ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.04.2019 Справа №914/2397/18

Господарський суд Львівської області у складі судді Бортник О.Ю. за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1 розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом: Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській області, м. Львів

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Злата-продукт», м.Миколаїв

про стягнення 211187,34грн. неустойки

За участю представників:

від позивача - ОСОБА_2 представник,

від відповідача не з»явився.

Встановив: Регіональне відділення Фонду державного майна України по Львівській області, м. Львів звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Злата-продукт», м.Миколаїв про стягнення 211187,34грн. неустойки.

Стислий виклад позиції позивача.

Позивач посилається на те, що 25.12.2012р. між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Львівській області та Товариством з обмеженою відповідальністю Злата-продукт» укладено договір оренди нерухомого державного майна № 187, термін дії якого закінчився 23.12.2015р. У зв»язку з невиконанням відповідачем обов»язку щодо повернення майна, позивачем на підставі норм Договору оренди нерухомого державного майна № 187 від 25.12.2012р., а також ст. ст. ст.526, 530, 785 ЦК України, ст.231 ГК України заявлено позовні вимоги про стягнення з відповідача 211187,34грн. неустойки.

Відповідач відзиву на позов та доказів на його обґрунтування не подав, позовні вимоги не спростував.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 27.12.2018р. відкрито провадження у справі № 914/2397/18, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та підготовче засідання призначено на 04.02.2019р. Ухвалою Господарського суд Львівської області від 04.02.2019р. продовжено строк підготовчого провадження на 30 календарних днів та відкладено підготовче провадження на 11.03.2019р. Ухвалою Господарського суду Львівської області від 11.03.2019р. закрито підготовче провадження та призначено справу № 914/2397/18 до розгляду по суті на 01.04.2019р.

В призначене на 01.04.2019р. судове засідання представник позивача з»явився, позовні вимоги підтримав. Представник відповідача в судове засідання не з»явився.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у ній докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю, виходячи з наступного.

25.12.2012р. між позивачем (орендодавцем) та відповідачем (орендарем) укладено договір оренди нерухомого державного нерухомого майна №187 (надалі договір).

Рішенням Господарського суду Львівської області від 30.03.2018р. у справі № 914/2721/17, що набрало законної сили, встановлено, що вказаний договір діяв до 23.12.2015р. (включно). Відповідач після припинення дії договору предмет оренди позивачу не повернув, позивач правомірно нарахував на підставі ст.785 ЦК України неустойку за період з 29.12.2015р. по 31.10.2017р. В силу ч.4 ст.75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. У матеріалах справи відсутні та відповідачем суду не подано докази повернення позивачу предмета оренди за договором оренди нерухомого державного майна №187 від 25.12.2012р. станом на 01.04.2019р.

Сторони у п. 3.1.-3.4. договору погодили, що орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою КМУ від 04.10.1995 №786 (зі змінами) і становить без ПДВ за базовий місяць оренди листопад 2012 року 17975,24грн. Для суб»єкта малого підприємництва, що проводить виробничу діяльність безпосередньо на орендованих площах орендна плата визначена на підставі Методики становить без ПДВ за базовий місяць оренди листопад 2012-13864,23грн. Орендна плата за перший (повний) місяць оренди грудень 2012 року визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць оренди листопад 2012 року на індекс інфляції за грудень 2012 року. Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством. Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць. У разі користування майном протягом неповного календарного місяця (першого та/або останнього місяців оренди) добова орендна плата за дні користування визначається згідно з чинною Методикою розрахунку на основі орендної плати за відповідні місяці пропорційно дням користування.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобовязання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобовязання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Статтею 174 ГК України передбачено, що однією з підстав виникнення господарського зобовязання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Так, ч. 1 ст. 27 Закону України Про оренду державного та комунального майна встановлено, що у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобовязаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

З матеріалів справи вбачається, що Договір оренди нерухомого державного майна № 187 від 25.12.2012р. укладено по 23 грудня 2015 року включно. Письмова заява відповідача про продовження терміну дії договору оренди (п.10.4 Договору), у матеріалах справи відсутня, натомість міститься заява позивача про припинення Договору оренди нерухомого державного майна № 187 від 25.12.2012р.

Відповідно до ч. 2 ст. 785 ЦК України, якщо наймач не виконує обовязку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Як зазначено у п.5.4. постанови Пленуму ВГС України від 29.05.2013р. №12 Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна, застосовуючи приписи статті 785 ЦК України у розгляді справ зі спорів про стягнення неустойки за прострочення виконання зобовязань з повернення обєкта оренди, господарським судам слід звертати увагу на те, що неустойка, стягнення якої передбачено частиною другою статті 785 ЦК України, є самостійною майновою відповідальністю у сфері орендних правовідносин і визначається як подвійна плата за користування річчю за час прострочення. Ця неустойка не може бути ототожнена з неустойкою (штрафом, пенею), передбаченою пунктом 1 частини другої статті 258 ЦК України, оскільки, на відміну від приписів статті 549 ЦК України, її обчислення не здійснюється у відсотках від суми невиконання або неналежного виконання зобовязання (штраф), а також у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (пеня).

Як вбачається з доданого до матеріалів справи рішення у справі № 914/2721/17, яке набрало законної сили, розрахунку заборгованості по неустойці до державного бюджету ТзОВ «Злата-продукт» по договору оренди від 25.12.2012 № 187, заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю Злата-продукт» перед Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Львівській області за період 29.12.2015р. по 31.10.2017р. зі сплати неустойки складала 314595,50грн. Цим рішенням суду встановлено, що неустойка правомірно обчислена позивачем за жовтень 2017р., виходячи з розміру орендної плати за жовтень 2017р. - 7715,80грн.

Перевіривши правильність нарахування заявленої позивачем до стягнення з відповідача неустойки в сумі 211187,34грн., суд прийшов до висновку, що така підлягає стягненню повністю в заявленій сумі.

Враховуючи те, що Договір оренди нерухомого державного майна № 187 від 25.12.2012р. укладений між позивачем та відповідачем закінчився, а відповідачем майно, яке прийнято в оренду не повернуто, нарахування позивачем неустойки за період з 01.11.2017р. по 30.11.2018р. є законодавчо обґрунтованим.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно із ч.4 ст.75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ч. 1 ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Частиною 2 статті 86 ГПК України передбачено, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на викладене, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, пропорційно задоволеним вимогам.

Крім цього, суд зазначає, що позивачем згідно платіжних доручень № 775 від 13.12.2018р. та № 768 від 12 грудня 2018р. сплачено судового збору на загальну суму 3524грн., тоді як оплаті підлягав судовий збір в розмірі 3167,81грн. Позивач вправі звернутися до суду із клопотанням про повернення йому зайво сплаченої суми судового збору.

Керуючись ст.ст. 11, 509, 530, 785 ЦК України, ст. 174 ГК України та ст.ст. 2, 3, 13, 74, 75, 76, 77, 78, 79, 86, 129, 236, 238, 240, 241, 242, 327 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Злата-продукт» (81600, Миколаївський район, м.Миколаїв, проспект Грушевського, будинок 1, корпус А, ) на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській області (79000, м.Львів, вул. Січових Стрільців, 3, ідентифікаційний код 20823070) 211187,34грн. неустойки та 3167,81грн. судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням суду законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до або через відповідний суд протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 08.04.2019 р.

Суддя Бортник О.Ю.