ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
УХВАЛА

"15" квітня 2019 р.Справа № 924/313/19

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Мухи М.Є. розглянув заяву Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" м.Київ про видачу судового наказу про стягнення з фізичної особи - підприємця Роюка Володимира Вікторовича м. Хмельницький 105060,37грн. заборгованості за кредитом згідно договору від 28.11.18р., 766,67грн. заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість, 3600грн.заборгованості за відсотками у вигляді щомісячної комісії та 192,10грн. судового збору

ВСТАНОВИВ:

08.04.19р. АТ КБ "Приватбанк" звернулось до суду із заявою б/н від 08.04.19р. про видачу судового наказу про стягнення з фізичної особи - підприємця Роюка Володимира Вікторовича 105060,37грн. заборгованості за кредитом згідно договору від 28.11.18р., 766,67грн. заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість, 3600грн.заборгованості за відсотками у вигляді щомісячної комісії та 192,10грн. судового збору

Як на підставу заяви заявник посилається на неналежне виконання ФОП Роюком В. В. умов Договору №Б/Н від 28.12.18р.

Як вбачається із заяви АТ КБ "Пиватбанк" заявлено вимоги про видачу судового наказу про стягнення із боржника 105060,37грн. заборгованості за кредитом згідно договору від 28.11.18р., 766,67грн. заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість, 3600грн.заборгованості за відсотками у вигляді щомісячної комісії та 192,10грн. судового збору.

Щодо видачі судового наказу в частині вимог про стягнення з боржника пені в сумі 693,70грн. за несвоєчасність виконання зобов'язань за Договором №Б/Н від 28.12.18р., слід зазначити наступне.

Відповідно до ч.1 ст.148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За змістом ст.ст. 524, 533-535, ст. 625 Цивільного кодексу України грошовим зобов'язанням є виражене в грошових одиницях (національній валюті України чи в грошовому еквіваленті в іноземній валюті) зобов'язання сплатити гроші на користь іншої сторони, яка, відповідно, має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Грошовим слід вважати будь-яке зобов'язання, що складається в тому числі з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов'язок боржника сплатити гроші на користь кредитора. Зокрема, грошовим зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона зобов'язана оплатити поставлену продукцію, виконану роботу чи надану послугу в грошах, а друга сторона вправі вимагати від першої відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

В силу приписів ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Статтею 549 Цивільного кодексу України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Статтею 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Аналізуючи зазначене, суд приходить до висновку про те, що пеня за своєю правовою природою не є заборгованістю за договором, а являється видом штрафних санкцій, яку сторона зобов'язання сплачує у разі невиконання/неналежного виконання зобов'язань та у випадку, якщо відповідальність у вигляді пені передбачена Законом або договором.

Відтак, вимоги про сплату пені у зв'язку з порушенням грошових зобов'язань, хоча й мають грошовий характер, але за своєю природою не є основним зобов'язанням, а є заходом відповідальності за порушення зобов'язань, яка спрямована на компенсацію негативних для кредитора наслідків порушення зобов'язання боржником. Отже, вимоги в частині стягнення пені не підлягають розгляду в порядку наказного провадження.

Беручи до уваги наведене вище, з огляду на невідповідність вказаних вимог в частині пені положенням ст.148 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу щодо стягнення з ФОП Роюка В.В. на користь АТ КБ «Приватбанк» 693,70грн. пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором.

У відповідності до п.3 ч.1 ст.152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу.

Приписами ч.ч.2, 3 ст.152 ГПК України визначено, що про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу. У разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог.

Частиною 2 ст.153 ГПК України передбачено, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись ч.1 ст.148, п.3 ч.1, ч.2 ст.152, ст.ст.153, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити Акціонерному товариству Комерційний банк "Приватбанк" у видачі судового наказу про стягнення з ФОП Роюка В.В. 693,70грн. пені.

Ухвала набирає законної сили після її підписання суддею (15.04.19р.) та може бути оскаржена протягом 10 днів до суду апеляційної інстанції в порядку ст.256ГПК України та п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Суддя М.Є. Муха

Віддруковано 4 примірники: 1- до справи, 2,3 - позивачу 01001 м.Київ, вул.Грушевського 1Д; 49027 м.Дніпро а/с 1800), 4 - відповідачу (АДРЕСА_1). Всім з повідомленням про вручення.