ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

15.04.2019р. Справа №905/256/19

Суддя господарського суду Донецької області Макарова Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, при секретарі судового засідання Баган А.В., справу

за позовом Акціонерного товариства Українська залізниця, м.Київ, в особі регіональної філії Південна залізниця, м.Харків, Акціонерного товариства Українська залізниця

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Донінтервугілля, м.Добропілля Донецької області,

про стягнення штрафу в розмірі 51130,00грн.,

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 (за довіреністю №3956 від 31.10.2018р.);

від відповідача: не зявився.

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство Українська залізниця, м.Київ, в особі регіональної філії Південна залізниця, м.Харків, звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Донінтервугілля, м.Добропілля Донецької області, про стягнення штрафу в розмірі 51130,00грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на невідповідність фактичної маси вантажу у вагоні №53411864 зазначеній у транспортній накладній №50991819 від 31.07.2018, що підтверджується складеним комерційним актом №440209/16/32 від 03.08.2018р.

Ухвалою суду від 13.02.2019р. за клопотанням позивача вирішено здійснювати розгляд справи №905/256/19 з повідомленням (викликом) сторін, призначено розгляд справи по суті у судовому засідання на 02.04.2019 року.

Ухвалою суду від 02.04.2019р. відкладено розгляд справи на 15.04.2019р.

12.03.2019р. до канцелярії суду за підписом директора ТОВ Донінтервугілля надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити у задоволенні позову, посилаючись на складення комерційного акту з порушенням п.10 Правил складання актів; на відсутність у матеріалах справи документальних доказів реєстрації, повірки вагонних ваг, на яких здійснювалось зважування спірного вантажу; відсутність у матеріалах справи акту загальної форми №38491 від 01.08.2018р., на підставі якого складено спірний комерційний акт.

27.03.2019р. до канцелярії суду від позивача надійшла відповідь №ДН-2-06-07/118 від 26.03.2019р. на відзив, відповідно до якої позивач заперечує проти викладеної у відзиві позиції відповідача. До відповіді позивачем додано копію технічного паспорту 150-т вагонних ваг станції Основа та копії посадових інструкцій осіб, що підписали комерційний акт №440209/16/32 від 03.08.2018р.

05.04.2019р. до суду від позивача надійшли докази направлення 03.04.2019р. відповіді на відзив з додатками відповідачу.

15.04.2019р. позивач під час судового засідання надав суду копію акту загальної форми станції Основа №38491 від 03.08.2018р. для долучення до матеріалдів справи.

Представник відповідача у судові засідання 02.04.2019р. та 15.04.2019р. не зявився, про час та місце розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином.

Представник позивача у судовому засіданні 15.04.2019р. підтримав заявлені позовні вимоги, вважає, що наявних в матеріалах справи доказів достатньо для вирішення справи по суті.

Згідно ч.ч.1, 3 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Суд обмежений строками розгляду справи, продовження вказаних строків чиним Господарського процесуального кодексу України не передбачено.

Враховуючи закінчення строку розгляду справи, а також те, що явка представників сторін не була візнана судом обов'язковою, господарський суд визнав за можливе вирішити справу за відсутністю представника відповідача.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Розглянувши подані сторонами документи, дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, господарський суд встановив наступне:

31.07.2018р. Товариство з обмеженою відповідальністю Донінтервугілля (вантажовідправник) зі станції Кривий Торець Донецької залізниці відправило вантажоодержувачу - ДТЕК Ладижинська ТЕС на станцію Ладижин Одеської залізниці за залізничною накладною №50991819 у вагоні №53411864 вугілля камяне не пойменоване в алфавіті.

При оформленні залізничної накладної №50991819 від 31.07.2018р. відповідачем вказано масу вантажу у вагоні №53411864 - 69000кг.

В накладній вантажовідправником зазначено, що вантаж насипом, навантаження укочене катком, маркування - три повздовжні полоси по всій довжині вагону. Також у накладній відображено, що вантаж у вагон завантажено вантажовідправником.

На станції відправлення вантаж був прийнятий до перевезення без зауважень, іншого не доведено.

Згідно з п.28 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених Наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000р. №644, вантажі, завантажені відправниками у вагони закритого типу (криті, ізотермічні, хопери, цистерни тощо) та контейнери, приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду кузова (котла) вагона (контейнера), пломб (ЗПП), без перевірки вантажу. Вантажі, завантажені відправниками у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т. ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

Відповідно до статті 24 Статуту залізниць України, залізниця має право перевірити правильність відомостей про вантаж, зазначених відправником у накладній, на станції відправлення, під час перевезення та на станції призначення.

Під час прибуття вагону №53411864 з вантажем на попутну станцію Основа Південної залізниці була здійснена перевірка маси вантажу, під час якої виявлено, що маса вантажу не відповідає масі, вказаній відправником у накладній: а саме у вагоні за документом значиться 69000кг, натомість складає 72300кг, що на 3300кг більше за вказану у документі та понад ВПД вагону. Вказані обставини засвідчені актом загальної форми станції Основа №38491 від 03.08.2018р.

На підставі акта загальної форми №38491 від 03.08.2018р. на станції Основа Південної залізниці здійснено контрольне переважування вказаного вагону, за результатами якого був складений комерційний акт №440209/16/32 від 03.08.2018р., відповідно до якого за результатами переважування вагону №53411864 на справних 150-т вагонних вагах станції Основа (повірка 14.05.2018р.) виявилось: у вагоні №53411864 вага брутто складає 96300кг, тара з документу - 24000кг, вага нетто 72300 кг, що на 3300кг більше за вказану у документі та понад ВПД вагону. На підставі АЗФ №38492 від 03.08.2018р. було відвантажено надлишок у вагон №63477160. Після відвантаження надлишку у вагон №63477160 фактичне брутто склало 25200кг., перевірена тара з ПД 20820кг., нетто вантажу 4380кг., фактичне брутто у вагоні №53411864 склало 91920кг., фактичне нетто 67920кг., що менше документа на 1080кг. Надлишок вантажу було відвантажено силами працівників ПКО ст.Основа. Навантаження у вагоні розрівнене з природними відкосами нижче бортів 500-600мм. Посада начальника вантажного району по штатному розпису відсутня.

Комерційний акт №440209/16/32 від 03.08.2018р. підписаний заступником начальника станції ОСОБА_2, комерційними агентами ОСОБА_3 та ОСОБА_4, бригадиром ОСОБА_5

До відповіді №ДН-2-06-07/118 від 26.03.2019р. на відзив позивачем додано копії посадових інструкцій вказаних осіб.

Матеріали справи містять досильну залізничну накладну №43756022, згідно якої вагон №63477160 було направлено зі станції Основа на станцію призначення Ладижин.

Відповідно до п.12 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28 травня 2002 р. N 334, якщо при перевірці вантажу, який прибув з актом попутної станції, під час перевірки на станції призначення не буде виявлено різниці між даними акта, складеного на попутній станції, і фактичною наявністю та станом вантажу, багажу або вантажобагажу, то станція в розділі "Є" комерційного акта попутної станції вносить відмітку такого змісту: "Під час перевірки вантажу (багажу, вантажобагажу) різниці проти цього акта не виявлено". Така відмітка засвідчується штемпелем станції і підписами осіб, указаних у пункті 10 цих Правил. Цей акт видається одержувачу на його вимогу, а копія його залишається на станції. Новий акт у цьому разі не складається.

При невідповідності відомостей, указаних в акті попутної станції, фактичним даним, що виявились під час перевірки вантажу, багажу або вантажобагажу, складається новий комерційний акт.

Так, був заповнений розділ "Є" комерційного акта №440209/16/32 від 03.08.2018р. про те, що при переважуванні вантажу різниця проти цього акта не виявлена.

Згідно наявного в матеріалах справи технічного паспорту вагонних ваг №У 2051-08 станції Основа Південної залізниці, дата прийняття ЗВВТ в експлуатацію - 29.12.2011р., міжпровірочний інтервал ЗВВТ становить 12 місяців, інтервал між оглядами-перевірками - 6 місяців, відміткою у паспорті підтверджено, що огляд-перевірка ваг здійснена 14.05.2018р., державна повірка здійснювалась 13.11.2017р. та 13.11.2018р. Тобто ваги, на яких проводилось контрольне переважування вантажу, проходили своєчасну перевірку та повірку. В свою чергу, представником відповідача не надано доказів, які б викликали сумніви у достовірності показів зазначеного засобу ваговимірювальної техніки.

За приписом ст.122 Статуту залізниць України за неправильно зазначену у накладній масу вантажу з відправника стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту.

Відповідно до ст.118 Статуту залізниць України штраф підлягає стягненню у п'ятикратному розмірі плати за користування вагонами.

Враховуючи, що провізна плата за перевезення вантажу у спірному вагоні складала 10226,00 грн., позивачем нараховано та предявлено до стягнення з відповідача штраф в сумі 51130,00грн.

Виходячи з принципу повного, всебічного та обєктивного розгляду всіх обставин справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, враховуючи наступне:

Згідно ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають, зокрема, з договорів. Аналогічні положення встановлені і в ст.ст.173-175 Господарського кодексу України.

Як встановлено ч.3 ст.909 Цивільного кодексу України, укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної.

Згідно ч.5 ст.307 Господарського кодексу України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно - правовими актами.

Як зазначено в ст.6 глави 1 Статуту залізниць України, накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил перевезення вантажів і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої особи - одержувача і супроводжує вантаж до місця призначення.

Відповідно до ч.1 ст. 909 Цивільного кодексу України та ч. 1 ст. 307 Господарського кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Згідно ч.2 ст. 908 ЦК України та ч. 5 ст. 307 ГК України, умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Статут залізниць України визначає обов'язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, які користуються залізничним транспортом (ст. 2 Статуту).

Статтею 37 Статуту встановлено, що під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса. Маса вантажів визначається відправником. Спосіб визначення маси зазначається у накладній.

На підставі цього Статуту затверджені Мінтрансом Правила перевезень вантажів, які є обов'язковими для всіх юридичних осіб (ст. 5 Статуту).

Правилами перевезень вантажів, а саме п.1.1. розділу 4 Правил оформлення перевізних документів, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000р. за №863/5084, а також ст. 23 Статуту передбачено, що відправник повинен надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). У відповідності до цих Правил, а саме п. 2.1 та п. 2.2, графи "Маса вантажу, визначена відправником, кг" та "Спосіб визначення маси" заповнюються вантажовідправником. Маса вантажу згідно ст.37 Статуту та п.5 Правил приймання вантажів до перевезення, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000. за №861/5082, визначається відправником.

Правильність внесених у накладну відомостей, як це передбачено п.2.3 Правил оформлення перевізних документів, своїм підписом підтверджує представник відправника. Так, правильність внесених відомостей до вищевказаної накладної підтвердив своїм підписом представник відправника.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.24 Статуту, вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Згідно ч.1 ст. 129 Статуту, обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Для засвідчення обставини невідповідності маси вантажу з даними, зазначеними у транспортних документах законодавцем у ст.129 Статуту визначено складання комерційного акту.

Отже, допустимими доказами неправильного зазначення у накладній маси вантажу, відправленого вантажовідправником залізницею до станції призначення для отримання вантажоодержувачем, в розумінні ч.1 ст. 77 ГПК України, є належно складені працівниками залізниці комерційні акти за наслідком контрольного зважування вантажу, який було здано до перевезення залізницею.

Пунктом 10 Правил складання актів, які затверджені наказом Міністерства транспорту України від 28 травня 2002р. N334, передбачено, що комерційний акт підписує начальник станції (його заступник), начальник вантажного району (завідувач вантажною двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи) і працівник станції, який особисто здійснював перевірку, а також одержувач, якщо він брав участь у перевірці. Крім того, у разі необхідності, до перевірки вантажу і підписання акту можуть бути залучені також інші працівники залізниці.

Таким чином, комерційний акт повинні підписати три працівники залізниці. Однак, зазначена норма не виключає можливості залучення до складення комерційного акту й інших працівників залізниці.

Така правова позиція викладена у Постановах Верховного Суду від 01.06.2018р. у справі №910/3930/17 та від 18.06.2018р. у справі №910/11397/17.

Як було зазначено вище, комерційний акт №440209/16/32 від 03.08.2018р. підписаний заступником начальника станції ОСОБА_2, комерційними агентами ОСОБА_3 та ОСОБА_4, бригадиром ОСОБА_5

При цьому суд відзначає, що спірний комерційний акт не містить підпису начальника вантажного району, оскільки відповідно до змісту розділу Д актів по станції Основа Південної залізниці така посада у штатному розписі відсутня.

Згідно з п.9 Правил складання актів особи, які склали або підписали комерційний акт або акт загальної форми, що містить дані, які не відповідають дійсності, несуть встановлену законом відповідальність. Як вже встановлено судом, наявний в матеріалах справи комерційний акт в тому числі підписаний заступником начальником станції, отже своїм підписом зазначена посадова особа підтвердила викладені у ньому обставини.

В матеріалах справи наявні копії посадових інструкцій:

- заступника начальника станції ОСОБА_2, що затверджена в.о. начальника виробничого підрозділу "Харківська дирекція залізничних перевезень" філії Південна залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця ОСОБА_6 31.08.2016р.;

- комерційного агента ОСОБА_4, що затверджена першим заступником начальника виробничого підрозділу "Харківська дирекція залізничних перевезень" філії Південна залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця ОСОБА_6;

- комерційного агента ОСОБА_3, що затверджена начальником виробничого підрозділу "Харківська дирекція залізничних перевезень'' регіональної філії Південна залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця ОСОБА_7 03.01.2017р.;

- бригадира підприємства залізничного транспорту 6 розряду ОСОБА_5 що затверджена начальником виробничого підрозділу "Харківська дирекція залізничних перевезень" філії Південна залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця ОСОБА_7 29.06.2016р.

Пунктом 2.2.3 відповідних посадових інструкцій комерційних агентів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 передбачені повноваження даних осіб на складання комерційних актів.

Інструкцію бригадира підприємства залізничного транспорту 6 розряду ОСОБА_5 передбачені повноваження вказаної особи проводити зважування на тензометричних статичних вагах ВТВ-1СТБ, контролювати зважування поїздів на динамічних тензометричних вагах та роботу приймальників поїздів за допомогою системи відеоспостереження, виявляти вагони з порушенням технічних умов навантаження, тощо. Разом з цим, у ОСОБА_5 відсутні повноваження на підписання комерційних актів.

Заступник начальника станції має повноваження на підписвання комерційних актів в силу прямої вказівки в п. 10 Правил складання актів.

Таким чином, комерційний акт №440209/16/32 від 03.08.2018р. підписаний уповноваженими особами - заступником начальника станції ОСОБА_2, комерційними агентами ОСОБА_3 та ОСОБА_4, з огляду на що вказаний акт є належним та допустимим доказом на підтвердження факту невідповідності фактичної маси вантажу з масою вантажу, яка зазначена відправником (відповідачем) у накладній.

Відповідно до вищенаведеного, господарським судом, надаючи оцінку складеним залізницею комерційному акту, було встановлено, що даний акт відповідає вимогам законодавства.

Суд відзначає, що спірний вантаж прибув у завантаженому засобами відправника вагоні, виїмок та поглиблень немає, маркування не порушено. Викладені обставини підтверджують факт неправильного зазначення маси вантажу відправником в накладній.

Доводи відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву спростовуються матеріалами справи та вищенаведеною оцінкою обставин справи.

Згідно з п.5.5 розділу 5 Правил оформлення перевізних документів, затверджених Наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000р. за № 644 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України від 24.11.2000 № 863/5084, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту залізниць України. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Згідно із ст.122 Статуту залізниць України за неправильно зазначену у накладній масу вантажу з відправника стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту.

Відповідно до ст.118 Статуту залізниць України штраф підлягає стягненню у п'ятикратному розмірі плати за користування вагонами.

При застосуванні статей 118 та 122 Статуту слід враховувати, що штраф підлягає стягненню за самий факт допущення вантажовідправником зазначених порушень, незалежно від того, чи завдано залізниці у зв'язку з цим збитки.

Враховуючи, що провізна плата за перевезення вантажу у спірному вагоні складала 10226,00 грн., позивачем нараховано та предявлено до стягнення з відповідача штраф в сумі 51130,00грн.

Судом встановлено, що розрахунок суми штрафу є арифметично вірним, та відповідає ст.ст.118, 122 Статут залізниць України.

Пунктом 27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. № 644, встановлено, що надлишок вантажу порівняно з масою, вказаною в накладній, вважається таким, що не перевищує норму, якщо він не виходить за межу граничного розходження визначення маси нетто, яке становить 0,2%. Отже, норма надлишку становить 138кг., виявлений надлишок - 3300кг.

Оскільки саме відповідач, як вантажовідправник, визначає масу вантажу, заповнює і підписує накладну, а згідно статті 24 Статуту саме вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності неточності або неповноти відомостей, зазначених ними у накладній, приймаючи до уваги, що вантажовідправником навантажено вагон понад його вантажопідйомність, що в свою чергу загрожувало безпеці на залізничному транспорті, вимоги позивача до відповідача є обгрунтованими у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача повністю.

На підставі ст.ст.7, 13, 42, 73, 74, 86, 129, 210, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства Українська залізниця, м.Київ, в особі регіональної філії Південна залізниця, м.Харків, Акціонерного товариства Українська залізниця до Товариства з обмеженою відповідальністю Донінтервугілля, м.Добропілля Донецької області, про стягнення штрафу в розмірі 51130,00грн. - задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Донінтервугілля (85000. Донецька область, м.Добропілля, вул.Чехова, буд.Г ) на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, м.Київ, вул.Тверська, 5; ) в особі регіональної філії «Південна залізниця» (61052, м.Харків, вул.Євгена Котляра, 7; ; розрахунковий рахунок №5199 в філії - Харківське обласне управління АТ Ощадбанк, МФО 351823) Акціонерного товариства «Українська залізниця» штраф у розмірі 51130,00грн., а також витрати на сплату судового збору в розмірі 1921грн.00коп.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ у встановленому порядку.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

У судовому засіданні 15.04.2019р. проголошено та підписано вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 16.04.2019р.

Суддя Ю.В. Макарова