РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

09.04.2019Справа №910/938/19
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська виробнича компанія "Метал-Мейк"

до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Стрийський вагоноремонтний завод" акціонерного товариства «Українська залізниця»

про стягнення 146 410,40 грн.

Суддя Борисенко І.І.

Секретар судового засідання Холодна Н.С.

Представники сторін:

від позивача - Большакова К.А., за довіреністю;

від відповідача - не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача про стягнення 146 410,40 грн., з яких: 20 915,78 грн. 3% річних, 125 494,62 грн. пеня, нараховані за договорами поставки від 29.08.2018 №СВРЗ-03-22-18-65/ю від 29.08.2018 від 08.10.2018 №СВРЗ-03-22-18-128/ю від 08.10.2018

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.02.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Розгляд справи призначено на 05.03.2019.

04.03.2019 через відділ діловодства суду відповідачем подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач зазначив, що оскільки строк просточення оплати товару незначний, позивач не надав доказів наявності реальних збитків від прострочення відповідачем платежів, відповідач просить суд зменшити розмір штрафних санкцій на 50%.

У судовому засіданні 05.03.2019 оголошено перерву до 09.04.2019.

18.03.2019 позивачем подана відповідь на відзив, відповідно до якого заперечив проти зменшення розміру штрафних санкцій.

08.04.2019 відповідачем подано клопотання про розгляд справи буз участі представника відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення у відповідності до ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, а неявка представника відповідача не перешкоджає вирішенню справи по суті за наявними в ній матеріалами.

У судовому засідання 09 квітня 2019 року було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Українська виробнича компанія «МЕТАЛ-МЕЙК» (Постачальник) та» Публічним акціонерним товариством «Українська залізниця», в особі філії «Стрийський вагоноремонтний завод» «Покупець» було укладено наступні договори поставки:

- Договір поставки №СВРЗ-03-22-18-65/ю від 06.08.2018 року (договір-1);

- Договір поставки №СВРЗ-03-22-18-128/ю від 08.10.2018 року (договір-2);

- Договір поставки №СВРЗ-03-22-18-129/ю від 08.10.2018 року (договір-3).

Відповідно до п. 1.1, 1.2 Договорів-1,2,3 поставки Постачальник зобов'язується протягом 2018 року поставити Покупцю товари, зазначені в Специфікації №1 (Додаток №1) до даного Договору, що є невід'ємною частиною Договору, а Покупець - прийняти і оплатити такі товари згідно умов Договору.

Згідно з п. 1.2 Договору-1 найменування (номенклатура, асортимент) Товару - код ДК 021:2015-34630000-2 частини залізничних або трамвайних локомотивів чи рейкового рухомого складу: обладнання для контролю залізничного руху - прокладка, планка, планка фрикційна, клин фрикційний, накладка буксового прорізу.

Відповідно до п. 1.2 Договорів-2,3 найменування (номенклатура, асортимент) Товару - код ДК 021:2015-34630000-2- частини залізничних або трамвайних локомотивів чи рейкового рухомого складу; обладнання для контролю залізничного руху - запасні частини.

Відповідно до п.п. 5.1-5.4 Договорів-1,2,3 строк (термін) поставки (передачі) товарів протягом 5(п'яти) днів від дня подання заявки Покупцем. Місце поставки (передачі) товарів склад ПОКУПЦЯ (вул. Зубенка, 2, м. Стрий. Львівська обл.). Постачальник поставляє Товар на умовах DDP склад Покупця (вул. Зубенка, м. Стрий, Львівська обл.) згідно з базисними умовами поставки Інкотермс 2010 р. Товар поставляється за рахунок Постачальника на склад Покупця.

Як встановлено судом, на виконання умов Договору №СВРЗ-03-22-18-65/ю від 29.08.2018 року ТОВ «УВК «Метал-Мейк» було поставлено ПАТ «Українська залізниця» в особі філії «Стрийеький вагоноремонтний завод» товар на суму 752 748,00 грн., про що свідчить видаткова накладна №100 від 17.10.2018 та виставлено рахунок на оплату №102 від 17.10.2018 року на загальну суму 752 748,00 грн.

Відповідач за поставлений товар розрахувався повністю одним платежем лише 23.11.2018 року, перерахувавши на рахунок ТОВ «УВК «Метал-Мейк» 752 748,00 грн., про що свідчить банківська виписка, чим прострочив строки визначені Договором щодо оплати Товару.

Також, як встановлено судом, на виконання Договору № СВРЗ-03-22-18-128/ю від 08.10.2018 року ТОВ «УВК «Метал-Мейк» було поставлено ПАТ «Українська залізниця» Філії «Стрийський вагоноремонтний завод» товар на умовах визначених Договором наступними партіями:

- Поставка від 08.10.2018 року на суму 1 579 248,00 грн., про що свідчить видаткова накладна №91 від 08.10.2018 та виставлено рахунок на оплату № 92 від 08.10.2018 року;

- Поставка від 09.10.2018 року на суму 1 579 248,00 грн. про що свідчить видаткова накладна №93 від 09.10.2018 та виставлено рахунок № 94 від 09.10.2018 року;

- Поставка від 09.10.2018 року, про що свідчить видаткова накладна №94 від 09.10.2018 та на суму 794 361,74 грн. та виставлено рахунок № 95 від 09.10.2018.

За вказаними поставками по Договору № СВРЗ-03-22-18-128/Ю від 08.10.2018 року Відповідач розрахувався лише 23.11.2018, перерахувавши на рахунок ТОВ «УВК «Метал- Мейк» грошові кошти на загальну суму 3 952 857,74 грн., про що свідчить банківська виписка, чим прострочив строки визначені Договором щодо оплати Товару.

Також, судом встановлено, що на виконання Договору №СВРЗ-03-22-18-129/ю від 08.10.2018 року ТОВ «УВК «Метал-Мейк» було поставлено ПАТ «Українська залізниця» в особі філії «Стрийський вагоноремонтний завод» товар на умовах визначених Договором наступними партіями:

- Поставка від 09.10.2018 року на суму 784 886,26 грн., про що свідчить видаткова накладна №95 від 09.10.2018 та виставлено рахунок №96 від 09.10.2018;

- Поставка від 09.10.2018 року на суму 1 579 248,00 грн. про що свідчить видаткова накладна №96 від 09.10.2018 та виставлено рахунок № 97 від 09.10.2018;

- Поставка від 10.10.2018 року на суму 1 588 723,49 грн., про що свідчить видаткова накладна №97 від 10.10.2018 та виставлено рахунок № 98 від 10.10.2018.

За вказаними поставками по Договору № СВРЗ-03-22-18-129/ю від 08.10.2018 року Відповідач розрахувався лише 23.11.2018 року, перерахувавши на рахунок ТОВ «УВК «Метал-Мейк» грошові кошти на загальну суму 3 952 857,75 грн., про що свідчить банківська виписка, чим прострочив строки визначені Договором щодо оплати Товару.

Згідно з 12.1 Договорів -1,2,3 договори набирають чинності з моменту їх підписання уповноваженими особами та скріплення печатками (за наявності) і діють до: в частині поставок - до 31.12.2018, а в частині розрахунків до повного їх виконання.

Отже, за встановлених обставин справи, суду доведено, що позивач виконав належним чином свої зобов'язання за договором, поставив товар за вказаними договорами-1,2,3, що підтверджується видатковими накладними: №100 від 17.10.21018 за договором №1; №91 від 08.10.2018, №93 від 09.10.2018, №94 від 09.10.2018 за договором №2; №95 від 09.10.2018, №96 від 09.10.2018, №97 від 10.10.2018.

Відповідно до п 4.1 Договорів-1,2,3 розрахунки за кожну поставлену партію Товару здійснюються у безготівковій формі.

Відповідно до п. 4.2. Договору Покупець здійснює оплату поставленого Товару протягом 10 (десяти) банківських днів з дня отримання, на підставі виставленого рахунку Постачальником, але не раніше реєстрації податкової накладної. Днем отримання товару вважається день підписання Сторонами видаткової накладної та/або акту приймання-передачі.

Відповідно до п. 4.3 Договорів-1,2, 3 до рахунка додаються: видаткова накладна та/або акт приймання-передачі Товару, товарно-транспортна накладна, документи, що підтверджують якість Товару.

Отримавши Товар за Договорами, у Відповідача перед Позивачем, згідно умов Договорів та відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України, виникли зобов'язання по оплаті грошових коштів за отриманий Товар у строки визначені договорами-1,2,3, а саме 10 банківських днів з дня отримання товару.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч.2 статті 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 662 Цивільного кодексу України зазначено, що продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Як встановлено судом, відповідач здійснював оплату за поставлений товар несвоєчасно, допустивши прострочення, у зв'язку з чим позивач нарахував до стягнення за договорами-1,2,3, пеню в розмірі 125 494,62 грн. та 3% річних в розмірі 20 915,78 грн.

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Судом встановлено, що відповідач у встановлений Договорами строк свого обов'язку по перерахуванню на користь позивача коштів в якості оплати поставленого товару не виконав, допустивши прострочення виконання грошового зобов'язання, тому дії відповідача є порушенням договірних зобов'язань (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом відповідальності.

Одним із видів господарських санкцій згідно з частиною другою статті 217 Господарського кодексу України є штрафні санкції, до яких віднесено штраф та пеню (ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України).

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки.

Згідно із положень ст.ст. 546, 549 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, різновидами якої є штраф та пеня.

Відповідно до ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Згідно з п. 8.2. Договору Покупець у разі порушення строків оплати сплачує Постачальнику пеню в розмірі облікової ставки НБУ від суми заборгованості, за кожен день прострочення, включаючи день оплати.

Положеннями статті 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", визначено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Відповідно до статті 3 Закону розмір такої пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Таким чином, перевіривши наданий позивачем розрахунок пені з урахуванням визначеного позивачем періоду його нарахування за договорами-1,2,3, суд вважає його обґрунтованим та таким, що відповідає положенням договорів, враховуючи, що позивачем вірно визначено початок виникнення прострочення грошового зобов'язання, нарахування здійснено на кожну поставку за договорами окремо до моменту здійснення повної оплати за товар, пеня нарахована з урахуванням вимог ст. 1,3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" та ч.6 ст. 232 ГК України.

У зв'язку з чим вимога позивача про стягнення з відповідача пені у загальному розмірі 125 494,62 грн. (8538,02 грн. за договором №1, 59 259,44 грн. за договором №2, 57 697,16 грн. за договором №3) підлягає задоволенню у повному обсязі.

У задоволенні клопотання відповідача, викладеного у відзиві про зменшення розміру пені суд відмовляє, виходячи з наступного.

Пунктом 3.17.4 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" № 18 від 26.12.2011 визначено, що вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання (пункт 3 статті 83 ГПК), господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

До того ж, відповідно до ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків і за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Згідно з ст. 233 ГК у разі коли належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому має бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, а й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може, з урахуванням інтересів боржника, зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Відповідачем жодним чином не обґрунтовано заявлене клопотання про зменшення пені, суду не представлено жодних доказів.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність. Відповідно до ст. 6, ч. 1 ст. 627 ЦК сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Таким чином, вимога щодо врахування принципу розумності є прямою вимогою закону до договору.

Зокрема, сума неустойки (штрафу, пені), яка передбачається в договорі, має бути розумною.

З системного аналізу вищевикладеного, враховуючи, що позивачем нараховано пеню за умовами укладеного між сторонами договору, розмір пені заявлений до стягнення порівняно з загальною сумою заборгованості є невеликим, оскільки відповідачем не представлено жодних доказів на обґрунтування клопотання про зменшення розміру пені, а також оскільки судом не встановлено винятковості даного випадку, виходячи з інтересів сторін суд відмовляє у задоволенні заявленого клопотання про зменшення розміру пені.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням 3% річних в порядку статті 625 ЦК України є способом захисту його майнового права та інтересу, суть якого полягає у отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Оскільки матеріалами справи підтверджується прострочення виконання відповідачем грошового зобов'язання то з нього, на підставі статті 625 Цивільного кодексу України, за розрахунком позивача, перевіреним судом, підлягають стягненню 20 915,78 грн. 3% річних у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем грошового зобов'язання за договорами: №СВРЗ-03-22-18-65/ю від 06.08.2018 року; №СВРЗ-03-22-18-128/ю від 08.10.2018 року; №СВРЗ-03-22-18-129/ю від 08.10.2018 року.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до приписів ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача повністю в розмірі 2 196,16 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 13, 74, 129, 232, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська виробнича компанія "Метал-Мейк" задовольнити повністю.

Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5, ідентифікаційний код 40075815) в особі філії «Стрийський вагоноремонтний завод» акціонерного товариства "Українська залізниця" (82400, Львівська обл., м. Стрий, вул. Зубенка, 2, ідентифікаційний код 40123439) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська виробнича компанія "Метал-Мейк" (01042, м. Київ, вул. Івана Кудрі, буд. 37-А, нежиле приміщення, №2, ідентифікаційний код 39939419) пеню у розмірі 125 494 (сто двадцять п'ять тисяч чотириста дев'яносто чотири) грн. 62 коп., 3% річних у розмірі 20 195 (двадцять тисяч сто дев'яносто п'ять) грн. 78 коп. та судовий збір у розмірі 2 196 (дві тисячі сто дев'яносто шість) грн. 16 коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 15.04.2019

Суддя І.І. Борисенко