ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
УХВАЛА

про відмову в забезпеченні позову

м. Київ

16.04.2019

Справа № 910/4574/19

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Ватікан»

Про забезпечення позову

У справі

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ватікан»

До Комунального підприємства «Київтранспарксервіс»

Третя особа без самостійних вимог

на предмет спору на стороні відповідача - Приватне акціонерне товариство "Полюс"

Про зобов’язання вчинити дії

Без виклику представників сторін

Суддя Бондаренко Г. П.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ватікан» (далі – позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Комунального підприємства «Київтранспарксервіс» (далі – відповідач) про зобов’язання вчинити дії.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач просить відновити становище Товариства з обмеженою відповідальністю «Ватікан», яке існувало до порушення права, шляхом зобов’язання Комунального підприємства «Київтранспарксервіс» належним чином виконати умови договору від 12.01.2018 ДНП-2018-01/01 про надання права на експлуатацію фіксованих місць паркування.

Разом з позовною заявою, позивачем було подано заяву про забезпечення позову, в якій останній просив заборонити Комунальному підприємству «Київтранспарксервіс» вчиняти будь-які дії, пов’язані з поверненням з експлуатації від Товариства з обмеженою відповідальністю «Ватікан» 93 (дев’яносто трьох) місць для платного паркування транспортних засобів, а також 11 (одинадцять) спеціальних місць для безкоштовного паркування транспортних засобів, які перевозять інвалідів, що розташовані на паркувальному майданчику майданчику за адресою: Деснянський район, вул. Електротехнічна (ринок «Фермер» - ринок «Троєщина») в межах ІІІ територіальної зони паркування міста Києва.

Дану заяву було зареєстровано за зверненням судді як окрему заяву 15.04.2019 року, оскільки вона містилася як додатком до позовної заяви та була виявлена при вирішенні питання про прийняття до розгляду позовної заяви

Обґрунтовуючи дану заяву заявник зазначає, що невжиття заходів забезпечення позову істотно ускладнить поновлення порушених прав позивача на організацію та експлуатацію фіксованих місць паркування, а також істотно ускладнить виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред’явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У пункті 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" (із змінами від 16.01.2013) забезпечення позову визначається як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу (ч 3 п. 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову".

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії (ч. 3 п. 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011).

При цьому, за ст. 74 ГПК України обов'язок доказування розподілений між сторонами таким чином, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Тобто у даному випадку саме на позивача, як на особу, яка посилається, що невжиття заходів забезпечення унеможливить ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, покладається обов'язок доведення своїх посилань.

Проте, всупереч ст. 74 ГПК України позивачем не надано належних, допустимих, достовірних або достатніх у сукупності доказів, що без вжиття заявлених заходів забезпечення позову (заборона Комунальному підприємству «Київтранспарксервіс» вчиняти будь-які дії, пов’язані з поверненням з експлуатації від Товариства з обмеженою відповідальністю «Ватікан» 93 (дев’яносто трьох) місць для платного паркування транспортних засобів, а також 11 (одинадцять) спеціальних місць для безкоштовного паркування транспортних засобів, які перевозять інвалідів, що розташовані на паркувальному майданчику майданчику за адресою: Деснянський район, вул. Електротехнічна (ринок «Фермер» - ринок «Троєщина») в межах ІІІ територіальної зони паркування міста Києва) унеможливиться ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду у обраний позивачем спосіб.

Крім того, заходи забезпечення позову, про які клопоче позивач, за переконанням суду, не є адекватними заявленим позовним вимогам; не відповідають принципу збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу (зокрема землекористувача - ПАТ "Полюс", права якого були захищені при розгляді господарської справи № 910/21516/17, а також Київської міської ради, яка здійснює функції власника земельної ділянки); відсутній зв'язок між заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; позивачем не доведено, що невжиття заходів до забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду та не надано жодних доказів на підтвердження обставин, зазначених у заяві.

Таким чином, заява позивача про забезпечення позову є такою, що не підлягає задоволенню.

З наведених підстав, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Ватікан» про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 136, 140, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Ватікан» про забезпечення позову відмовити.

2. Дана ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України.

Ухвала набирає законної сили 16.04.2019 та підлягає оскарженню.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом 10 днів в порядку, передбаченому підпунктом 17.5 пункту 17 розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Суддя                                                                                 Бондаренко Г. П.