ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"10" квітня 2019 р. Справа № 911/926/19

Господарський суд Київської області у складі судді Яреми В.А. перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1

до 1. Приватного орендного сільськогосподарського підприємства «Одісей»

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Одісей+"

про визнання недійсним договору

встановив:

05.04.2019 через канцелярію господарського суду Київської області від ОСОБА_1 надійшла позовна зава до Приватного орендного сільськогосподарського підприємства «Одісей» та Товариства з обмеженою відповідальністю "Одісей+" про визнання недійсним з моменту укладення договору купівлі-продажу №169 від 05.02.2019 (номер запису про право власності 30150269), за яким були відчужені: нежитлова будівля (вагова) літ «А» загальною площею 33,30 кв. м., нежитлова будівля (критий тік) літ «Б» загальною площею 653,8 кв. м., нежитлова будівля (кукурудзесховище) літ. «В» загальною площею 1005,3 кв.м., нежитлова будівля «зерносховище» літ. «Г» загальною площею 610,60 кв.м., нежитлова будівля (сінний склад) літ. «Д» загальною площею 982,10 кв.м., нежитлова будівля «зерносховище» літ. «Е» загальною площею 513,70 кв.м., нежитлова будівля (мехмайстерня) літ. «Ж» загальною площею 462,10 кв.м., нежитлова будівля (мехмайстерня) літ. «З» загальною площею 262,60 кв.м., нежитлова будівля (склад запчастин) літ. «І» загальною площею 157,10 кв.м., нежитлова будівля (диспечерська) літ. «К» загальною площею 471,60 кв.м., що розташовані за адресою АДРЕСА_1

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірний договір купівлі-продажу був укладений відповідачами з метою протиправного позбавлення юридичної особи права власності на майно, з порушенням вимог ч.ч. 1,2 ст. 203 та ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України, а тому ОСОБА_1 зауважив, що внаслідок незаконних дій відповідачів відбулось порушення його корпоративних прав, як учасника Приватного орендного сільськогосподарського підприємства «Одісей», стосовно визначення напрямків використання фондів підприємства та на отримання частини прибутку підприємства, що є порушенням публічного порядку, передбаченого ст. 228 Цивільного кодексу України.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху, зважаючи на таке.

У відповідності до пп. 4, 8, 9 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити, зокрема: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв'язку із розглядом справи.

Однак, всупереч наведеним вимогам закону позовна заява ОСОБА_1 не містить: відомостей, якому способу (способам) захисту прав або інтересів позивача відповідає заявлена вимога, а також попереднього (орієнтованого) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв'язку із розглядом справи, тоді як саме лише надання до позовної заяви розрахунку вартості правових послуг, складеного ТОВ «Правова група «Трохимець та партнери» та Адвокатським бюро «Олени Ярошенко», не свідчить про дотримання позивачем відповідних процесуальних вимог стосовно необхідності надання попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв'язку із розглядом справи.

У відповідності до приписів ст. 91, ч. 2 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів). Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Однак в порушення вищенаведених норм закону усі додані до позовної заяви у якості доказів копії документів не засвідчені належним чином в порядку, встановленому чинним законодавством, тоді як напис на звороті пакету документів "Всього прошито (або прошнуровано), пронумеровано і скріплено печаткою", свідчить лише про скріплення (прошиття) певного пакету документів, а не засвідчення відповідності оригіналу кожного з наданих копії документів.

До того ж, в порушення п. 8 ч. 3 ст. 162 ГПК України, позивач, додавши до позову копії документів, не зазначив про наявності у нього або іншої особи оригіналів відповідних доказів.

Згідно приписів ч. 1 ст. 164, ст. 172 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують, зокрема, відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов'язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Так, позивачем до позовної заяви додано описи вкладення у цінний лист від 05.04.2019.

Однак, вказані вище описи вкладення не містять відомостей про надіслання відповідачам копій квитанції №2 від 05.04.2019, заяви про забезпечення доказів та клопотання про витребування доказів, доданих до позовної заяви, що не відповідає положенням ст. ст. 164, 172 Господарського процесуального кодексу України, зокрема стосовно обов'язку позивача надіслати відповідачу копії доданих до позову документів, тоді як вказані процесуальні приписи не передбачають можливості вибіркового надіслання іншому учаснику справи копій доданих до позову документів.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, беручи до уваги наведені нормативні приписи та встановленні судом порушення вищезазначених норм процесуального законодавства при зверненні позивача до суду із відповідним позовом, суд дійшов висновку про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без руху та надання строку для усунення відповідних недоліків - десять днів з дня вручення зазначеної хвали.

Керуючись ст. ст. 91, 162, 164, 174, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

постановив:

1. Залишити позовну заяву ОСОБА_1 без руху.

2. Виявлені недоліки усунути протягом десяти днів з дня вручення зазначеної ухвали шляхом подання до суду:

- письмових пояснень із зазначенням:

1) якому способу (способам) захисту прав або інтересів позивача відповідають заявлені позовні вимоги;

2) наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви;

3) попереднього (орієнтованого) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв'язку із розглядом справи;

- належним чином засвідчених копій усіх доданих до позовної заяви документів;

- документів, які підтверджують відправлення відповідачам доданих до позовної заяви копій квитанції №2 від 05.04.2019, заяви про забезпечення доказів та клопотання про витребування доказів.

Ухвала складена та підписана 10.04.2019, набирає законної сили з моменту її підписання суддею відповідно до ч. 2 ст. 235 ГПК України та оскарженню окремо від рішення суду не підлягає відповідно до ч. 2 ст. 254, ст. 255 ГПК України.

Суддя В.А. Ярема