомляє працівників банкрута про звільнення та здійснює його відповідно до законодавства України про працю. Виплата вихідної допомоги звільненим працівникам банкрута провадиться ліквідатором у першу чергу за рахунок коштів, одержаних від продажу майна банкрута, або отриманого для цієї мети кредиту; заявляє в установленому порядку заперечення щодо заявлених до боржника вимог поточних кредиторів за зобов'язаннями, які виникли під час провадження у справі про банкрутство і є неоплаченими; подає до суду заяви про визнання недійсними правочинів (договорів) боржника; вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб; передає в установленому порядку на зберігання документи банкрута, які відповідно до нормативно-правових документів підлягають обов'язковому зберіганню, на строк не менше п'яти років з дати визнання особи банкрутом; продає майно банкрута для задоволення вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Законом; повідомляє про своє призначення державний орган з питань банкрутства в десятиденний строк з дня прийняття рішення господарським судом та надає державному реєстратору в електронній формі через портал електронних сервісів юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відомості, необхідні для ведення Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, у порядку, встановленому державним органом з питань банкрутства; у разі провадження банкрутом діяльності, пов'язаної з державною таємницею, вживає заходів з ліквідації режимно-секретного органу. Для цього за погодженням із Службою безпеки України визначає склад ліквідаційної комісії режимно-секретного органу, яка формується в установленому законодавством порядку; веде реєстр вимог кредиторів; подає в установленому порядку та у випадках, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення», інформацію центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

За частиною 9 статті 41 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», ліквідатор не рідше ніж один раз на місяць надає комітету кредиторів звіт про свою діяльність, інформацію про фінансове становище і майно боржника на день відкриття ліквідаційної процедури та при проведенні ліквідаційної процедури, використання коштів боржника, а також іншу інформацію на вимогу комітету кредиторів.

Відповідно до частини 3 статті 98 Закону про банкрутство під час реалізації своїх прав та обов'язків арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) зобов'язаний діяти добросовісно, розсудливо, з метою, з якою ці права та обов'язки надано (покладено), обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на підставі, у межах та спосіб, що передбачені Конституцією та законодавством України про банкрутство.

Дії (бездіяльність) ліквідатора (ліквідаційної комісії) можуть бути оскаржені до господарського суду учасниками справи про банкрутство, права яких порушено такими діями (бездіяльністю).

У разі невиконання або неналежного виконання ліквідатором своїх обов'язків господарський суд за клопотанням комітету кредиторів або з власної ініціативи може припинити повноваження ліквідатора і призначити нового ліквідатора в порядку, встановленому цим Законом (частини 11, 12 ст. 41 Закону про банкрутство).

Як вбачається з матеріалів оскарження ухвали, 01 березня 2013 року арбітражним керуючим Ракіною А.А. затверджений Порядок визначення організатора аукціону, що узгоджується з приписами частини шостої статті 49 Закону про банкрутство.

Наказом арбітражного керуючого Ракіної А.А. від 11.01.2016 дію Порядку визначення організатора аукціону було продовжено.

На виконання п. 6 згаданого Порядку, з метою залучення кандидатів до участі у конкурсі ліквідатором ТОВ ВП «Херсонець» опубліковане оголошення в газеті «Урядовий кур'єр» № 151 від 12.08.2016 про проведення конкурсу з визначення організатора аукціону з продажу цілісного майнового комплексу банкрута.

Враховуючи, що для участі в конкурсі надійшла лише одна заява від товарної біржі «Херсонська універсальна товарна біржа» з пропозицією щодо суми винагороди за проведення аукціону у розмірі 5 % від кінцевої вартості реалізованого майна, ліквідатором банкрута прийняте рішення про продовження строку відбору кандидатів для участі в конкурсі.

В подальшому надійшли заяви від товарної біржі «Максимум» з пропозицією щодо суми винагороди за проведення аукціону у розмірі 8 % від кінцевої вартості реалізованого майна, а також від Української універсальної біржі - 6 % від кінцевої вартості реалізованого майна. За результатами проведення конкурсу переможець визначений з огляду на найменшу пропозицію щодо суми винагороди за проведення аукціону - товарна біржа «Херсонська універсальна товарна біржа», що відповідає часини шостої статі 49 Закону про банкрутство.

Відтак, ліквідатором дотримано порядок визначення організатору аукціону з продажу майна банкрута.

Відповідно до частини п'ятої статті 44 Закону про банкрутство ліквідатор здійснює продаж майна боржника у вигляді цілісного майнового комплексу. У разі якщо продати майно боржника у вигляді цілісного майнового комплексу не вдалося, ліквідатор здійснює продаж майна боржника частинами.

Частиною 8 статті 26 зазначеного Закону встановлено, що саме до компетенції комітету кредиторів належить прийняття рішення про визначення складу майна в разі продажу частини майна у процедурі санації боржника або ліквідації банкрута.

Отже, якщо ліквідатору не вдалося здійснити продаж майна банкрута цілісним майновим комплексом, продаж майна частинами та визначення складу такого майна здійснюється з урахуванням рішення комітету кредиторів.

Між тим, визначення складу майна банкрута для продажу на повторному аукціоні зроблено ліквідатором ТОВ ВП «Херсонець» без погодження із комітетом кредиторів та без з'ясування його думки, чим порушено як права кредиторів, так і банкрута.

До того ж, судова колегія враховує неналежне виконання ліквідатором своїх обов'язків щодо встановлення дійсних характеристик майна банкрута при реалізації його на аукціоні, що призвело до заниження ціни продажу.

З матеріалів справи вбачається, що в оголошеннях про проведення аукціону з продажу майна банкрута за лотами №№ 1, 2 і 3 наведені дані щодо майна, які не відповідають дійсності.

Кількісні та якісні характеристики, а також вартість майна визначені згідно з висновком незалежної оцінки № 54 від 28.04.2017, зробленої приватним підприємством «Експоцентр». Зокрема, оцінювачем було встановлено, що загальна вага стапелів автобусних металевих складає 960 кг (12 шт Х 80 кг за одиницю), металевих каркасів для автобусів - 22500 кг (50 шт Х 450 кг за одиницю), металевих рам - 4800 кг (8 шт Х 600 кг за одиницю).

Частиною 6 статті 9 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" унормовано, що положення (національні стандарти) оцінки майна є обов'язковими до виконання суб'єктами оціночної діяльності під час проведення ними оцінки майна всіх форм власності та в будь-яких випадках її проведення.

Національний стандарт № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 № 1440, є обов'язковим для застосування під час проведення оцінки майна та майнових прав суб'єктами оціночної діяльності, а також особами, які відповідно до законодавства здійснюють рецензування звітів про оцінку майна.

Виходячи з положень п. 53 Національного стандарту, оцінювач повинен зібрати та проаналізувати всі істотні відомості про об'єкт оцінки, зокрема вихідні дані про його правовий статус, відомості про склад, технічні та інші характеристики, інформацію про стан ринку стосовно об'єкта оцінки та подібного майна, відомості про економічні характеристики об'єкта оцінки (прогнозовані та фактичні доходи і витрати від використання об'єкта оцінки, у тому числі від його найбільш ефективного використання та існуючого використання).

Однак у висновку оцінювача зазначається про відсутність можливості зважити вироби, а також про ненадання ліквідатором відповідної технічної документації. При цьому, в оголошенні про проведення повторних відкритих торгів зазначено, що металеві каркаси, стапелі автобусні і металічні рами непридатні для експлуатації та повторного використання, тобто фактично ці товари виставлені в якості металобрухту, для якого визначальною, у тому числі й для мети визначення вартості, є характеристика саме за масою. Це ж підтверджується й безпосередньо ліквідатором у наданому відзиві на апеляційну скаргу про здійснення продажу саме за вартістю основних матеріалів (стор. 16).

Таким чином, виникають обґрунтовані сумніви щодо правильності визначення вартості об'єктів продажу на аукціоні, тоді як його метою є саме продаж майна за найвищою ціною.

У зв'язку із неможливістю встановлення оцінювачем маси майна, саме на ліквідатора було покладено здійснити необхідні заходи щодо дослідження та виявлення дійсних характеристик майна, що мають суттєве значення для визначення максимальної ціни продажу.

Ліквідатором цього зроблено не було, використані неповні дані, а за оприлюдненим оголошенням загальна вага стапелів автобусних металевих визначена як 960 кг (12 шт Х 80 кг за одиницю), металевих каркасів для автобусів - 22500 кг (50 шт Х 450 кг за одиницю), металічних рам - 4800 кг (8 шт Х 600 кг за одиницю).

Ці обставини вказують на неправильність визначення бази розрахунку вартості майна, яке запропоноване для реалізації, та, як наслідок, порушення прав кредиторів та банкрута.

Крім цього, судова колегія враховує також те, що ліквідатор повинен здійснювати свої повноваження в межах ліквідаційної процедури у строки, передбачені ч. 1 ст. 37 Закону про банкрутство. Тобто, за час, визначений законом, ліквідатор згідно зі статтею 41 Закону про банкрутство зобов'язаний організувати здійснення ліквідаційної процедури боржника, визнаного банкрутом, та забезпечити задоволення вимог кредиторів у порядку передбаченому цим Законом.

Крім того, колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з висновком місцевого господарського суду, що Закон про банкрутство не встановлює обов'язку ліквідатора скликати щомісячно засідання комітету кредиторів для надання щомісячного звіту ліквідатора, відповідно до наступного.

Як зазначено вище, відповідно до частини дев'ятої статті 41 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», ліквідатор не рідше ніж один раз на місяць надає комітету кредиторів звіт про свою діяльність, інформацію про фінансове становище і майно боржника на день відкриття ліквідаційної процедури та при проведенні ліквідаційної процедури, використання коштів боржника, а також іншу інформацію на вимогу комітету кредиторів.

Відповідно до частини четвертої статті 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 10.07.2017 у даній справі встановлено, що звіт ліквідатора про виконану роботу ліквідатора ТОВ «Виробниче підприємство «Херсонець» від 24.03.2016; звіт ліквідатора про виконану роботу ліквідатора ТОВ «Виробниче підприємство «Херсонець» від 05.05.2016; звіт ліквідатора про виконану роботу ліквідатора ТОВ «Виробниче підприємство «Херсонець» від 03.06.2016; звіт ліквідатора про виконану роботу ліквідатора ТОВ «Виробниче підприємство «Херсонець» від 30.06.2016; звіт ліквідатора про виконану роботу ліквідатора ТОВ «Виробниче підприємство «Херсонець» від 09.08.2016; звіт ліквідатора про виконану роботу ліквідатора ТОВ «Виробниче підприємство «Херсонець» від 13.09.2016; звіт ліквідатора про виконану роботу ліквідатора ТОВ «Виробниче підприємство «Херсонець» від 15.11.2016; звіт ліквідатора про виконану роботу ліквідатора ТОВ «Виробниче підприємство «Херсонець» від 02.12.2016; звіт ліквідатора про виконану роботу ліквідатора ТОВ «Виробниче підприємство «Херсонець» від 17.01.2017; звіт ліквідатора про виконану роботу ліквідатора ТОВ «Виробниче підприємство «Херсонець» від 17.02.2017; звіт ліквідатора про виконану роботу ліквідатора ТОВ «Виробниче підприємство «Херсонець» від 02.03.2017 за своїми змістами є аналогічними та з наведених звітів не вбачається, у зв'язку чим арбітражному керуючому не вистачило часу для виконання своїх службових обов'язків у строк, передбачений законом.

Разом з тим з березня 2016 ліквідатором - арбітражним керуючим Ракіною А.А. були подано аналогічні звіти про виконану роботу, проте такий обов'язок як щомісячне звітування перед комітетом кредиторів встановлені статтею 41 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», крім того за кожний місяць роботи арбітражному керуючому нараховується грошова винагорода, які в майбутньому буде погашена за рахунок майна боржника, отже затягування ліквідаційної процедури прямо впливає на майнові інтереси кредитора та збільшення витрат арбітражного керуючого в ліквідаційній процедурі, що завдає шкоди інтересам кредиторів та боржника.

Так, відповідно до частини першої статті 37 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», у випадках, передбачених цим Законом, господарський суд у судовому засіданні за участю сторін приймає постанову про визнання боржника банкрутом і відкриває ліквідаційну процедуру строком на дванадцять місяців. Банкрут - боржник, неспроможність якого виконати свої грошові зобов'язання встановлена господарським судом.

З зазначеної норми статті вбачається, що строк проведення ліквідаційної процедури є присічним, строк ліквідаційної процедури закінчився 06 жовтня 2016 року, проте ухвалою Господарського суду Одеської області від 23.05.2017 у справі №923/1536/15 продовжено строк ліквідаційної процедури та повноважень ліквідатора арбітражного керуючого Ракіної А.А. на 6 місяців, яка скасована Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 10.07.2017.

В подальшому, ухвалою Господарського суду Херсонської області від 03.10.2017 також встановлено, що вищезазначені звіти ліквідатора за своїм змістом є аналогічними та з наведених звітів не вбачається, у зв'язку з чим арбітражному керуючому не вистачало часу для виконання своїх службових обов'язків.

Таким чином, факт неналежного виконання обов'язків ліквідатора, а також затягування строків ліквідаційної процедури - ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Херсонець» Ракіною А.А. встановлені Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 10.07.2017 та ухвалою Господарського суду Херсонської області від 03.10.2017.

Відтак, враховуючи наведенні вимоги статей 41, 98, 114 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та з урахуванням встановленого, колегія апеляційної інстанції приходить до висновку, про наявність правових підстав для задоволення скарги Засновника (учасника) Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Херсонець» Гаврилова Андрія Васильовича та клопотання Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (голови комітету кредиторів) від 02.10.2017 у зв'язку з тим, що арбітражний керуючий Ракіна А.А. належним чином та сумлінно не виконувала обов'язки ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Херсонець», у відповідності до вимог Закону про банкрутство, це підтверджується належними та допустимими доказами, а зворотного арбітражним керуючи не доведено.

Враховуючи викладене, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційні скарги підлягають задоволенню, а ухвала Господарського суду Херсонської області від 16.01.2018 підлягає скасуванню у зв'язку з порушенням і неправильним застосуванням норм матеріального права, з прийняттям нового рішення про задоволення скарги засновника ТОВ ВП «Херсонець» та клопотання комітету кредиторів від 02.10.2017 про припинення повноважень ліквідатора ТОВ ВП «Херсонець» Ракіної А.А.

Керуючись статтями 231, 269, 270, 275, 276-277, 282 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги уповноваженої особи засновника (учасника) Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Херсонець» Гаврилова А.В. та Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» - задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Херсонської області від 16.01.2018 по справі № 923/1536/15 - скасувати.

Скаргу уповноваженої особи засновника (учасника) товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Херсонець» Гаврилова А.В. (вх. н. 4843/17 від 22.10.17) - задовольнити.

Клопотання комітету кредиторів від 02.10.2017 - задовольнити.

Припинити повноваження ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Херсонець» арбітражного керуючого Ракіної Алли Анатоліївни.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у строки, передбачені статтею 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено 08.04.2019.

Головуючий суддя І.Г. Філінюк

Суддя О.Ю. Аленін

Суддя Л.В. Лавриненко