ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03.2019 року м.Дніпро Справа № 904/10285/15

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Чус О.В. - доповідач

судді: Вечірко І.О., Кузнецов В.О.

Секретар судового засідання Ревкова Г.О.

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 1 від 08.01.2019 р., представник;

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність № 2147 від 30.10.2018 р., представник;

від Центрального ВДВС м.Дніпро ГТУЮ у Дніпропетровській області: ОСОБА_3, довіреність № 13.5-47/505/13 від 16.01.2019 р., представник;

Розглянувши матеріали апеляційної скарги Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 20.02.2019, яка набирала законної сили з дати її оголошення - 20.02.2019, суддя Рудь І.А.,

за результатами розгляду скарги № НЮв-4/224 від 11.02.2019 Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" на дії державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області

у справі №904/10285/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський вагонобудівний завод", м.Харків

до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро

про стягнення 2 524 051 грн. 64 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 20.02.2019 по справі №904/10285/15 у задоволенні скарги № НЮв-4/224 від 11.02.2019 Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" на дії державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області відмовлено.

Ухвала господарського суду обґрунтована тим, що державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області правомірно прийнято спірний судовий наказ до виконання, відкрито виконавче провадження № 58224545, шляхом винесення оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження від 30.01.2019 та у подальшому правомірно вчинено оскаржувані виконавчі дії в межах виконавчого провадження №58224545, відповідно до вимог чинного законодавства, а зазначені у скарзі доводи скаржника не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду даної скарги.

Не погодившись із вказаною ухвалою, відповідачем у справі подано апеляційну скаргу, згідно з якою просить суд:

- ухвалу господарського суду скасувати;

- визнати недійсною постанову заступника начальника відділу Центрального відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 30.01.2019 про відкриття виконавчого провадження у виконавчому провадженні № 58224545;

-визнати неправомірними дії заступника начальника відділу Центрального відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_4 щодо винесення постанови про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні ВП №58224545;

- визнати недійсною постанову заступника начальника відділу Центрального відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 30.01.2019 про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні № 58224545;

- визнати недійсною постанову заступника начальника відділу Центрального відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 30.01.2019 про виправлення помилки у виконавчому провадженні № 58224545;

- визнати неправомірними дії заступника начальника відділу Центрального відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_4 щодо винесення постанови про об'єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження від 01.02.2019 ВП №58224545;

- визнати недійсною постанову заступника начальника відділу Центрального відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_4 про об'єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження від 01.02.2019.

Як зауважено скаржником, судом не взято до уваги, що у рішенні Конституційний Суд України від 05.04.2001 по справі №3-рп/2001 вирішив, що положення ч.1 ст. 58 Конституції України про те, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи, треба розуміти так, що воно стосується людини і громадянина (фізичної особи).

Проте, як зазначено скаржником, спірні правовідносини, які є предметом розгляду у справі, не полягають у площині юридичної відповідальності фізичних осіб, що і виключає можливість зворотної дії часу Закону України № 1404-VIII відносно них, адже субєктами таких правовідносин є саме юридичні особи.

Таким чином, положення Закону України від 02.06.2016 № 1404-VІІI «Про виконавче провадження» в частині строків предявлення виконавчих документів до виконання, визначених у ч. 1 ст. 12 цього Закону, в аспекті положень пункту 5 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону, розповсюджуються виключно на виконавчі документи видані з дня прийняття цього Закону та до набрання ним чинності, оскільки застосування поняття «набрання чинності законом» у спірних правовідносинах не може зводитись лише до визначення певної календарної дати, а повинно невідємно повязуватись із моментом прийняття відповідного закону при неухильному дотримуванні принципу незворотності дії законів у часі.

Посилаючись на те, що спірний судовий наказ було видано 29.02.2016, тобто до прийняття Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02.06.2016, скаржник вважає, що термін його предявлення закінчився.

Таким чином, на думку скаржника, дії заступника начальника відділу Центрального відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_4 щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №58224545 від 30.01.2019, постанови про стягнення виконавчого збору від 30.01.2019 ВП №58224545, постанови про обєднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження від 01.02.2019 незаконними та такими, що протирічать ст.ст. 1,2, 4, 12 Закону України «Про виконавче провадження».

У відзиві на апеляційну скаргу, позивач просить суд залишити ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 11.02.2019 року у справі №904/10285/15 без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, керуючись ст.58 Конституції України, Рішенням Конституційного Суду України від 09.02.99 p. N 1-рп/99, частинами 1, 2 ст. 12 та п. 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про виконавче провадження №1404-VIII від 02.06.2016.

У відзиві на апеляційну скаргу, Центрального відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області просить суд залишити ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 20.02.2019 року у справі №904/10285/15 без змін. Зокрема у відзиві зазначено, що процесуальні дії заступником начальника відділу ОСОБА_4 вчинені у відповідності з вимогам чинного законодавства. Виконавчі документи, видані до набрання чинності дійсного Закону, предявляються до виконання у строки, встановлені дійсним Законом України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII. Крім того, пунктом 7 Прикінцевих та перехідних положення Закону визначено, що виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності дійсним Законом, завершуються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після вступу в силу цього Закону виконавчі дії відбуваються відповідно до цього Закону.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників учасників провадження по справі, судова колегія апеляційного суду вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 11.02.2016 по даній справі, залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 05.04.2016 та постановою Вищого господарського суду України від 15.06.2016, позов задоволено частково; стягнуто з Публічного акціонерного товариства Українська залізниця в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський вагонобудівний завод" 1 345 103 грн. 26 коп. інфляційних втрат, 762 585 грн. 60 коп. пені, 89 540 грн. 38 коп. 3% річних, 37 860 грн. 77 коп. витрат по сплаті судового збору; у решті позову відмовлено.

На виконання зазначеного рішення господарським судом 29.02.2016 видано наказ.

Ухвалою господарського суду від 27.12.2018 за заявою позивача здійснено заміну Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" на Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", у звязку зі зміною найменування.

11.02.2019 на адресу суду надійшла скарга Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" на дії та рішення державного виконавця, в якій скаржник просить суд:

- визнати неправомірними дії заступника начальника відділу Центрального відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_4 щодо відкриття виконавчого провадження від 30.01.2019 ВП №58224545 з примусового виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 29.02.2016 у справі № 904/10285/15;

- визнати недійсною постанову заступника начальника відділу Центрального відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 30.01.2019 про відкриття виконавчого провадження у виконавчому провадженні № 58224545;

- визнати неправомірними дії заступника начальника відділу Центрального відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_4 щодо винесення постанови про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні ВП №58224545;

- визнати недійсною постанову заступника начальника відділу Центрального відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 30.01.2019 про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні № 58224545;

- визнати недійсною постанову заступника начальника відділу Центрального відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 30.01.2019 про виправлення помилки у виконавчому провадженні № 58224545;

- визнати неправомірними дії заступника начальника відділу Центрального відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_4 щодо винесення постанови про об'єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження від 01.02.2019 ВП №58224545;

- визнати недійсною постанову заступника начальника відділу Центрального відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_4 про об'єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження від 01.02.2019.

Вимоги скарги обґрунтовані тим, що в порушенням приписів п. 2 ч. 4 ст.4 Закону України "Про виконавче провадження" державним виконавцем відкрито виконавче провадження з примусового виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 29.02.2016 по справі №904/10285/15, термін пред'явлення якого закінчився.

Ухвалою Господарського суду від 20.02.2019 по справі у задоволенні скарги на дії державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області відмовлено.

Розглядаючи доводи апеляційної скарги щодо відповідності закону та обґрунтованості винесеної судом першої інстанції ухвали, суд апеляційної інстанції враховує наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України.

Статтею 18 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що cудові рішення, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх обєднаннями на всій території України.

Згідно із ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець, зокрема, здійснює заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обовязковими на всій території України.

Частина 1 ст. 26 Закону України Про виконавче провадження передбачає, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону.

Відповідно до ст. 339, ч. 1 ст. 341 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права; скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Згідно зі ст. 343 Господарського процесуального кодексу за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Як встановлено господарським судом та вбачається з матеріалів справи, 30.01.2019 заступником начальника відділу Центрального відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_4 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП № 58224545) на виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 29.02.2016 по справі №904/10285/15 про стягнення з Публічного акціонерного товариства Українська залізниця в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський вагонобудівний завод" 1 345 103 грн. 26 коп. інфляційних втрат, 762 585 грн. 60 коп. пені, 89 540 грн. 38 коп. 3% річних, 37 860 грн. 77 коп. витрат по сплаті судового збору

30.01.2019 заступником начальника відділу ОСОБА_4 на підставі ст. ст. 3, 27, 40 Закону України Про виконавче провадження винесено постанову про стягнення виконавчого збору розмірі 223 509 грн. 00 коп. та постанову про виправлення помилки у процесуальному документі, якими внесені виправлення до постанови про відкриття виконавчого провадження та постанови про стягнення виконавчого збору, відповідно до ухвали господарського суду по справі № 904/10285/15 від 27.12.2018, за якою замінено сторону по справі з Публічного акціонерного товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" на Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця"

Постановою від 01.02.2019 виконавчі провадження № № 58224545, 58225100 об'єднані у зведене виконавче провадження №58264386.

12.02.2019 заступником начальника відділу ОСОБА_4 винесено постанову про арешт коштів боржника, відповідно до якої накладено арешт на грошові кошти боржника, що містяться на рахунках, згідно із переліком. Постановою від 13.02.2019 накладено арешт на все майно боржника, що йому належить та на підставі вказаної постанови до Державного реєстру обтяжень рухомого майна та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено відповідні записи про обтяження в межах суми боргу.

Так, посилаючись на те, що спірний судовий наказ було видано 29.02.2016, тобто до прийняття Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02.06.2016, скаржник вважає, що термін його предявлення закінчився. Отже, дії виконавчої служби щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №58224545 від 30.01.2019, постанови про стягнення виконавчого збору від 30.01.2019 ВП №58224545, постанови про обєднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження від 01.02.2019 незаконними та такими, що протирічать положенням Закону України «Про виконавче провадження».

У звязку з викладеним, колегія суддів вважає за необхідне назначити наступне.

Відповідно до ч.1,ч.2 ст.22 Закону України "Про виконавче провадження" №606-XIV від 21.04.1999 в редакції Закону України №901-VIII від 23.12.2015, чинний на момент видачі наказу суду 29.02.2016, виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення (пункт 1 частини 2 цієї статті).

Закон України "Про виконавче провадження" №1404-VIII від 02.06.2016 в редакції, чинній станом на 05.10.2016, п. 5 Розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" - виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред'являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Як встановлено ч.1, ч.3 ст.11 Закон України "Про виконавче провадження" №1404-VIII від 02.06.2016 в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03.10.2017, чинний на момент подання позивачем наказу на виконання (30.01.2019), строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов'язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію. Строки, встановлені цим Законом, обчислюються в робочих днях, місяцях і роках, а також можуть визначатися посиланням на подію, яка повинна неминуче настати.

Частиною 1 статті 12 вказаного Закону встановлено, що виконавчі документи можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Частиною 2 статті 12 вказаного Закону встановлено, що строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Отже, Законом України "Про виконавче провадження" в редакції Закону №901-VIII від 23.12.2015, чинній на момент видачі наказу суду, було встановлено строк для пред'явлення до виконання наказу суду, виданого на виконання судового рішення, в один рік з дня, наступного за днем набрання рішенням суду законної сили (частини 1, 2 статті 22 цього Закону).

05.10.2016 набрав чинності Закон України "Про виконавче провадження" №1404-VIII від 02.06.2016, яким збільшено строк пред'явлення виконавчих документів до виконання до трьох років з наступного дня після набрання рішенням законної сили (частини 1, 2 статті 12 цього Закону).

Приписами пункту 5 Розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про виконавче провадження" №1404-VIII від 02.06.2016 визначено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред'являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Таким чином, законодавець збільшив до трьох років після набрання рішенням законної сили строк пред'явлення до виконання як наказів суду, виданих після набрання чинності 05.10.2016 Законом України "Про виконавче провадження" №1404-VIII від 02.06.2016, так і наказів суду, які були видані на виконання судових рішень до 05.10.2016 та строк пред'явлення яких до виконання не сплив станом на 05.10.2016.

Як встановлено місцевим судом та вбачається з матеріалів справи, 29.02.2016 на виконання судового рішення від 11.02.2016 у даній справі господарським судом видано наказ та зазначено строк пред'явлення наказу до виконання - до 01.03.2017.

30.01.2019 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський вагонобудівний завод" державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області відкрито виконавче провадження № 58224545 з примусового виконання зазначеного судового наказу.

Відтак, на момент набрання чинності 05.10.2016 Законом України "Про виконавче провадження" №1404-VIII від 02.06.2016 строк пред'явлення наказу суду від 29.02.2016 на примусове виконання рішення місцевого суду у справі не сплив, а тому до спірних правовідносин підлягає застосуванню приписи пункту 5 Розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про виконавче провадження" №1404-VIII від 02.06.2016 та положення статті 12 зазначеного Закону.

З огляду на викладене, колегія суддів поділяє висновки місцевого суду, що державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області правомірно прийнято спірний судовий наказ до виконання, відкрито виконавче провадження № 58224545, шляхом винесення оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження від 30.01.2019 та у подальшому правомірно вчинено оскаржувані виконавчі дії в межах виконавчого провадження № 58224545, відповідно до вимог чинного законодавства, а зазначені у скарзі доводи скаржника не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду даної скарги.

Таким чином, дії державного виконавця під час виконання спірного виконавчого документу є законними та такими, що відповідають вимогам Закону України "Про виконавче провадження", тому скарга на дії останнього задоволенню не підлягає.

Отже, приймаючи оскаржувану ухвалу у справі, місцевим судом вірно застосовано до спірних правовідносин приписи Закону України "Про виконавче провадження" №1404-VIII від 02.06.2016, що відповідає вимогам статей 11, 236 ГПК України щодо законності та обґрунтованості судового рішення.

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, оскаржувану ухвалу прийнято з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до ст.276 ГПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвалу Господарського суду - без змін.

Керуючись ст.ст.275,276,281,282 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" - залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 20.02.2019 у справі №904/10285/15 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Постанова складена у повному обсязі 08.04.2019.

Головуючий суддя О.В. Чус

Суддя В.О. Кузнецов

Суддя І.О. Вечірко