ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"26" березня 2019 р. Справа№ 911/795/17
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого: Михальської Ю.Б.
суддів: Скрипки І.М.
Разіної Т.І.

секретар судового засідання: Ніконенко Ю.А.
за участю представників: згідно протоколу судового засідання від 26.03.2019,

розглянувши апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1
на ухвалу Господарського суду Київської області від 10.12.2018
у справі №911/795/17 (суддя Рябцева О.О.)
за позовом Військової частини НОМЕР_1
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гарант Ойл Групп»»
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вастон»
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Міністерство оборони України
про про усунення перешкод у користуванні майном
за участю Військової прокуратури Дарницького гарнізону Центрального регіону України

В С Т А Н О В И В :

Військова частина НОМЕР_1 (далі, позивач) звернулась до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гарант Ойл Групп» (далі, відповідач) про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та розташованим на ній рухомим та нерухомим майном.
Рішенням Господарського суду Київської області від 05.04.2017 у справі №911/795/17 позов задоволено повністю; усунуто перешкоди у користуванні військовою частиною НОМЕР_1 своєю земельною ділянкою та розташованим на ній рухомим та нерухомим майном складу ПММ №2 шляхом: зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Гарант Ойл Групп» вивезти з земельної ділянки Військової частини НОМЕР_1 (Міністерства оборони України), на якій розташований, в тому числі склад ПММ № 2 наступне майно: літній душ - 1 шт.; будівля туалет - 1 шт.; резервуар сталевий Р-60 - 3 шт.; ємність 2,8м3 (металобрухт) - 1 шт.; пункт видачі пального (БАЗС) - 3 шт.; стремянка для обслуговування літака - 1 шт.; МАЗ-5337 (АЦ-9) д/н 01383 КВ - 1 шт.; ПД-6,7 - 1 шт.; ПЦ-6,7 д/н НОМЕР_2 - 1 шт.; кабіна МАЗ-543208 - 1 шт.; МАЗ-5334 (ТЗА-7,5) д/н НОМЕР_3 - 1 шт.; двигун автомобільний (розібраний) - 2 шт.; шафа металева - 1шт.; бензовоз ГАЗ-53 д/н НОМЕР_4 - 1шт.; металобрухт близько 2000 кг.; лічильник ЛЖ-100-10. - 1 шт.; вагончик побутовий на шасі - 2 шт.; зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Гарант Ойл Групп» привести земельну ділянку Військової частини НОМЕР_1 (Міністерства оборони України) у попередній стан, а саме до укладення договору № 52-с/2003/ГоловКЕУ від 26.05.2003 року в частині будівництва будівлі КПП - 1 шт., будівлі операторної - 1шт., пожежної водойми ПВ-100 - 2 шт. та стягнуто із відповідача 1600, 00 грн. судового збору.
Постановою Київського апеляційного господарського суду від 23.11.2017 зазначене рішення господарського суду Київської області скасовано; в позові відмовлено повністю.
Постановою Верховного Суду від 21.02.2018 рішення Господарського суду Київської області від 05.04.2017 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 23.11.2017 у справі №911/795/17 скасовано та справу направлено на новий розгляд до Господарського суду Київської області.
Під час нового розгляду справи позивачем 07.12.2018 було подано до Господарського суду Київської області заяву про забезпечення позову, у якій останній просив суд забезпечити позов військової частини НОМЕР_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гарант Ойл Групп» по справі №911/795/17 шляхом: встановлення відповідачу, ТОВ «Гарант Ойл Групп» заборони вчиняти дії, пов`язані з проведенням технічної інвентаризації нерухомого майна (будівлі КПП 1 шт.,будівлі операторної 1 шт., пожежної водойми ПВ-100 2 шт.), що знаходиться за адресою: військова частина НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 , склад ПММ № 2; встановлення відповідачу ТОВ «Гарант Ойл Групп» заборони вчиняти дії, пов`язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно (будівля КПП 1 шт., будівля операторної 1 шт., пожежна водойма ПВ-100 2 шт.), що знаходиться за адресою: військова частина НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 , склад ПММ № 2.
В обґрунтування поданої заяви заявник вказує на те, що невжиття вищевказаних заходів забезпечення позову ускладнить виконання рішення суду у справі в майбутньому, оскільки Військова частина НОМЕР_1 буде змушена звертатися у встановленому законодавством порядку щодо скасування державної реєстрації прав на майно, що є предметом спору у справі №911/795/17.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 10.12.2018 у справі №911/795/17 відмовлено Військовій частині НОМЕР_1 у задоволенні заяви №350/133130/865пс від 03.12.2018 про забезпечення позову у справі №911/795/17.
Ухвала суду мотивована тим, що відсутні передбачені статтею 136 Господарського процесуального кодексу України підстави для вжиття заходів забезпечення позову, про які просить позивач у своїй заяві, оскільки заявником не доведено, що відповідач звернувся до КП «Бориспільське БТІ» з проханням виготовити технічний паспорт саме на об`єкт нерухомості, що стосується предмету позову у даній справі, тобто на майно, яке позивач просить суд зобов`язати відповідача вивезти з земельної ділянки військової частини НОМЕР_1 .
Не погодившись з прийнятою ухвалою, Військова частина НОМЕР_1 звернулася до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, відповідно до якої просить ухвалу Господарського суду Київської області від 10.12.2018 у справі №911/795/17 скасувати та ухвалити нове рішення, яким заяву про забезпечення позову задовольнити. До апеляційної скарги апелянтом також було додане клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Київської області від 10.12.2018 у справі №911/795/17, оскільки оскаржувану ухвалу, як зазначає апелянт, було отримано засобами поштового зв`язку 19.12.2018, а тому апелянт має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції ухвалено судове рішення без додержання норм матеріального і процесуального права.
Скаржник, посилаючись на матеріали проведеної комісією Військової частини НОМЕР_1 позапланової інвентаризації, службового розслідування, зазначає, що іншого невійськового майна, крім виявленого комісією та належного позивачу, на території складу ПММ №2 Військової частини НОМЕР_1 не виявлено. Відтак відповідач, укладаючи із Бориспільським БТІ Договір №367 від 18.04.2017, мав на меті провести інвентаризацію нерухомого майна, що належить саме позивачу, а тому висновки суду першої інстанції з цього приводу є необґрунтованими.
Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.01.2019 справу №911/795/17 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Михальська Ю.Б., судді: Тищенко А.І., Разіна Т.І.
24.01.2019 суддею Тищенко А.І. заявлено самовідвід від розгляду апеляційної скарги Військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Господарського суду Київської області від 10.12.2018 у справі №911/795/17.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.01.2019 (головуючий суддя Михальська Ю.Б., судді: Тищенко А.І., Разіна Т.І.) заяву судді Північного апеляційного господарського суду Тищенко А.І. про самовідвід від розгляду апеляційної скарги Військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Господарського суду Київської області від 10.12.2018 у справі №911/795/17 задоволено.
Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 25.01.2019 №09.1-08/393/19, у зв`язку із вищевикладеним, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи.
Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.01.2019 справу апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 у справі №911/795/17 передано на розгляд колегії суддів у складі головуючий суддя: Михальська Ю.Б., судді: Разіна Т.І., Скрипка І.М.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.01.2019 у справі №911/795/17 апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Господарського суду Київської області від 10.12.2018 у справі №911/795/17 залишено без руху.
Після усунення недоліків апеляційної скарги, про які було зазначено у вказаній ухвалі, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.02.2019 поновлено Військовій частині НОМЕР_1 пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Київської області від 10.12.2018 у справі №911/795/17, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Господарського суду Київської області від 10.12.2018 у справі №911/795/17, призначено до розгляду апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Господарського суду Київської області від 10.12.2018 у справі №911/795/17 на 26.03.2019.
25.03.2019 від відповідача через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому відповідач просив суду залишити оскаржену ухвалу суду без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Відповідач у відзиві наголосив на тому, що позивач, подаючи заяву про вжиття заходів забезпечення позову, приховав від суду обставину законного перебування на спірній земельній ділянці власного, відмінного від майна позивача, нерухомого та рухомого майна ТОВ «Гарант Ойл Групп».
У судове засідання 26.03.2019 з`явився представник відповідача.
Представники позивача, третіх осіб та прокуратури у судове засідання, призначене на 26.03.2019, не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином.
Колегія суддів, враховуючи, що вказані учасники справи були належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання у даній справі та з огляду на процесуальній строки розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду, ухвалила розглядати апеляційну скаргу за відсутності їх представників, оскільки згідно з частиною 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти доводів апеляційної скарги позивача, просив залишити оскаржену ухвалу суду без змін.
Відповідно до частини 1 статті 270 Господарського процесуального кодексу України в суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.
Згідно частини 1 статті 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
Згідно статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Суд апеляційної інстанції, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, дійшов висновку щодо відсутності підстав для скасування ухвали Господарського суду Київської області від 10.12.2018 у даній справі та підстав для задоволення апеляційної скарги позивача з огляду на наступне.
Військова частина НОМЕР_1 , звертаючись 07.12.2018 до суду із заявою про вжиття заходів забезпечення позову, в її обґрунтування посилається на те, що їй стало відомо, що 16.03.2018 за вих. № 61 Товариство з обмеженою відповідальністю «Ю.С.А.» (на даний час ТОВ «Гарант Ойл Групп») звернулося до Комунального підприємства «Бориспільське бюро технічної інвентаризації» з проханням щодо виготовлення технічного паспорту на об`єкт нерухомості, побудований ТОВ «Ю.С.А.» (на даний час ТОВ «Гарант Ойл Групп») та введений в експлуатацію Актом введення в експлуатацію від 03.04.2004. Крім того, як зазначає позивач, йому також відомо, що 18.04.2017 між Комунальним підприємством «Бориспільське БТІ» (виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ю.С.А.» (на даний час ТОВ «Гарант Ойл Групп») (замовник) укладено Договір №367, відповідно до умов якого Бориспільське БТІ прийняло на себе обов`язки виконати роботи згідно замовлення №367 від 18.04.2017.
До заяви про забезпечення позову позивачем було додано копію Договору №367 від 18.04.2017 та копію прохання №61 від16.03.2018 відповідача до КП «Бориспільське БТІ» про виготовлення технічного паспорту на об`єкт нерухомості.
Враховуючи вищевикладене, позивач зазначає, що проведення технічної інвентаризації нерухомого майна (будівлі КПП 1 шт., будівлі операторної 1 шт., пожежної водойми ПВ 100 2 шт.), що знаходиться за адресою: м. Бориспіль, Київська область, вул. Соцмістечко, 1, склад ПММ №2 військової частини НОМЕР_1 та державна реєстрація речових прав на вищезазначене нерухоме майно ускладнить виконання рішення суду по справі №911/795/17 в майбутньому, оскільки військова частина НОМЕР_1 буде змушена звертатися у встановленому законодавством порядку щодо скасування державної реєстрації прав на майно, що є предметом спору в справі №911/795/17.
Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення заяви позивача про вжиття заходів забезпечення позову та не приймає до уваги доводи скаржника з цього приводу, враховуючи наступне.
Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.
За змістом вищезазначеної статті заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду.
Згідно з приписами частини 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується:
1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;
2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;
3) встановленням обов`язку вчинити певні дії;
4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання;
5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;
6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту;
7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору;
8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності;
9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;
10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.
Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову (частина 3 статті 137 Господарського процесуального кодексу України).
Заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду.
Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.
У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників справи; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даної справи.
Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо).
Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.
Колегією суддів встановлено, що предметом позову у даній справі є усунення перешкод у користуванні військовою частиною НОМЕР_1 своєю земельною ділянкою та розташованим на ній рухомим та нерухомим майном складу ПММ №2 шляхом: зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Гарант Ойл Групп» вивезти з земельної ділянки Військової частини НОМЕР_1 (Міністерства оборони України), на якій розташований, в тому числі склад ПММ №2 наступне майно:
- літній душ - 1 шт.;
- будівля туалет - 1 шт.;
- резервуар сталевий Р-60 - 3 шт.;
- ємність 2,8м3 (металобрухт) - 1 шт.;
- пункт видачі пального (БАЗС) - 3 шт.;
- стремянка для обслуговування літака - 1 шт.;
- МАЗ-5337 (АЦ-9) д/н 01383 КВ - 1 шт.;
- ПД-6,7 - 1 шт.;
- ПЦ-6,7 д/н НОМЕР_2 - 1 шт.;
- кабіна МАЗ-543208 - 1 шт.;
- МАЗ-5334 (ТЗА-7,5) д/н НОМЕР_3 - 1 шт.;
- двигун автомобільний (розібраний) - 2 шт.;
- шафа металева - 1шт.;
- бензовоз ГАЗ-53 д/н НОМЕР_4 - 1шт.;
- металобрухт близько 2000 кг.;
- лічильник ЛЖ-100-10. - 1 шт.;
- вагончик побутовий на шасі - 2 шт.;
та зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Гарант Ойл Групп» привести земельну ділянку Військової частини НОМЕР_1 (Міністерства оборони України) у попередній стан, а саме до укладення договору № 52-с/2003/ГоловКЕУ від 26.05.2003 року в частині будівництва будівлі КПП - 1 шт., будівлі операторної - 1шт., пожежної водойми ПВ-100 - 2 шт.
Водночас позивач, звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, просить суд встановити відповідачу заборону вчиняти дії, пов`язані з проведенням технічної інвентаризації нерухомого майна (будівлі КПП 1 шт.,будівлі операторної 1 шт., пожежної водойми ПВ-100 2 шт.), що знаходиться за адресою: військова частина НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 , склад ПММ №2 та встановити відповідачу заборону вчиняти дії, пов`язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно (будівля КПП 1 шт., будівля операторної 1 шт., пожежна водойма ПВ -100 2 шт.), що знаходиться за адресою: військова частина НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 , склад ПММ № 2, посилаючись при цьому на те, що проведення технічної інвентаризації нерухомого майна та державна реєстрація речових прав на вищезазначене майно, ускладнить виконання рішення суду по справі №911/795/17 в майбутньому, оскільки військова частина НОМЕР_1 буде змушена звертатися у встановленому законодавством порядку щодо скасування державної реєстрації прав на майно, що є предметом спору по справі №911/795/17.
Однак, як вірно зазначив суд першої інстанції, позивачем не надано суду доказів, які підтверджували б наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування заявлених позивачем заходів забезпечення позову у даній справі, оскільки з доданих позивачем до заяви про забезпечення позову копій договору №367 від 18.04.2017, укладеного між відповідачем та КП «Бориспільська БТІ», та прохання №61 від 16.03.2018 відповідача до КП «Бориспільське БТІ» про виготовлення технічного паспорту на об`єкт нерухомості не вбачається, що відповідач звернувся до КП «Бориспільське БТІ» з проханням виготовити технічний паспорт саме на об`єкт нерухомості, що стосується предмету позову у даній справі, тобто на майно, яке позивач просить суд зобов`язати відповідача вивезти з земельної ділянки Військової частини НОМЕР_1 , перелік якого наведено вище.
Перелік майна, з приводу якого відповідачем укладено договір про технічну інвентаризацію, не фігурує у переліку майна, звільнення земельної ділянки від якого подано позов у даній справі.
Отже, позивачем не доведено адекватності вжиття заходів до забезпечення позову, про які він просить, вимогам, на забезпечення яких вони вживаються.
З огляду на зазначене, безпідставними є також посилання позивача на той факт, що проведення технічної інвентаризації нерухомого майна (будівлі КПП 1 шт.,будівлі операторної 1 шт., пожежної водойми ПВ-100 2 шт.), що знаходиться за адресою: військова частина НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 , склад ПММ № 2, та державна реєстрація речових прав на вищезазначене майно, ускладнить виконання рішення суду у справі №911/795/17 у разі задоволення позову.
Обставини, на які посилаються сторони в апеляційній скарзі та відзиві на неї (стосовно наявності на спірній земельній ділянці майна відповідача та законності його розташування на ній) стосуються вирішення спору по суті, а тому не можуть бути оцінені судом на стадії розгляду заяви про вжиття заходів забезпечення позову та перегляду судом апеляційної інстанції оскарженої позивачем ухвали.
Враховуючи вищевстановлені обставини справи, суд не вбачає наявності зв`язку між заявленими позивачем заходами забезпечення позову і предметом спору, співмірність та адекватність заходів із позовними вимогами.
З огляду на зазначене, виходячи з вимог процесуального закону, який регулює підстави забезпечення позову та заходи забезпечення позову, зокрема, з вимог статей 136, 137 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість відмови судом першої інстанції у задоволенні поданої позивачем заяви про забезпечення позову та, відповідно, законність прийнятої судом першої інстанції ухвали від 10.12.2018.
Заперечення скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки не спростовують висновків суду першої інстанції.
Відповідно до частин 1, 3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Згідно статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Згідно статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду вважає апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, ухвала Господарського суду Київської області від 10.12.2018 у даній справі підлягає залишенню без змін.
Судові витрати за подання зазначеної апеляційної скарги згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на скаржника.
Керуючись статтями 129, 255, 269, 270, 271, 273, пунктом 1 частини 1 статті 275, статтями 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Господарського суду Київської області від 10.12.2018 у справі №911/795/17 залишити без задоволення.
Ухвалу Господарського суду Київської області від 10.12.2018 у справі №911/795/17 залишити без змін.
Матеріали справи №911/795/17 повернути до місцевого господарського суду.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у порядку, передбаченому статтями 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 08.04.2019.

Головуючий суддя Ю.Б.Михальська

Судді І.М. Скрипка

Т.І. Разіна