ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2019 року м. ОдесаСправа № 915/826/16
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Будішевської Л.О.

суддів Таран С.В., Мишкіної М.А.

при секретарі судового засідання Бендерук Є.О.,

за участю представників учасників справи:

від прокуратури ОСОБА_1,

від Кабінету Міністрів України не зявився

від Міністерства аграрної політики та продовольства України не зявився,

від Виконавчого комітету Миколаївської міської ради не зявився

від ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України» - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України»

на ухвалу господарського суду Миколаївської області від 10.01.2019 (суддя Семенчук Н.О., м. Миколаїв, повний текст складено 14.01.2019), постановлену за результатами розгляду заяви Публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду Миколаївської області від 25.10.2017

у справі № 915/826/16

за позовом прокурора Миколаївської області в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України та Міністерства аграрної політики та продовольства України

до відповідачів:

1. Виконавчого комітету Миколаївської міської ради

2. Публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України»

про визнання незаконними та скасування рішень, визнання недійсними свідоцтв про право власності

ВСТАНОВИВ:

У липні 2016 року прокурор Миколаївської області (далі прокурор) звернувся до господарського суду Миколаївської області в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України та Міністерства аграрної політики та продовольства України з позовом до Виконавчого комітету Миколаївської міської ради та Публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» (далі ПАТ «ДПЗК України») про:

- визнання незаконним та скасування підпункту 1.33 пункту 1 рішення виконавчого комітету Миколаївської міської ради № 1249 від 16.12.2011;

- визнання незаконним та скасування підпункту та 1.38 пункту 1 рішення виконавчого комітету Миколаївської міської ради № 1249 від 16.12.2011;

- визнання недійсним та скасування свідоцтва серії САЕ № 495114 від 21.01.2012 про право приватної власності на нежитловий обєкт, що складається з основних будівель за літ. А загальною площею 1847,2 кв.м., за літ. Б загальною площею 1028,1 кв.м., за літ. В загальною площею 2612,6 кв.м., за літ. Г-2 загальною площею 169,7 кв.м., огорож та споруд, який розташований по вул. Заводській, 11А у м. Миколаєві за Публічним акціонерним товариством «Державна продовольча зернова компанія України»;

- визнання недійсним та скасування свідоцтва серії САЕ № 495054 від 16.01.2012р. про право приватної власності на нежитлову будівлю складу за літ. А загальною площею 757,7 кв.м. по вул. Заводській, 10 у м. Миколаєві за Публічним акціонерним товариством Державна продовольчо зернова корпорація України»;

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Виконавчим комітетом Миколаївської міської ради за відсутності відповідного рішення власника прийняті оспорені пункти рішення №1249 від 16.12.2011, якими фактично змінено правовий режим спірного майна. Свідоцтва про право власності на нежитлові будівлі видані на підставі зазначеного рішення Виконавчого комітету Миколаївської міської ради, яке прийняте з порушенням вимог законодавства, оскільки відсутні правові підстави набуття ПАТ «ДПЗКУ» права власності на зазначені нежитлові будівлі.

ПАТ ДПЗК України, заперечуючи проти задоволення позову зазначило, що держава в особі Кабінету Міністрів України передавши до статутного капіталу ПАТ ДПЗК України обєкти, перелік яких визначено у постанові Кабінету Міністрів України від 11.08.2010 № 764, зокрема, майновий комплекс «Миколаївський портовий елеватор», набула в обмін право власності на 100% акцій товариства, а ПАТ ДПЗК України право власності на передане йому майно, зокрема, спірні нежитлові будівлі.

ПАТ ДПЗК України також подало до суду заяву про застосування до позовних вимог прокурора строку позовної давності, мотивуючи, зокрема, тим, що листом від 28.03.2012 № 130-2-802/2-15/2032 Міністерство аграрної політики та продовольства України було повідомлено про отримання спірних свідоцтв про право власності на спірні нежитлові будівлі.

Виконавчий комітет Миколаївської міської ради визнав позов прокурора у повному обсязі.

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 23.11.2016, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 21.03.2017 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог прокурора, суди зазначили про сплив позовної давності про застосування якої заявлено відповідачем, при цьому позовні вимоги прокурора визнані судами обґрунтованими. Разом з тим, листом № 130-2-802/2-15/2032 від 28.03.2012 року ПАТ "ДПЗКУ" надавало Міністерству аграрної політики та продовольства України інформацію про отримання оспорюваних свідоцтв про право власності. Таким чином, Міністерству аграрної політики та продовольства України з 28.03.2012 року було відомо про реєстрацію за ПАТ "ДПЗКУ" права власності на спірні обєкти. Прокурор звернувся до суду з позовом 20.07.2016, тобто після спливу строку, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист цивільного права або інтересу.

Постановою Вищого господарського суду України від 09.08.2017 вищезазначені судові рішення скасовано, справу № 915/826/16 передано на новий розгляд до суду першої інстанції в іншому складі.

Постанова суду касаційної інстанції мотивована тим, що господарські суди не встановили дійсного початку перебігу позовної давності для кожного з позивачів в залежності від їх функцій у спірних правовідносинах, а також наявності чи відсутності поважних причин пропущення позовної давності відповідно до ст. 43 ГПК України (в редакції до 15.12.2017), та дійшли передчасного висновку про відмову у задоволені позову за спливом позовної давності, не застосувавши до спірних правовідносин ч. 5 ст. 267 ЦК України.

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 25.10.2017, залишеним без змін постановами суду апеляційної та касаційної інстанції у справі №915/826/16 позовні вимоги прокурора задоволені повністю, визнано незаконними та скасовано підпункти 1.33, 1.38 пункту 1 рішення Виконавчого комітету Миколаївської міської ради №1249 від 16.12.2011; визнано недійсними та скасовані свідоцтва серії САЕ №495114 від 21.01.2012 та САЕ № 495054 від 16.01.2012.

За результатами нового розгляду даної справи господарські суди дійшли висновку про те, що Виконавчий комітет Миколаївської міської ради не мав законних підстав для прийняття оспорюваного рішення №1249 від 16.12.2011 в частині оформлення права власності на спірні об'єкти нерухомого майна за ПАТ "ДПЗКУ". Відновленням становища, яке існувало до порушення, є також визнання недійсними свідоцтв про право власності.

Щодо заяви про застосування до позовних вимог прокурора строку позовної давності, суд зазначили, що про порушення вимог законодавства при оформленні права власності Кабінету Міністрів України стало відомо з запиту прокуратури Миколаївської області (в 2016 році). Чинним на час прийняття рішення законодавством не встановлено обовязку повідомляти Кабінет Міністрів України про проведення державної реєстрації права власності, видачі свідоцтв про право власності.

Про порушення вимог законодавства при оформленні права власності Міністерству аграрної політики та продовольству України стало відомо 24.10.2016 після направлення запиту прокуратури Миколаївської області. У відповіді Міністерства аграрної політики та продовольства України зазначено, що будь-які рішення щодо зміни статусу власності і майна ДП «Новополтавський елеватор» ДАК «Хліб України» та ДП «Врадіївський елеватор» ДАК «Хліб України» Мінагрополітики не приймався, судові позови з даного питання не подавались, зазначено, що у Міністерства аграрної політики та продовольства України відсутня будь-яка інформація про прийняття спірного рішення (т.2 а.с.152). Інших доказів, що спростовують дане посилання в матеріалах справи відсутні.

12.11.2018 від ПАТ "ДПЗКУ" до суду надійшла заява про перегляд рішення господарського суду Миколаївської області від 25.10.2017 у справі №915/826/16 за нововиявленими обставинами.

Як на нововиявлену обставину заявник посилався на довідку №24/321 від 17.09.2012 про проведення перевірки окремих питань діяльності ПАТ "ДПЗКУ" за 1 півріччя 2012 року, копію якої було надіслано Міністерством аграрної політики та продовольства України додатком до листа №37-24-15/22777 від 05.10.2018, який отримано ПАТ "ДПЗКУ" 09.10.2018.

05.12.2018 від Кабінету Міністрів України надійшов відзив на заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, в якому зазначено про безпідставність доводів заявника стосовно відсутності можливості дізнатися про наявність Довідки Мінагрополітики від 17.09.2012 №24/321. Представники ПАТ «ДПЗКУ» не могли не знати про проведення перевірки на своєму підприємстві. Зі змісту довідки вбачається, що перевірка проводиться протягом місяця з 13.08.2012 по 14.09.2012 по різних напрямках в ході якої співробітники заявника надавали матеріали для перевірки та пояснення. З довідкою під підпис 18.09.2012 був ознайомлений голова правління ПАТ «ДПЗКУ» ОСОБА_3, що повністю спростовує факт неможливості дізнатися про зазначену довідку. В розпорядженні ПАТ «ДПЗКУ» знаходився примірник довідки ще до отримання ними листа від Міністерства аграрної політики та продовольства України від 05.10.2018 №37-24-15/22777.

13.12.2018 від прокуратура надійшли пояснення на заяву про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, в яких просив суд відмовити заявнику у задоволенні вказаної заяви. Зазначив про безпідставність посилань заявника на факт отримання ним довідки у жовтні 2018 року, оскільки з самої довідки вбачається, що з нею був ознайомлений голова правління товариства у вересні 2012 року. Доводи заявника щодо порядку обчислення, перебігу та визначення початку перебігу строку позовної давності не можуть бути враховані як підстави для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами ще й з тієї підстави, що вказаний аргумент не є належним в контексті перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами у розумінні ст.320 ГПК України, оскільки належать до доводів, які стосуються застосування судом першої інстанції норм матеріального права під час прийняття судового рішення по суті.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 10.01.2019 у задоволенні заяви ПАТ «ДПЗКУ» відмовлено, рішення господарського суду Миколаївської області від 10.01.2019 у справі № 915/826/16 залишено в силі.

Ухвала мотивована тим, що в наданій довідці №24/321 не вказано на підставі яких саме документів були отримані свідоцтва про право власності на нерухоме майно, а також їх ідентифікуючих даних (номерів, дат, серій, тощо). При цьому, в довідці зазначено, що свідоцтва про право власності до перевірки взагалі не надані.

Як на нововиявлені обставини заявник по суті посилається на переоцінку доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи. Докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом також не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами.

Крім того, суд зазначив про те, що Подаючи Довідку Міністерства аграрної політики та продовольства України від 17.09.2012 №24/321, заявник фактично подає новий доказ, про існування якого йому було відомо ще в вересні 2012 року згідно підпису голови правління ПАТ «ДПЗКУ» на довідці, котрий не був ним своєчасно поданий до суду, що відповідно до п.1 ч.2 ст.320 ГПК України не є нововиявленими обставинами.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що обставини, на які посилається заявник, не є нововиявленими та не можуть вважатися умовою для перегляду рішення господарського суду Миколаївської області за нововиявленими обставинами, в розумінні приписів ст. 320 ГПК України.

Не погодившись з постановленою ухвалою суду, ПАТ «ДПЗКУ» подало на неї апеляційну скаргу, яка мотивована наступним.

На момент розгляду справи ПАТ «ДПЗКУ» не була відома точна дата з моменту якої Кабінет Міністрів України та Міністерство аграрної політики та продовольства України дізналися про оформлення ПАТ «ДПЗКУ» свідоцтва про право власності на майно цілісного майнового комплексу «Миколаївський портовий елеватор».

При цьому прокурором у позовній заяві вказано, що про порушення вимог законодавства при оформленні права власності Міністерству аграрної політики та продовольства України стало відомо після направлення Миколаївською місцевою прокуратурою №1 відповідного запиту від 15.03.2016.

Разом затим, 09.10.2018 ПАТ «ДПЗКУ» отримало супровідним листом від 05.10.2018 № 37-24-15/22777 копію довідки Мінагрополітики від 17.09.2012 №24/321 «Про проведення перевірки окремих питань діяльності ПАТ «ДПЗКУ», складеної комісією з представників Міністерства за результатами проведеної, на підставі наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 10.08.2012 № 501, перевірки окремих питань діяльності ПАТ «ДПЗКУ» за 1 півріччя 2012 року, в якій встановлено, що станом на 20.08.2012 виготовлені технічні паспорти та отримано свідоцтво про право власності на нерухоме майно філій (згідно переліку), у тому числі і філії ПАТ «ДПЗКУ Морський портовий елеватор», власником якого є ПАТ «ДПЗКУ».

Таким чином, ще 17.09.2012 Міністерству аграрної політики та продовольства України стало достовірно відомо, що ПАТ «ДПЗКУ» отримано свідоцтво про право власності на цілісний майновий комплекс філії ПАТ «ДПЗКУ» «Миколаївський елеватор».

Про вказані обставини ПАТ «ДПЗКУ» стало відомо 09.10.2018 з довідки Міністерства аграрної політики та продовольства України від 17.09.2012, раніше дана довідка у заявника була відсутня, оскільки складена Мінагрополітики в одному примірнику.

Нововиявлені обставини щодо обізнаності Міністерства аграрної політики та продовольства України, як органу центральної виконавчої влади щодо оформлення за ПАТ «ДПЗКУ» права приватної власності на цілісний майновий комплекс філії ПАТ «ДПЗКУ» «Миколаївський елеватор» ще з 17.09.2012 дають підстави вважати і про обізнаність Кабінету Міністрів України про зазначені обставини, оскільки останній є вищим органом виконавчої влади до складу якого входить Міністр аграрної політики та продовольства України. В свою чергу Міністерство аграрної політики та продовольства України обовязково звітує перед Кабінетом Міністрів України в тому числі з питань виконання ним функцій з управління корпоративними правами ПАТ «ДПЗКУ» та контролю за його діяльністю.

Враховуючи викладене, заявник зазначив про те, що вищевказана обставина має значення для вирішення спору і є істотною для прийняття правильного рішення у даній справі. На підставі цієї обставини можна зробити висновок, що на момент розгляду даної справи суд міг відмовити у задоволенні позовних вимог у зв'язку зі спливом строку позовної давності, оскільки з довідки №24/321 від 17.09.2012 про проведення перевірки окремих питань діяльності ПАТ «ДПЗКУ» за 1 півріччя 2012 року Міністерству аграрної політики та продовольства України було відомо про реєстрацію ПАТ «ДПЗКУ» права приватної власності на нежитловий обєкт, який розташований по вул. Заводській, 11А у м. Миколаєві.

Щодо висновку суду першої інстанції про те, що зазначені в заяві ПАТ «ДПЗКУ» обставини не можна вважати нововиявленими, оскільки наданій довідці №24/321 не вказано на підставі яких саме документів були отримані свідоцтва про право власності на нерухоме майно, а також їх ідентифікуючих даних (номерів, дат, серій, тощо), скаржник зазначив, що вказана обставина жодним чином не впливає на встановлення самого факту обізнаності Мінагрополітики станом на 17.09.2012 про оформлення ПАТ «ДПЗКУ» права власності на спірне нерухоме майно та отримання відповідних свідоцтв.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 18.03.2019 за апеляційною ПАТ «ДПЗКУ» відкрито апеляційне провадження, встановлено іншим учасникам справи строк для подання відзиву на апеляційну скаргу до 01.04.2019 та розяснено учасникам справи по їх право в строк до 01.04.2019 подати до суду будь-які заяви чи клопотання стосовно процесуальних питань, поновлено скаржнику пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження ухвали господарського суду Миколаївської області від 10.01.2019 у справі № 915/826/16.

У відзиві на апеляційну скаргу Кабінет Міністрів України зазначив про її безпідставність та необґрунтованість, зокрема, про те, що довідка від 17.09.2012 не підтверджує наявність нововиявлених обставин у даній справі, а є лише невчасно поданим доказом у справі, за допомогою якого ПАТ «ДПЗКУ» намагається переглянути остаточне судове рішення. Вказаний доказ не спростовує висновків суду про відсутність пропуску строку позовної давності. ПАТ «ДПЗКУ» жодним чином не спростовує того факту, що останнє мало змогу дізнатись про існування довідки ще з 18.09.2012, і відповідно вжити заходів для своєчасного надання її суду. Кабінет Міністрів України також просив розглядати справу без участі його представника.

У відзиві на апеляційну скаргу прокурор також заперечував проти її задоволення та зазначив про те, що довідку від 17.09.2012 ПАТ «ДПЗКУ» надавало суду під час розгляду інших справ, а саме: № 923/197/18 (рішення від 26.07.2018), № 913/235/18 (рішення від 28.08.2018) та № 915/825/16 (пояснення представника ПАТ «ДПЗКУ» від 30.07.2018), отже доводи скаржника про те, що зазначену довідку він отримав лише 09.10.2018 і саме з цього часу він мав можливість звернутись до суду із заявою про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами є безпідставним. Звертаючи із цією заявою, скаржник фактично просить повторно дослідити обставин, які вже досліджені судом під час вирішення даного спору.

Ухвалою суду від 29.03.2019 справу № 915/826/16 призначено до розгляду в судовому засіданні на 08.04.2019 о 10:00 год.

02.04.2018 від ПАТ «ДПЗКУ» надійшло клопотання про участь його представника в судовому засіданні в режимі відеоконференції, забезпечення проведення якого останній просив доручити Окружному адміністративному суду міста Києва.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 03.04.2019 вищезазначене клопотання задоволено, доручено Окружному адміністративному суду міста Києва забезпечити проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

В судове засідання 08.04.2019 в приміщення Південно-західного апеляційного господарського суду зявився прокурор, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, ухвалу господарського суду Миколаївської області віл 10.01.2019 у справі № 915/826/16 без змін.

В приміщення Окружного адміністративного суду міста Києва зявився представник ПАТ «ДПЗКУ», просив апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу господарського суду Миколаївської області віл 10.01.2019 у справі № 915/826/16 скасувати, заяву про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду Миколаївської області від 25.10.2017 задовольнити, вищезазначене рішення скасувати, ухвалити нове, яким у задоволені позову відмовити в повному обсязі.

Представники Кабінету Міністрів України, Міністерства аграрної політики та продовольства України та Виконавчого комітету Миколаївської міської ради в судове засідання не зявились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги, заслухавши прокурора та представника ПАТ «ДПЗКУ», перевіривши застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до ст. 320 ГПК України рішення, постанови та ухвали господарського суду, Вищого суду з питань інтелектуальної власності, якими закінчено розгляд справи, а також ухвали у справах про банкрутство (неплатоспроможність), які підлягають оскарженню у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:

1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;

2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є окремою процесуальною формою судового процесу, яка визначається юридичною природою цих обставин. Істотними є обставини, вплив яких на суть справи та винесене рішення може потягнути за собою скасування рішення суду та винесення іншого рішення, тобто мають бути такими, що ставлять під сумнів або спростовують висновки суду, покладені в основу прийнятого судового рішення.

Слід зазначити, що законом не передбачено здійснення перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами у повному обсязі. Отже, господарський суд переглядає судове рішення за нововиявленими обставинами лише в тих межах, в яких ці обставини впливають на суть рішення.

Нововиявленою обставиною у даній справі, на думку ПАТ "ДПЗКУ" є довідка №24/321 від 17.09.2012 про проведення перевірки окремих питань діяльності ПАТ "ДПЗКУ" за 1 півріччя 2012 року, копію якої було надіслано Міністерством аграрної політики та продовольства України додатком до листа №37-24-15/22777 від 05.10.2018.

При цьому в наданій позивачем довідці міститься підпис голови правління ПАТ ДПЗКУ, що дає підстави для висновку про те, що ПАТ ДПЗКУ було відомо про існування її ще в вересні 2012 року.

Судова колегія звертає увагу скаржника на те, що пунктами 2, 5 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 17 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами" розяснено, що необхідно чітко розрізняти поняття нововиявленої обставини (як факту) і нового доказу (як підтвердження факту).

Не можуть вважатися такими обставинами подані учасником судового процесу листи, накладні, розрахунки, акти тощо, які за своєю правовою природою є саме новими доказами. При цьому, не можуть вважатися нововиявленими обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи прокурором.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія дійшла висновку про те, що довідка №24/321 від 17.09.2012 про проведення перевірки окремих питань діяльності ПАТ "ДПЗКУ" за 1 півріччя 2012 року не може вважатись нововиявленою обставиною у даній справі, остання є лише новим, несвоєчасно поданим доказом.

При цьому як на нововиявлену обставину заявник посилається на переоцінку доказу (довідки №24/321 від 17.09.2012).

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення заяви ПАТ «ДПЗКУ» про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду Миколаївської області від 25.10.2017 у справі № 915/826/16.

Ухвала господарського суду Миколаївської області від 10.01.2019 у справі № 915/826/16 відповідає нормам матеріального та процесуального права України, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду та не можуть бути підставою для його скасування або зміни.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236, 240, 269, 270, 275, 276, 281, 282, 283

ГПК України, Південно-західний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу господарського суду Миколаївської області від 10.01.2019, постановлену за результатами розгляду заяви Публічного акціонерного товариства Державна продовольчо-зернова корпорація України про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду Миколаївської області від 25.10.2017 у справі № 915/826/16 - залишити без змін.

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Державна продовольчо-зернова корпорація України залишити без задоволення.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку у строк, який обчислюється відповідно до статті 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено 10.04.2019.

Головуючий суддя Л.О. Будішевська

Суддя С.В. Таран

Суддя М.А. Мишкіна