УХВАЛА

04 квітня 2019 року

м. Київ

Справа № 870/3/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Баранець О.М. - головуючий, Вронська Г.О., Студенець В.І.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Гаріліт"

на ухвалу Західного апеляційного господарського суду

про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Всеукраїнська Інвестиційна асоціація" від 21.12.2018 у справі № 317/11.18

у складі судді Якімець Г.Г.

від 11.03.2019

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінницька будівельна компанія"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гаріліт"

про стягнення авансу

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Гаріліт" 26.03.2019 звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 11.03.2019 у справі № 870/3/19.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.03.2019 визначено склад колегії суддів: Баранець О.М. - головуючий, Вронська Г.О., Студенець В.І.

Перевіривши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Гаріліт", колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження у справі № 870/3/19, зважаючи на таке.

Рішенням Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Всеукраїнська Інвестиційна асоціація» від 21 грудня 2018 року у справі №317/11.18 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Вінницька будівельна компанія» задоволено. Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Гаріліт» (місцезнаходження: 03191, м. Київ, вул. Композитора Мейтуса, 4-А, кв. 132, ідентифікаційний код юридичної особи 37641719) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вінницька будівельна компанія» (місцезнаходження: 21034, місто Вінниця, вулиця Залізнична, будинок 13, ідентифікаційний код юридичної особи: 32977018) 299 300,00 грн (двісті дев?яносто дев?ять тисяч триста грн 00 копійок) суми авансу та 2 993,00 грн (дві тисячі дев?ятсот дев?яносто три грн 00 копійок) сплаченого третейського збору за розгляд справи в третейському суді.

31.01.2019 до Західного апеляційного господарського суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Вінницька будівельна компанія» (вих.№23 від 14.01.2019) про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Всеукраїнська Інвестиційна асоціація» від 21.12.2018 у справі №317/11.18 (третейський суддя Демчик О.І.).

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 11.03.2019 у справі № 870/3/19 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вінницька будівельна компанія» задоволено. Видано наказ на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Всеукраїнська Інвестиційна асоціація» від 21.12.2018 у справі № 317/11.18 наступного змісту: «Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Гаріліт» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вінницька будівельна компанія 299 300,00 грн суми авансу та 2 993,00 грн сплаченого третейського збору за розгляд справи в третейському суді.».

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Гаріліт» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вінницька будівельна компанія» 960,50 грн у відшкодування витрат по сплаті судового збору за подання та розгляд заяви про видачу наказу.

Провадження у справах про оскарження рішень третейських судів та про видачу наказів на примусове виконання рішень третейських судів регулюється розділом VII Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частиною другою статті 352 Господарського процесуального кодексу України заява про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду подається до апеляційного господарського суду за місцем проведення третейського розгляду протягом трьох років з дня ухвалення рішення третейським судом.

Відповідно до статті 356 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду заяви про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду господарський суд постановляє ухвалу про видачу наказу або про відмову у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду за правилами, передбаченими цим Кодексом для ухвалення рішення.

Згідно з частиною третьою цієї статті ухвала господарського суду про видачу або відмову у видачі наказу може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку, встановленому для оскарження рішення суду першої інстанції.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Гаріліт" звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 11.03.2019 у справі № 870/3/19. Правовою підставою для подання касаційної скарги визначено статті 286 - 291 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з вимогами частини третьої статті 287 Господарського процесуального кодексу України не підлягають касаційному оскарженню рішення, ухвали суду першої інстанції та постанови, ухвали суду апеляційної інстанції у справах, рішення у яких підлягають перегляду в апеляційному порядку Верховним Судом.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 293 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні ЄСПЛ у справі "Пелевін проти України" від 20.05.2010 зазначено, що держава, яка створює суди апеляційної чи касаційної інстанцій, має забезпечити, щоб особи, які відповідають перед законом, мали можливість користуватись всіма фундаментальними гарантіями статті 6 Конвенції в провадженнях у цих судах. Суд повторює, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг.

Враховуючи наведене колегія суддів вважає, що відсутні підстави для прийняття до провадження касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Гарліт" на ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 11.03.2019 у справі № 870/3/19, оскільки зазначене підлягає перегляду Верховним Судом в апеляційному порядку.

Керуючись статтями 234, 235, пунктом 1 частини першої статті 293 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Гаріліт" на ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 11.03.2019 у справі № 870/3/19.

2. Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження з доданими до скарги матеріалами направити особі , яка подавала касаційну скаргу, а копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий О. Баранець

Судді Г. Вронська

В. Студенець