СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" квітня 2019 р. Справа № 905/198/19

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Шутенко І.А., суддя Геза Т.Д., суддя Здоровко Л.М.

за участю секретаря судового засідання Голозубової О.І.

та за участю:

від позивача за первісним позовом - ОСОБА_1 посвідчення № 1591 від 04.01.2017, представник ПАТ "Дніпровський металургійний комбінат";

від відповідача за персним позовом, ОСОБА_2 посвідчення № 1210 від 26.08.2015 представник ТОВ "Зета Інвест";

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ПАТ "Дніпровський металургійний комбінат" (вх. №719 Д/2) на рішення ухвалене Господарським судом Донецької області о 17 годині 35 хвилин 14.02.2019 (повний текст рішення складений 25.02.2019) у складі судді Огороднік Д.М. у приміщенні Господарського суду Донецької області (м. Харків) у справі № 905/198/19

за первісним позовом ПАТ "Дніпровський металургійний комбінат", 51925, Дніпропетровська область, м. Кам'янське, вул. Соборна, б. 18-б

до ТОВ "Зета Інвест" 87535, Донецька область, м. Маріуполь, пр. Металургів, б. 235,

про примусове виконання обов'язку в натурі

та за зустрічним позовом ТОВ "Зета Інвест" 87535, Донецька область, м. Маріуполь, пр. Металургів, б. 235,

до ПАТ "Дніпровський металургійний комбінат", 51925, Дніпропетровська область, м. Кам'янське, вул. Соборна, б. 18-б

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача за первісним позовом ТОВ "Оптимал Трейд" 03038, м. Київ, вул. М. Грінченка, буд. 4

про стягнення 2 264 447 059,24 грн

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Дніпровський металургійний комбінат" звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗЕТА ІНВЕСТ", в якому з урахуванням заяви про уточнення, яка прийнята судом до розгляду, просить суд зобовязати Товариство з обмеженою відповідальністю "ЗЕТА ІНВЕСТ" виконати п.3.3. Договору про переведення боргу (заміни сторони у зобовязанні) №ЗІ-ОТ-19-01-04 від 04.01.2019.

Позов обґрунтовано тим, що в результаті невиконання Товариством з обмеженою відповідальністю "ЗЕТА ІНВЕСТ" зобов'язань по договору укладеного між Публічним акціонерним товариством "Дніпровський металургійний комбінат" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Оптимал Трейд", Публічне акціонерне товариство "Дніпровський металургійний комбінат", у силу ст.ст. 527, 528 Цивільного кодексу України, набуло право вимагати в судовому порядку виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "ЗЕТА ІНВЕСТ" умов договору №ЗІ-ОТ-19-01-04 від 04.01.2019, оскільки таке невиконання вплине на права та обов'язки Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат".

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЗЕТА ІНВЕСТ" звернулось до Господарського суду Донецької області із зустрічним позовом до Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат" про стягнення ,24 грн, з яких ,08 грн - заборгованість за договором про переведення боргу №ЗІ-ОТ-19-01-04 від 04.01.2019 та 377407843,16 грн - штраф за невиконання зобов'язань за договором про переведення боргу №ЗІ-ОТ-19-01-04 від 04.01.2019.

Зустрічна позовна заява обґрунтована тим, що на підставі договору переведення боргу №ЗІ-ОТ-19-01-04 від 04.01.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю "ЗЕТА ІНВЕСТ" (новий боржник) прийняв на себе зобовязання по сплаті боргу у розмірі ,86 грн. замість первісного боржника - Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний завод". При цьому, первісний боржник зобовязався сплатити новому боржнику винагороду в розмірі суми ,08 грн. Однак, первісний боржник такий обовязок не виконав, винагороду не сплатив. У звязку з чим новий боржник звертається до суду з вимогою про виконання Публічним акціонерним товариством "Дніпровський металургійний комбінат" умов договору про переведення боргу №ЗІ-ОТ-19-01-04 від 04.01.2019 та з вимогою про сплату штрафу за невиконання зобов'язань по договору.

Рішенням Господарського суду Донецької області від 14.02.2019 у справі № 905/198/19 відмовлено у задоволенні первісного позову у повному обсязі. Задоволено зустрічний позов у повному обсязі. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат" (51925, Дніпропетровська область, м. Камянське, вул. Соборна, б. 18-б, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗЕТА ІНВЕСТ", (87535, Донецька область, м. Маріуполь, пр. Металургів, б.235, код в ) заборгованість у сумі 1 887 039 216 (один мільярд вісімсот вісімдесят сім мільйонів тридцять девять тисяч двісті шістнадцять) грн 08 коп; штраф у сумі 377407 843 (триста сімдесят сім мільйонів чотириста сім тисяч вісімсот сорок три) грн 16 коп та судовий збір в розмірі 672 350 (шістсот сімдесят дві тисячі триста п'ятдесят) грн 00 коп.

Позивач за первісним позовом ПАТ "Дніпровський металургійний комбінат" не погодився з ухваленим у справі рішенням від 14.02.2019 та звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить суд : скасувати рішення Господарського суду Донецької області від 14.02.2019 у справі № 905/198/19 в частині задоволення зустрічного позову та понесених судових витрат та прийняти в цій частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні зустрічних позовних вимог у повному обсязі. В іншій частині рішення Господарського суду Донецької області від 14.02.2019 у справі № 905/198/19 залишити без змін.

На думку апелянта судом першої інстанції безпідставно задоволені позовні вимоги за зустрічним позовом та стягнуті грошові кошти за нікчемним правочином.

Також на думку апелянта, місцевий господарський суд при ухваленні оскаржуваного рішення припустився порушень норм процесуального права, які полягають в тому, що матеріали справи не містять доказів розміру заборгованості, яка стягнута оскаржуваним рішенням.

Автоматизованою системою розподілу справ (скарг) між суддями визначено склад колегії суддів для розгляду даної справи : головуючий суддя Шутенко І.А., суддя Геза Т.Д., суддя Здоровко Л.М. (витяг з протоколу від 05.03.2019).

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 11.03.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПАТ "Дніпровський металургійний комбінат" та призначено справу до розгляду в судовому засіданні 10.04.2019.

Від ТОВ "Оптимал Трейд" надійшов відзив (вх. 2834 від 19.03.2019) на апеляційну скаргу, в якому він не погоджується з доводами, викладеними в апеляційній скарзі, вважає їх безпідставними та просить відмовити у задоволенні вимог апелянта, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду залишити без змін. Також просить суд розглядати апеляційну скаргу з урахуванням позиції ТОВ "Оптимал Трейд", викладеній у відзиві, за відсутності уповноваженого представника третьої особи.

Від ТОВ "Зета Інвест" надійшов відзив (вх. 2835 від 19.03.2019) на апеляційну скаргу, в якому вказує на те, що апеляційна скарга безпідставна, її вимоги не підлягають задоволенню, наводить доводи в обґрунтування своєї позиції у справі. Зазначає про те, що місцевим господарським судом належним чином досліджені обставини справи, на думку ТОВ "Зета Інвест" відсутні правові підстави для скасування законного та обґрунтованого рішення суду першої інстанції.

В судове засідання апеляційного господарського суду прибули представники ПАТ "Дніпровський металургійний комбінат" (заявника апеляційної скарги) та ТОВ "Зета інвест".

Представник заявника апеляційної скарги підтримав її вимоги в повному обсязі. Зазначає, що на думку апелянта, пункт 2.1 Договору, який передбачає виплату винагороди новим боржником попередньому боржнику, суперечить чинному законодавству. Апелянт вважає, що зазначені обставини свідчать про нікчемність договору, а отже він не може породжувати жодних правових наслідків.

Представник ТОВ "Зета Інвест" заперечує проти вимог апелянта та вважає висновки та доводи апелянта необґрунтованими. Просить відмовити у задоволенні вимог апеляційної скарги та залишити без змін рішення суду першої інстанції у даній справі, яке, на його думку, є законним та таким, що ухвалене при належному дослідженні обставин справи.

Розглянувши матеріали справи, доводи та вимоги апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника заявника апеляційної скарги та ТОВ "Зета Інвест", перевіривши відповідність оскаржуваного рішення суду першої інстанції вимогам закону в межах вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги, з урахуванням наступного.

Як встановлено місцевим господарським судом, підтверджується матеріалами справи та не заперечується представниками сторін:

04.12.2018 Господарським судом Дніпропетровської області у справі № 904/4808/18 ухвалено рішення про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОПТИМАЛ ТРЕЙД" суми заборгованості за договором поставки № 17-0909-02 від 01.11.2017, в розмірі 22757653,52 грн., 3% річних від суми боргу за період з 02.10.2018 по 25.11.2018 в сумі 50576,86грн., пеню, що нарахована за період з 02.10.2018 по 25.11.2018 в розмірі 832094,61 61грн., штраф - 6827296,05 грн. та судові витрати у розмірі 457014,32 грн.; рішення суду набрало законної сили та станом на 14.02.2019 є чинним.

Рішенням суду встановлено, що Публічне акціонерне товариство "Дніпровський металургійний комбінат" неналежно виконало зобов'язання покупця за Договором поставки № 17-0909-02 від 01.11.2017 в частині здійснення оплати за поставлений товар, у зв'язку з чим виникла заборгованість у розмірі 820218,67 доларів США, що станом на 23.11.2018 складає 22757653,52 грн. Враховуючи, що відповідач (Публічне акціонерне товариство "Дніпровський металургійний комбінат") не здійснив оплату поставленого товару, то відповідно до умов п. 9.2., 9.3 Договору поставки № 17-0909-02 від 01.11.2017 позивач (Товариства з обмеженою відповідальністю "ОПТИМАЛ ТРЕЙД") має право на стягнення з відповідача пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення платежу за весь період існування заборгованості, що складає 832 094,61 грн. та штраф у розмірі 30% від вартості такої продукції, що складає 6 827 296,05 грн.

12.11.2018 Господарським судом Дніпропетровської області у справі № 904/4810/18 ухвалено рішення про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат" суми заборгованості на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОПТИМАЛ ТРЕЙД" за договором поставки № 17-0836-02 від 20.10.2017, в розмірі 116 344 272,55 грн , 3% річних від суми боргу за період з 10.09.2018 по 07.11.2018 в сумі 288 509,40 грн., пеню за період з 10.09.2018 по 07.11.2018 в розмірі 3 462 112,94 грн., штраф 34 903 281,76 грн. та судові витрати у розмірі 616 700,00 грн.; рішення суду набрало законної сили та станом на 14.02.2019 є чинним.

Рішенням суду встановлено, що Публічне акціонерне товариство "Дніпровський металургійний комбінат" неналежно виконало зобов'язання покупця за Договором поставки № 17-0836-02 від 20.10.2017 в частині здійснення оплати за поставлений товар, у зв'язку з чим виникла заборгованість у розмірі 4 152 881,41 доларів США, що станом на 06.11.2018 складає 116 344 272,55 грн. Враховуючи, що відповідач (Публічне акціонерне товариство "Дніпровський металургійний комбінат") не здійснив оплату поставленого товару, то відповідно до умов п. 9.2., 9.3 Договору поставки № 17-0836-02 від 20.10.2017 позивач (Товариства з обмеженою відповідальністю «ОПТИМАЛ ТРЕЙД») має право на стягнення з відповідача пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення платежу за весь період існування заборгованості, що складає 3 462 112,94 грн. та штрафу у розмірі 30% від вартості такої продукції, що складає 34 903 281,76 грн.

06.11.2018 Господарським судом Дніпропетровської області у справі №904/3656/18 ухвалено рішення про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОПТИМАЛ ТРЕЙД" суми заборгованості за договором поставки № 17-0836-02 від 20.10.2017, у розмірі 117 897 038,50 грн, 3% річних від суми боргу 639 991,40 грн. за період з 12.06.2018 по 10.10.2018, 7 574 287,87 грн. пені за період з 12.06.2018 по 10.10.2018, 35 369 111,55 грн. штрафу та судові витрати по справі у розмірі 616 700,00 грн; рішення суду набрало законної сили та станом на 14.02.2019 є чинним;

Рішенням суду встановлено, що Публічне акціонерне товариство "Дніпровський металургійний комбінат" неналежно виконало зобов'язання покупця за Договором поставки № 17-0836-02 від 20.10.2017 в частині здійснення оплати за поставлений товар, у зв'язку з чим виникла заборгованість у розмірі 4 198 397,18 доларів США, що станом на 10.10.2018 складає 117 897 038, 50 грн. Враховуючи, що відповідач (Публічне акціонерне товариство "Дніпровський металургійний комбінат") не здійснив оплату поставленого товару, то відповідно до умов п. 9.2., 9.3 Договору поставки № 17-0836-02 від 20.10.2017 позивач (Товариства з обмеженою відповідальністю "ОПТИМАЛ ТРЕЙД") має право на стягнення з відповідача пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення платежу за весь період існування заборгованості, що складає 7 574 287,87 грн. та штрафу у розмірі 30% від вартості такої продукції, що складає 35 369 111,55 грн.

06.11.2018 Господарським судом Дніпропетровської області у справі №904/3654/18 ухвалено рішення про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОПТИМАЛ ТРЕЙД" суми заборгованості за договором поставки № 18-0039-02 від 02.01.2018, у розмірі 145 008 919,77 грн, 3% річних від суми боргу 1 281 944,51 грн за період з 16.06.2018 року по 10.10.2018, 15 012 178,65 грн. пені за період з 16.06.2018 по 10.10.2018, 43 502 675,93 грн. штрафу та судові витрати по справі у розмірі 616700,00 грн; рішення суду набрало законної сили та станом на 14.02.2019 є чинним;

Рішенням суду встановлено, що Публічне акціонерне товариство "Дніпровський металургійний комбінат" неналежно виконало зобов'язання покупця за Договором поставки № 18-0039-02 від 02.01.2018, в частині здійснення оплати за поставлений товар, у зв'язку з чим виникла заборгованість у розмірі 5 130 339,21 доларів США, що станом на 10.10.2018 складає 145008919,77 грн. Враховуючи, що відповідач (Публічне акціонерне товариство "Дніпровський металургійний комбінат") не здійснив оплату поставленого товару, то відповідно до умов п. 9.2., 9.3 Договору поставки № 18-0039-02 від 02.01.2018 позивач (Товариства з обмеженою відповідальністю "ОПТИМАЛ ТРЕЙД") має право на стягнення з відповідача пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення платежу за весь період існування заборгованості, що складає 15012178,65 грн. та штрафу у розмірі 30% від вартості такої продукції, що складає 43502675,93 грн; рішення суду набрало законної сили та станом на 14.02.2019 є чинним.

06.11.2018 Господарським судом Дніпропетровської області у справі №904/3662/18 ухвалено рішення про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОПТИМАЛ ТРЕЙД" суми заборгованості за договором поставки № 17-0739-02 від 29.09.2017, у розмірі 987692475,11грн, 3% річних від суми боргу 5353454,36 грн за період з 27.06.2018 по 10.10.2018, 63278978,27 пені за період з 27.06.2018 по 10.10.2018, 493846237,55 грн. штрафу та судові витрати по справі у розмірі 616700,00 грн; рішення суду набрало законної сили та станом на 14.02.2019 є чинним;

Рішенням суду встановлено, що Публічне акціонерне товариство "Дніпровський металургійний комбінат" неналежно виконало зобов'язання покупця за Договором поставки № 17-0739-02 від 29.09.2017 в частині здійснення оплати за поставлений товар, у зв'язку з чим виникла заборгованість у розмірі 35172429,73 доларів США, що станом на 10.10.2018 складає 987692475,11 грн. Враховуючи, що відповідач (Публічне акціонерне товариство «Дніпровський металургійний комбінат») не здійснив оплату поставленого товару, то відповідно до умов п. 9.2., 9.3 Договору поставки № 17-0739-02 від 29.09.2017 позивач (Товариства з обмеженою відповідальністю "ОПТИМАЛ ТРЕЙД") має право на стягнення з відповідача пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення платежу за весь період існування заборгованості, що складає 63 278 978,27 грн., та штрафу у розмірі 30% від вартості такої продукції, що складає 493 846 237,55 грн.

09.10.2018 Господарським судом Дніпропетровської області у справі №904/3658/18 ухвалено рішення про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОПТИМАЛ ТРЕЙД" суми заборгованості за договором поставки № 17-0923-02 від 01.11.2017, у розмірі 387162810,25грн., пеню у розмірі 27409355,74 грн за період з 08.05.2018 по 08.10.2018, 3% річних у розмірі 2309825,18 грн за період з 08.05.2018 по 08.10.2018, штраф у розмірі 193581405,12 грн, 616 700,00грн. судового збору; рішення суду набрало законної сили та станом на 14.02.2019 є чинним.

Рішенням суду встановлено, що Публічне акціонерне товариство "Дніпровський металургійний комбінат" неналежно виконало зобов'язання покупця за Договором поставки № 17-0923-02 від 01.11.2017 в частині здійснення оплати за поставлений товар, у зв'язку з чим виникла заборгованість у розмірі 13 785 485,02 доларів США, що на 08.10.2018 складає 387 162 810,25 грн. Враховуючи, що відповідач (Публічне акціонерне товариство "Дніпровський металургійний комбінат") не здійснив оплату поставленого товару, то відповідно до умов п. 9.2., 9.3 Договору поставки № 17-0923-02 від 01.11.2017 позивач (Товариства з обмеженою відповідальністю "ОПТИМАЛ ТРЕЙД") має право на стягнення з відповідача пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення платежу за весь період існування заборгованості, що складає 27 409 355,74 грн. та штрафу у розмірі 30% від вартості такої продукції, що складає 193 581 405,21 грн.

09.10.2018 Господарським судом Дніпропетровської області у справі №904/3659/18 ухвалено рішення про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОПТИМАЛ ТРЕЙД" суми заборгованості за договором поставки № 17-0718-02 від 01.10.2017, у розмірі 40976496,92грн, пеню у розмірі 2046698,66 грн за період з 11.06.2018 по 04.09.2018, 3% річних у розмірі 175465,15грн. за період з 11.06.2018 по 04.09.2018, штраф у розмірі 12292949,07грн., 616700,00грн судового збору; рішення суду набрало законної сили та станом на 14.02.2019 є чинним.

Рішенням суду встановлено, що Публічне акціонерне товариство "Дніпровський металургійний комбінат" неналежно виконало зобов'язання покупця за Договором поставки № 17-0718-02 від 01.10.2017 в частині здійснення оплати за поставлений товар, у зв'язку з чим виникла заборгованість у розмірі 1 443 937,74 доларів США, що на 04.09.2018 складає 40 976 496,92 грн. Враховуючи, що відповідач (Публічне акціонерне товариство "Дніпровський металургійний комбінат") не здійснив оплату поставленого товару, то відповідно до умов п. 9.2., 9.3 Договору поставки № 17-0718-02 від 01.10.2017 позивач (Товариства з обмеженою відповідальністю "ОПТИМАЛ ТРЕЙД") має право на стягнення з відповідача пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення платежу за весь період існування заборгованості, що складає 2046698,66 грн. та штрафу у розмірі 30% від вартості такої продукції, що складає 12292949.07 грн.

31.07.2018 Господарським судом Дніпропетровської області у справі №904/1844/18 ухвалено рішення про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОПТИМАЛ ТРЕЙД" суми заборгованості за договором поставки № 18-0039-02 від 02.01.2018, у розмірі ,11 грн., 78 223 082,03 грн. пені за період з 29.01.2018 по 22.06.2018, 376974047,43 грн. штрафу, 6923 940,43 грн. 3% річних за період з 29.01.2018 по 22.06.2018, 616 700,00 грн. витрат зі сплати судового збору; рішення суду набрало законної сили та станом на 14.02.2019 є чинним.

Рішенням суду встановлено, що Публічне акціонерне товариство "Дніпровський металургійний комбінат" неналежно виконало зобов'язання покупця за Договором поставки № 18-0039-02 від 02.01.2018 в частині здійснення оплати за поставлений товар, у зв'язку з чим виникла заборгованість у розмірі 47 768 968,73 доларів США, що на 22.06.2018 складає 1 256 580 158,11 грн. Враховуючи, що відповідач (Публічне акціонерне товариство "Дніпровський металургійний комбінат") не здійснив оплату поставленого товару, то відповідно до умов п. 9.2., 9.3 Договору поставки № 18-0039-02 від 02.01.2018 позивач (Товариства з обмеженою відповідальністю "ОПТИМАЛ ТРЕЙД") має право на стягнення з відповідача пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення платежу за весь період існування заборгованості, що складає 78 223 082,03 грн. та штрафу у розмірі 30% від вартості такої продукції, що складає 376 974 047,43 грн

01.08.2018 Господарським судом Дніпропетровської області у справі №904/1886/18 ухвалено рішення про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОПТИМАЛ ТРЕЙД" суми заборгованості за договором поставки № 17-0910-02 від 01.11.2017, у розмірі 833230013,24 грн, 3% річних в сумі 7292271,95 грн за період з 04.12.2017 по 16.07.2018, пені у сумі 80833383,09 грн за період з 04.12.2017 по 16.07.2018, штраф у сумі 249969003,97 грн , витрати по сплаті судового збору у сумі 616700,00 грн; рішення суду набрало законної сили та станом на 14.02.2019 є чинним.

Рішенням суду встановлено, що Публічне акціонерне товариство "Дніпровський металургійний комбінат" неналежно виконало зобов'язання покупця за Договором поставки № 17-0910-02 від 01.11.2017, в частині здійснення оплати за поставлений товар, у зв'язку з чим виникла заборгованість у розмірі 16 432 647,58 доларів США, що на 22.06.2018 складає 429 029 671,69 грн. Враховуючи, що відповідач (Публічне акціонерне товариство "Дніпровський металургійний комбінат") не здійснив оплату поставленого товару, то відповідно до умов п. 9.2., 9.3 Договору поставки № 17-0910-02 від 01.11.2017 позивач (Товариства з обмеженою відповідальністю "ОПТИМАЛ ТРЕЙД") має право на стягнення з відповідача пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення платежу за весь період існування заборгованості, що складає 80833383,09 грн. та штрафу у розмірі 30% від вартості такої продукції, що складає 249 969 003,97 грн.

Загальна сума пені та штрафу, що стягнуті вищевказаними рішеннями суду, складає НОМЕР_1 грн 86 коп.

Матеріалами справи підтверджується, що ТОВ "Оптимал Трейд" (кредитор, на користь якого боржник повинен сплатити зазначені, крім інших, суми штрафу та пені) 02.01.2019 надав письмову згоду ПАТ "ДМК" на укладення договору про переведення боргу (заміни сторони у зобов'язані) між кредиторами, первісним боржником та ТОВ "Зета Інвест" (новим боржником) на загальну суму ,86 грн у відповідності до вимог статті 520 ЦК України (а.с. 19 т. 1).

04.01.2019 між ТОВ "Оптимал Трейд" (кредитор) ПАТ "Дніпровський металургійний комбінат" (первісний боржник) та ТОВ "Зета Інвест" (новий боржник) укладено договір № ЗІ-ОТ-19-01-04 про переведення боргу.

У пункті 1.1 договору зазначено, що цей договір направлений на регламентацію цивільних правовідносин, що виникли з приводу заміни у зобовязанні первісного боржника на нового боржника (переведення боргу) в порядку та на умовах, визначених даним договором та діючим законодавством України, у зобовязаннях, що виникли із договорів, вказаних в п.п. 1.2.1 - 1.2.10 даного договору, що укладені між первісним боржником та кредитором.

Згідно пункту 1.2 договору первісний боржник переводить на нового боржника борг у загальній сумі ,86 грн за договорами вказаними в п.п. 1.2.1 - 1.2.10 даного договору, що укладені між первісним боржником та кредитором, а новий боржник приймає на себе зобовязання первісного боржника за договорами вказаними в п.п. 1.2.1 - 1.2.10 даного договору на загальну суму ,86 грн.

Відповідно до п. п. 1.2.1.-1.2.10 договору, борг первісного боржника у сумі ,86 грн, що переводиться на нового боржника складається з наступних зобовязань:

· за договором поставки № 17-0923-02 від 01.11.2017, в частині зобовязань по сплаті пені, що нарахована за період з 03.10.2018 по 10.12.2018 у сумі 9 520 732,53 грн. та штрафу в розмірі 132 675 007,04 грн., що стягнуті з Первісного боржника на користь Кредитора рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 19.12.2018 у справі № 904/4928/18 (п.п. 1.2.1 Договору);

· за договором поставки № 17-0909-02 від 01.11.2017, в частині зобовязань по сплаті пені, що нарахована за період з 02.10.2018 по 25.11.2018 у сумі 832094,61 грн. та штрафу в розмірі 6827296,05 грн., що стягнуті з Первісного боржника на користь Кредитора рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 04.12.2018 у справі № 904/4808/18 (п.п. 1.2.2. Договору);

· за договором поставки № 17-0836-02 від 20.10.2017, в частині зобовязань по сплаті пені, що нарахована за період з 10.09.2018 по 07.11.2018 у сумі 3462112,94 грн. та штрафу в розмірі 34903281,76 грн., що стягнуті з Первісного боржника на користь Кредитора рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 12.11.2018 у справі № 904/4810/18 (п.п. 1.2.3. Договору);

· за договором № 17-0836-02 від 20.10.2017 в частині зобовязань по сплаті пені, що нарахована за період з 12.06.2018 по 10.10.2018 у сумі 7574287,87 грн. та штрафу в розмірі 35369111,55 грн., що стягнуті з Первісного боржника на користь Кредитора рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 06.11.2018 у справі № 904/3656/18 (п.п. 1.2.4. Договору);

· за договором поставки продукції № 18-0039-02 від 02.01.2018, в частині зобовязань по сплаті пені, що нарахована за період з 16.06.2018 по 10.10.2018 у сумі 15012178,65 грн. та штрафу в розмірі 43502675,93 грн., що стягнуті з Первісного боржника на користь Кредитора рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 06.11.2018 у справі № 904/3654/18 (п.п. 1.2.5. Договору);

· за договором № 17-0739-02 від 29.09.2017, в частині зобовязань по сплаті пені, що нарахована за період з 27.06.2018 по 10.10.2018 у сумі 63278978,27 грн. та штрафу в розмірі 493846237,55 грн., що стягнуті з Первісного боржника на користь Кредитора рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 06.11.2018 у справі № 904/3662/18 (п.п. 1.2.6. Договору);

· за договором поставки № 17-0923-02 від 01.11.2017 в частині зобовязань по сплаті пені, що нарахована за період з 08.05.2018 по 08.10.2018 у сумі 27409355,74 грн та штрафу в розмірі 193581405,12 грн., що стягнуті з Первісного боржника на користь Кредитора рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 09.10.2018 у справі № 904/3658/18 (п.п. 1.2.7. Договору);

· за договором поставки № 17-0718-02 від 01.10.2017 в частині зобовязань по сплаті пені, що нарахована за період з 11.06.2018 по 04.09.2018 у сумі 2046698,66 грн. та штрафу в розмірі 12292949,07 грн., що стягнуті з Первісного боржника на користь Кредитора рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 09.10.2018 у справі № 904/3659/18 (п.п. 1.2.8. Договору);

· за договором поставки № 18-0039-02 від 02.01.2018 в частині зобовязань по сплаті пені, що нарахована за період з 29.01.2018 по 22.06.2018 у сумі 78 223 082,03 грн та штрафу в розмірі 376974047,43 грн., що стягнуті з Первісного боржника на користь Кредитора рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 31.07.2018 у справі № 904/1844/18 (п.п. 1.2.9. Договору);

· за договором поставки № 17-0910-02 від 01.11.2017 в частині зобовязань по сплаті пені, що нарахована за період з 04.12.2017 по 16.07.2018 у сумі 80833383,09 грн. та штрафу в розмірі 249969003,97 грн., що стягнуті з Первісного боржника на користь Кредитора рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 01.08.2018 у справі № 904/1886/18 (п.п. 1.2.10. Договору).

Згідно з п.1.3 договору кредитор надає повну та безвідкличну згоду на переведення боргу та зобовязується прийняти виконання зобовязань від нового боржника.

Кредитор і первісний боржник підтверджують (гарантують) новому боржнику дійсність переведених за цим договором зобовязань. (п.1.4 договору).

Відповідно до п.1.5 договору моментом переходу (переведення) боргу від первісного боржника до нового боржника є дата підписання сторонами цього договору.

За умовами п.1.6 договору зобовязання первісного боржника перед кредитором по сплаті штрафів на загальну суму ,86 грн., що переводяться за цим договором, детальний перелік, яких вказаний у п.п.1.2.1-1.2.10. договору, вважаються припиненими з дати підписання сторонами цього договору.

Відповідно до п.2.1 договору про переведення боргу первісний боржник сплачує новому боржнику винагороду, у розмірі визначеному п.1.2 цього договору, а саме у розмірі: ,86 грн. Первісний боржник та новий боржник погодили еквівалент винагороди нового боржника в іноземній валюті, а саме в доларах Сполучених Штатів Америки (англ. United States dollar). Еквівалент винагороди нового боржника в доларах Сполучених Штатів Америки на дату підписання цього договору складає 67 903 297 доларів Сполучених Штатів Америки 21 центів за офіційним курсом Національного банку України на 04.01.2019 2751,1682 гривень за 100 доларів Сполучених Штатів Америки. Первісний боржник та новий боржник визначають грошове зобовязання первісного боржника перед новим боржником (винагороду), як еквівалент 67903297,21 доларів Сполучених Штатів Америки.

Згідно п.2.2 договору первісний боржник зобов'язаний оплатити новому боржнику еквівалент грошового зобов'язання (винагороди) в доларах Сполучених Штатів Америки протягом 2 (двох) робочих днів з моменту вступу в силу цього договору, шляхом перерахування грошових коштів у національній валюті України (гривні) на рахунок нового боржника, зазначений в цьому договорі. Сума винагороди, що підлягає сплаті у гривнях, визначається первісним боржником за офіційним курсом доларів Сполучених Штатів Америки, який встановлений Національним банком України на день здійснення платежу.

За змістом п.3.1 договору первісний боржник зобовязаний протягом 2 (двох) робочих днів з моменту вступу в силу цього договору передати новому боржнику оригінали та/або належним чином засвідченні копії всіх документів, що підтверджують право вимоги кредитора. Передача документів оформлюється актом прийому-передачі документів між первісним боржником і новим боржником, який підписується уповноваженими представниками і скріплюється печатками сторін.

Відповідно до п.3.3 договору новий боржник зобовязується виконати зобовязання первісного боржника перед кредитором на умовах основних договорів в розмірі визначеному в п.1.2 цього договору.

Згідно п.4.3 договору у разі несвоєчасного виконання своїх зобовязань за п.п.2.1-2.2 цього договору, первісний боржник зобовязаний оплатити новому боржнику штраф у розмірі 20% від суми невиконаного грошового зобовязання (еквівалент винагороди в доларах Сполучених Штатах Америки на дату підписання цього договору), що становить еквівалент 13580 659 доларів Сполучених Штатів Америки 44 центи. Первісний боржник зобовязаний самостійно сплатити штраф новому боржнику в день виникнення обставин несвоєчасного виконання грошового зобовязання первісного боржника за п.п.2.1-2.2 цього договору. Сума штрафу, що підлягає сплаті у гривнях визначається первісним боржником за офіційним курсом доларів Сполучених Штатів Америки, який встановлений Національним банком України на день здійснення платежу.

За умовами пункту 5.1 договору про переведення боргу цей договір вважається укладеним, вступає в силу з моменту його підписання уповноваженими представниками і скріплення печатками сторін і діє до завершення виконання сторонами зобов'язань за ним.

У пункті 5.2 договору сторони погодили, що строк позовної давності за всіма зобов'язаннями і вимогами сторін, що виникли на підставі договору та додаткових угод до нього, складає 5 (п'ять) років.

04.01.2019 між Публічним акціонерним товариства "Дніпровський металургійний комбінат" (первісний боржник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЗЕТА ІНВЕСТ" (новий боржник) підписаний акт прийому-передачі документів до договору про переведення боргу (заміни сторони у зобовязанні) №ЗІ-ОТ-19-01-04 від 04.01.2019, за умовами якого первісний боржник передав новому боржнику всі належним чином завірені копії документів, що підтверджують право вимоги кредитора (Товариства з обмеженою відповідальністю "Оптимал Трейд") за основними договорами, що існують на дату укладання договору, а також права, що можуть виникнути в подальшому, включаючи право вимоги виконання зобовязань за договором. (а.с. 21-22).

Посилаючись на невиконання ТОВ "Зета Інвест" (новим боржником) умов договору про переведення боргу (заміни сторони у зобов'язанні) № ЗІ-ОТ-19-01-04 від 04.01.2019 в частині оплати боргу ТОВ "Оптімал Трейд", ПАТ "ДМК" звернулось до суду з даним позовом про зобов'язання відповідача виконати в натурі грошове зобов'зання за договором.

Крім того, матеріали справи свідчать про те, що 09.01.2019 ТОВ "Зета Інвест" звернувся до ПАТ "ДМК" з вимогою виконати взяті на себе за договором № ЗІ-ОТ-19-01-04 від 04.01.2019 зобов'язання шляхом перерахування грошових коштів на рахунок № НОМЕР_2 винагороди, передбаченої п. 2.1 Договору та штрафу за неналежне виконання взятих на себе зобов'язань. передбаченого п. 4.3 Договору (а.с. 79 т. 1).

В матеріалах справи наявна відповідь ПАТ "ДМК" на вимогу, в якій 14.01.2019 ПАТ "ДМК" визнає взяті на себе зобов'язання щодо виплати винагороди та не заперечує щодо наявності правових підстав для сплати штрафу за неналежне виконання зобов'язань. Жодних заперечень щодо розмірів заборгованості та розміру штрафу ПАТ "ДМК" не висловив. (а.с. 78 т. 1).

Невиконання ПАТ "ДМК " умов договору про переведення боргу (заміни сторони у зобов'язанні) № ЗІ-ОТ-19-01-04 від 04.01.2019 стали підставою для звернення ТОВ "Зета інвест" із зустрічним позовом у даній справі.

Рішенням Господарського суду Донецької області від 14.02.2019 відмовлено у задоволенні первісного позову у повному обсязі. Задоволено зустрічний позов у повному обсязі.

В частині відмови у задоволенні первісного позову рішення обґрунтовано тим, що з моменту підписанням сторонами договору, а саме з 04.01.2019 зобовязання Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат" перед кредитором Товариством з обмеженою відповідальністю "Оптимал Трейд" по сплаті грошових зобов'язань в сумі ,86 грн. припинились внаслідок заміни первісного боржника у зобовязанні новим боржником - Товариством з обмеженою відповідальністю "ЗЕТА ІНВЕСТ".

При цьому припинення зобовязання позивача за договором про переведення боргу (заміни сторони у зобовязанні) №ЗІ-ОТ-19-01-04 від 04.01.2019 щодо сплати боргу у сумі ,86 грн. перед кредитором є безумовним та не залежить від виконання чи невиконання новим боржником вказаного зобовязання.

Таким чином, право вимагати від відповідача за первісним позовом виконання зобовязання щодо сплати боргу в сумі ,86 грн. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Оптимал Трейд" у розумінні ст. 509 Цивільного кодексу України, належить саме Товариству з обмеженою відповідальністю "Оптимал Трейд", оскільки останнє є кредитором у правовідносинах, що склалися внаслідок укладання договору про переведення боргу (заміни сторони у зобов'язанні) №ЗІ-ОТ-19-01-04 від 04.01.2019.

Також суд зазначив про те, що, ПАТ "ДМК" не надано будь-яких доказів, які б підтвердили порушення його прав внаслідок невиконання новим боржником зобовязань перед кредитором за спірним договором.

Згідно частини 1 статті 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до частини 1 статті 4 Господарського процесуального кодексу України, право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням (ч. 2 ст. 4 ГПК України). .

Стаття 5 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

У свою чергу, за змістом статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Отже, з огляду на наведені положення законодавства, необхідною умовою застосування судом певного способу захисту є наявність, доведена належними у розумінні статті 76 Господарського процесуального кодексу України доказами, певного суб'єктивного права (інтересу) у позивача та порушення (невизнання або оспорювання) цього права (інтересу) з боку відповідача.

У рішенні Конституційного Суду України №18-рп/2004 від 01.12.2004 (справа про охоронюваний законом інтерес) визначено поняття "охоронюваний законом інтерес", що вживається у логічно-смисловому зв'язку з поняттям «права», яке треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Конституційний Суд України у вказаному рішенні зазначає, що види і зміст охоронюваних законом інтересів, що перебувають у логічно-смисловому зв'язку з поняттям "права" як правило не визначаються у статтях закону, а тому фактично є правоохоронюваними. Охоронюваний законом інтерес перебуває під захистом не тільки закону, а й об'єктивного права в цілому, що панує у суспільстві, зокрема, справедливості, оскільки інтерес у вузькому розумінні зумовлюється загальним змістом такого права та є його складовою.

Слід зазначити, що до господарського суду має право звернутись кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено чи оспорюється. Тобто в контексті цієї норми має значення лише суб'єктивне уявлення особи про те, що її право чи законний інтерес потребує захисту.

Разом з тим, на позивача покладений обов'язок обґрунтувати суду свої вимоги поданими до суду доказами, тобто, довести, що права та інтереси позивача дійсно порушуються, оспорюються чи не визнаються, а тому потребують захисту.

Аналіз наведених вище норм дає підстави для висновку, що підставою для звернення до суду є наявність порушеного права (охоронюваного законом інтересу), і таке звернення здійснюється особою, котрій це право належить, і саме з метою його захисту. Відсутність обставин, які б підтверджували наявність порушення права особи, за захистом якого вона звернулася, чи охоронюваного законом інтересу, є підставою для відмови у задоволенні такого позову.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд України в постанові від 21.10.2015 у справі №3-649гс15.

Таким чином, встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб'єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, про захист яких подано позов, суд з'ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.

За твердженням апелянта, ПАТ "ДМК" як сторона договору про переведення боргу (заміни сторони у зобов'язанні) від 04.01.2019 № ЗІ-ОТ-19-01-04, має право вимагати від ТОВ "Зета Інвест" виконання зобовязання щодо сплати боргу на користь третьої особи, оскільки у випадку неналежного виконання відповідачем цих зобовязань кредитор матиме право вимагати виконання грошового зобовязання від ПАТ "ДМК".

Проте, апеляційний господарський суд вважає необґрунтованими такі посилання апелянта, з огляду на наступне.

Статтею 174 Господарського кодексу України передбачено, що однією з підстав виникнення господарських зобов'язань є укладення господарського договору та інших угод. Зі змістом зазначеної норми кореспондуються приписи частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, відповідно до яких підставами виникнення цивільних прав і обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

У частині першій статті 510 Цивільного кодексу України встановлено, що сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор.

Отже, зобов'язання є правовідношенням між конкретно визначеними особами - сторонами зобов'язання.

Чинне цивільне законодавство передбачає можливість заміни сторін у зобов'язанні, однак встановлює певні обмеження свободи розсуду учасників відповідних правовідносин з метою запобігання порушенню балансу інтересів цих осіб.

Зокрема, заміна кредитора за загальним правилом здійснюється без попередньої згоди боржника, оскільки не впливає на правове становище боржника, для якого неважливо, яка саме особа має здійснити виконання, зокрема, сплатити кошти (статті 512, 516 ЦК України).

Разом із тим закон встановлює обмеження на заміну боржника у зобов'язанні поза волею кредитора.

Згідно зі статтею 520 Цивільного кодексу України боржник у зобов'язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом.

Норма статті 520 Цивільного кодексу України має на меті убезпечити кредитора від непередбачуваного та неочікуваного ризику невиконання зобов'язання внаслідок заміни особи боржника.

Необхідність отримання згоди кредитора на переведення боргу зумовлена тим, що особа боржника завжди має істотне значення для кредитора. Вступаючи у договірні відносини, кредитор розраховував на отримання виконання з огляду на якості конкретного боржника (здатність виконати обов'язок, платоспроможність, наявність у боржника майна тощо).

Отже, для заміни боржника у зобов'язанні необхідна воля кредитора щодо відсутності заперечень проти покладення обов'язку первісного боржника на іншу особу.

Чинним законодавством встановлено лише форму правочину щодо заміни боржника у зобов'язанні - цей правочин вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання (статті 513, 521 ЦК України). Водночас форми надання згоди кредитором щодо заміни боржника у зобов'язанні законом не передбачено.

Наведене дає підстави для висновку про те, що для заміни боржника у зобов'язанні істотне значення має не форма виразу волі кредитора, а наявність відповідної волі, що і вимагається згідно з приписами статті 520 ЦК України (Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 26.04.2017 року у справі №922/1029/16, Верховного Суду від 11.04.2018 у справі №918/600/15).

Судова колегія вважає за необхідне зазначити, що при заміні боржника відбувається переведення боргу на нового боржника, а первісний боржник вибуває із зобов'язання.

Предметом переведення боргу є юридичний обов'язок майнового характеру, що входить до змісту зобов'язання між первісним боржником і кредитором та може полягати у сплаті коштів, передачі майна, виконанні робіт, наданні послуг тощо.

Наслідком переведення боргу є заміна боржника у зобов'язанні. При цьому самий зміст зобов'язання і правове становище боржника залишаються незмінними, а тому новий боржник у зобов'язанні має право висунути проти вимоги кредитора всі заперечення, що ґрунтуються на відносинах між кредитором і первісним боржником (ст. 522 ЦК України).

При переведенні боргу волевиявлення первісного і нового боржника протилежно спрямовані і мають зустрічний характер, що є характерним для договірних відносин.

З огляду на викладене, для того щоб передати свій майновий обов'язок у зобов'язанні іншій особі, необхідно укласти з нею самостійний договір про переведення боргу. І до того ж отримати на це згоду кредитора у зобов'язанні, якщо інше не передбачено законом.

Переведений на іншу особу (нового боржника) борг не залежить від тих відносин, які існують (існували) між ним і первісним боржником, а отже, первісний боржник може передавати свій майновий обов'язок у зобов'язанні іншій особі в силу різних обставин.

Враховуючи вищевикладене, заміна боржника в зобов'язанні (переведення боргу) - це така конструкція, що передбачає перехід від первісного боржника до нового боржника зобов'язання (обов'язків, що складають його зміст) та відповідальності за його виконання.

Зокрема, цим заміна боржника (переведення боргу) відрізняється від покладення виконання зобов'язання третю особу (ст. 528) Цивільного кодексу України), оскільки при покладенні обов'язків на третю особу відповідальним залишається боржник.

З матеріалів справи вбачається, що при укладенні договору про переведення боргу (заміну сторони у зобовязанні) від 04.01.2019 №ЗІ-ОТ-19-01-04 сторони дійшли згоди замінити первісного боржника за договорами вказаними в п.п. 1.2.1 - 1.2.10 даного договору, що укладені між первісним боржником та кредитором, на нового боржника.

Враховуючи вищенаведені положення чинного законодавства та умови договору, апеляційний господарський суд зазначає, що зобовязання ПАТ "ДМК" щодо сплати боргу в розмірі ,86 грн на користь ТОВ "Оптимал Трейд" та відповідальність за його виконання перейшло до нового боржника, а отже, невиконання або неналежне виконання новим боржником цього грошового зобовязання жодним чином не може вплинути на права або інтереси ПАТ "ДМК", незалежно від того, що останній є стороною договору про переведення боргу про переведення боргу (заміну сторони у зобовязанні) від 04.01.2019 №ЗІ-ОТ-19-01-04.

Відповідно до ст. ст. 73, 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За таких обставин, оскільки ПАТ "ДМК" належними та допустимими доказами в розумінні ст.ст. 76, 77 ГПК України не доведено факту порушення або невизнання відповідачем його прав або охоронюваних законом інтересів, апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що вимоги первісного позову про зобовязання ТОВ "Зета Інвест" виконати в натурі грошове зобовязання за договором про переведення боргу (заміни боржника у зобовязанні) від 04.01.2019 №ЗІ-ОТ-19-01-04 шляхом сплати на користь ТОВ "Оптимал Трейд" боргу у розмірі ,86 грн, є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Східний апеляційний господарський суд також погоджується з висновком Господарського суду Донецької області про те, що подання позову на користь третьої особи (про обовязок сплатити борг) здійснено поза межами повноважень ПАТ "ДМК" та свідчить про безпідставне визначення в заявленому позові себе в якості позивача, оскільки в межах даного позову ПАТ "ДМК" вимог на свою користь не висувало, зважаючи на наступне.

Оскільки зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку, то право вимагати від ТОВ "Зета Інвест" виконання грошового зобовязання за договором про переведення боргу належить ТОВ "Оптимал Трейд".

Тобто, подання ПАТ "ДМК" позову про спонукання ТОВ "Зета Інвест" до виконання зобовязання за договором про переведення боргу (заміни боржника у зобовязанні) від 04.01.2019 шляхом сплати на користь ТОВ "Оптимал Трейд" боргу у розмірі ,86 грн фактично є зверненням позивача до господарського суду в інтересах третьої особи.

Відповідно до частини 3 статті 4 Господарського процесуального кодексу України до господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб (ч.3 ст. 4 ГПК України).

Згідно частин 1, 2 статті 53 Господарського процесуального кодексу України у випадках, встановлених законом, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи можуть звертатися до суду в інтересах інших осіб, державних чи суспільних інтересах та брати участь у цих справах.

Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, які звертаються до суду за захистом прав і інтересів інших осіб, повинні надати суду документи, які підтверджують наявність передбачених законом підстав для звернення до суду в інтересах таких осіб.

Відповідно до частини 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, що мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції вважає правильним висновок суду місцевого господарського суду про безпідставність і необґрунтованість первісних позовних вимог та відсутність правових підстав для задоволення первісного позову.

З оскаржуваного рішення вбачається, що задовольняючи зустрічні позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що строк виконання зобов'язань ТОВ "ДМК" перед ТОВ "Зета Інвест" за договором від 04.01.2019 настав, доказів виконання зобов'язання ТОВ "ДМК" не надав.

Апеляційний господарський суд вважає правомірними та обґрунтованими висновок місцевого господарського суду про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог за зустрічним позовом з огляду на таке.

Укладений між сторонами договір про переведення боргу (заміну сторони у зобовязанні) від 30.07.2018 №ЗІ-ДКХЗ-18-07-30, який у розумінні ст.ст.173, 174 Господарського кодексу України та ст. ст. 11, 509 Цивільного кодексу України є належною підставою для виникнення у його сторін кореспондуючих прав і обов'язків, спірні правовідносини щодо виконання зобовязань регламентуються нормами Господарського кодексу України та Цивільного кодексу України.

Статтею 202 Цивільного кодексу України закріплено загальне поняття правочину, яким є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до статті 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 Господарського кодексу України).

Згідно з частиною 1 статті 175 Господарського кодексу України майново- господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

За приписами статей 525 та 526 вказаного Кодексу одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

За переведення боргу первісний боржник сплачує новому боржнику винагороду, що дорівнює боргу в розмірі визначеному пунктом 1.2 цього договору, а саме у розмірі НОМЕР_1, 86 грн., сторони погодили еквівалент винагороди нового боржника в іноземній валюті, що складає 67903297 доларів США 21 цент; первісний боржник зобовязаний оплатити новому боржнику еквівалент грошового зобовязання (винагороди) в доларах США протягом 2 (двох) робочих днів з моменту вступу в силу цього договору.

Проте, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження виконання ПАТ "ДМК" вказаного зобовязання в строк та у розмірі встановлених договором. Факт несплати визначеної в договорі винагороди не заперечується ПАТ "ДМК".

З огляду на вищенаведене, колегія суддів вважає правомірним висновок суду першої інстанції про наявність у ПАТ "ДМК" перед ТОВ "Зета Інвест" заборгованості зі сплати винагороди.

Положеннями статті 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Частиною 2 статті 217 Господарського кодексу України передбачено, що у сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції та адміністративно-господарські санкції.

Частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно з вимогами статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

За змістом положень частини четвертої статті 231 Господарського кодексу України розмір санкцій може бути встановлений договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Як вже було зазначено, згідно пункту 4.3 договору про переведення боргу у разі несвоєчасного виконання своїх зобовязань за пунктами 2.1-2.2 цього договору, первісний боржник зобовязаний сплатити новому боржнику штраф у розмірі 20% від суми невиконаного грошового зобовязання.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний господарський суд погоджується з висновком місцевого господарського суду щодо порушення відповідачем зобовязань за договором в частині сплати винагороди у встановленому договором розмірі та визначений строк.

Розмір заявлених до стягнення вимог відповідає обставинам справи, умовам договору, підтверджений належними доказами та не заперечується сторонами.

З огляду на вищевикладені обставини, приписи чинного законодавства, враховуючи доведеність факту невиконання первісним боржником своїх зобовязань за п.п. 2.1. 2.2. договору, визнання ним наявності боргу, встановивши правильність нарахування заявленої до стягнення суми боргу у розмірі ,08 грн та суми штрафу в сумі 377407843,16 грн, апеляційний господарський суд вважає зустрічні позовні вимоги законними та обґрунтованими, доведеними наявними в матеріалах справи належними та допустимими доказами.

Апеляційний господарський суд вважає безпідставними доводи заявника апеляційної скарги про нікчемність п. 2.1 договору про переведення боргу, з урахуванням наступного.

Підставою недійсності правочину відповідно до статті 215 ЦК України є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин)

Зазначена норма кореспондується з положеннями частини першої статті 207 ГК України, якою передбачено, що господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Статтею 203 ЦК України визначаються загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину.

Так, частинами 1-3, 5 та 6 статті 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Питання визнання правочинів недійсними частково урегульовано статтею 217 ЦК України, відповідно до якої недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини. Тобто, договір не може бути визнаний недійсним в частині його істотних умов, оскільки без них договір не може бути укладеним.

Відповідно до положень статті 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Тобто, в силу припису наведеної статті правомірність правочину презюмується і обов'язок доведення наявності обставин, з якими закон пов'язує визнання господарським судом оспорюваного правочину недійсним, покладається на позивача.

На думку апелянта, погоджена сторонами в п. 2.1. договору умова виплати винагороди первісним боржником новому боржнику не відповідає приписам чинного законодавства, зокрема приписам ст. 520 Цивільного кодексу України, яка не передбачає оплати за переведення боргу.

Однак, апеляційний господарський суд вважає безпідставними такі твердження апелянта, оскільки за приписами статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. До договорів, що укладаються більш як двома сторонами (багатосторонні договори), застосовуються загальні положення про договір, якщо це не суперечить багатосторонньому характеру цих договорів. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України).

Згідно частини першої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до статті 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно частини 4 статті 179 Господарського кодексу України при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, якщо не суперечать законодавству.

Свобода договору означає можливість сторін вільно визначати зміст договору, який вони укладають і формувати його конкретні умови.

Статтею 6 Цивільного кодексу України передбачено право сторін укласти договір, який не передбачено актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства; сторони мають право відступити в договорі від положень актів цивільного законодавства та врегулювати свої відносини на власний розсуд; сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або суті правовідносин сторін.

Як вірно зазначив суд першої інстанції, погодження сторонами умов щодо виплати винагороди (п. 2.1. договору) не суперечить чинному законодавству, оскільки останнім не встановлено заборону на узгодження сторонами правочину щодо заміни боржника умов отримання винагороди новим боржником від первісного боржника.

Зважаючи на наведене, апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що оскаржуване рішення місцевого господарського суду законне, обґрунтоване, постановлене при належному, повному та об'єктивному дослідженні обставин справи та вірному застосуванні норм матеріального і процесуального права; доводи апеляційної скарги не знайшли підтвердження в матеріалах справи, тому її вимоги залишаються без задоволення, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду - без змін.

Враховуючи те, що суд дійшов висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги витрати апелянта у вигляді сплаченого судового збору за звернення з апеляційною скаргою покладаються на апелянта відповідно до положень статті 129 ГПК України.

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ПАТ "Дніпровський металургійний комбінат" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Донецької області від 14.02.2019 у справі № 905/198/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження постанови апеляційного господарського суду встановлені статтями 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 12/04/2019

Головуючий суддя І.А. Шутенко

Суддя Т.Д. Геза

Суддя Л.М. Здоровко