ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" квітня 2019 р. Справа№ 910/12842/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Козир Т.П.

суддів: Коробенка Г.П.

Тищенко А.І.

розглянувши у порядку письмового провадження, без виклику учасників справи, апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Жученка Віталія Віталійовича

на рішення Господарського суду міста Києва від 28.11.2018 (повне рішення складено 29.11.2018)

у справі №910/12842/18 (суддя Ярмак О.М.)

за позовом Комунального підприємства "Київпастранс" в особі Дарницького трамвайного ремонтно-експлуатаційного депо

до Фізичної особи-підприємця Жученка Віталія Віталійовича

про стягнення 52 227,49 грн.,

УСТАНОВИВ:

У вересні 2018 року Комунальне підприємство "Київпастранс" в особі Дарницького трамвайного ремонтно-експлуатаційного депо (далі - позивач) звернулось у Господарський суд міста Києва з позовом до Фізичної особи-підприємця Жученка Віталія Віталійовича (далі - відповідач) про стягнення 25 302,70 грн. орендної плати за договором № 2375 від 28 квітня 2017 року за період січня - березня 2018 року, 4312,44 грн. пені за порушення строків сплати орендної плати, 15 744,40 грн. відшкодування витрат позивача на сплату податку на землю, 6867,95 грн. витрат з оплати комунальних послуг.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що відповідач неналежним чином виконував умови договору про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду, внаслідок чого станом на 03.07.2018 утворилась вказана заборгованість.

Відповідач у відзиві на позову заяву не погодився із позовом в частині нарахування плати за спожиті ним комунальні послуги, оскільки їх розмір, за доводами відповідача, не відповідає фактичним обставинам справи, за умовами п.3.9 договору вказані витрати не входять до складу орендної плати. Також просив суд витребувати у позивача технічну документацію на прилад обліку електричної енергії, встановлений у приміщенні, що орендується відповідачем та дані щодо періодичності проведення зняття показань із вказаного приладу обліку позивачем та зафіксованих показань споживання електричної енергії.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 28 листопада 2018 року позов задоволено.

З Фізичної особи-підприємця Жученка Віталія Віталійовича стягнуто на користь Комунального підприємства "Київпастранс" в особі Дарницького трамвайного ремонтно-експлуатаційного депо - 25 302 грн. 70 коп. орендної плати, 4 312 грн. 44 коп. пені, 15 744 грн. 40 коп. податку на землю, 6867 грн. 95 коп. оплати комунальних послуг, 1762 грн. 00 коп. судового збору.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, Фізична особа-підприємець Жученко Віталій Віталійович подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржуване рішення в частині стягнення 6867 грн. 95 коп. оплати комунальних послуг. Також у апеляційній скарзі міститься клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та клопотання про витребування додаткових доказів від позивача.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом було порушено норми матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки у наданому відповідачу в оренду приміщенні знаходяться прилади обліку спожитої електричної енергії, отже, оплата повинна була здійснюватись відповідно до їх показників, що не було враховано судом, який необґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання відповідача про витребування доказів щодо документації на прилади обліку та інформації щодо зняття показників.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11 лютого 2019 року поновлено строк апеляційного оскарження, відкрито апеляційне провадження, зупинено дію оскаржуваного рішення, відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про витребування доказів, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу - до 28 лютого 2019 року, сторонам роз'яснено, що апеляційна скарга буде розглянута у письмовому провадженні, без виклику учасників справи.

Позивач не скористався своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу.

Частиною 2 ст. 270 ГПК України встановлено, що розгляд справ у суді апеляційної інстанції починається з відкриття першого судового засідання або через п'ятнадцять днів з дня відкриття апеляційного провадження, якщо справа розглядається без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 273 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції розглядається протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

Враховуючи, що апеляційне провадження у даній справі було відкрито 11 лютого 2019 року, апеляційна скарга має бути розглянута у строк до 13 квітня 2019 року.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши апеляційну скаргу, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, 28 квітня 2017 року між Департаментом комунальної власності м.Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), як орендодавцем, з однієї сторони, фізичною особою-підприємцем Жученком Віталієм Віталійовичем, як орендарем, та Комунальним підприємством "Киїпастранс", як підприємством-балансоутримувачем, був укладений договір про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду №2375 (далі - договір), за умовами якого на підставі рішення Київської міської ради "Про передачу в оренду нежитлових приміщень комунальної власності територіальної громади міста Києва єдиним претендентам на право оренди" від 26.12.2014 № 756/756, орендодавець передає, а орендар приймає в оренду нерухоме майно (нежилі приміщення), що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва; далі - об'єкт, який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Павла Усенка, 7/9 корп. 14, для іншого використання нерухомого майна (виробнича діяльність непродовольчих товарів) (площа 294,00 кв. м) та для розміщення офісу (площа 9,6 кв. м).

За умовами п.2.1 договору об'єктом оренди є нежилі приміщення, загальною площею 303,60 кв.м. на 1 поверсі.

На виконання умов договору орендодавець передав, а орендар прийняв вказане нерухоме майно, що підтверджується актом приймання-передачі нерухомого майна від 28.04.2017 (додаток № 2 до договору), який підписаний з трьох сторін без зауважень.

У пункті 3.1 договору сторони домовились, що орендна плата визначена на підставі Методики розрахунку орендної плати за майно територіальної громади міста Києва, яке передається в оренду, затвердженої рішенням Київської міської ради від "21" квітня 2015 року № 415/1280 і пункту 11 цього рішення та:

- згідно з розрахунком орендної плати, що є невід'ємною частиною цього Договору (додаток 1.1) становить без ПДВ: 88 грн. 82 коп. за 1 кв. м орендованої площі, що в цілому складає за базовий місяць розрахунку березень 2017 р. 26 964 грн. 38 коп. і діє з 02.07.2017 р.

- згідно з розрахунком орендної плати, що є невід'ємною частиною цього Договору (додаток 1.2) становить без ПДВ: 44 грн. 41 коп. за 1 кв. м орендованої площі, що в цілому складає за базовий місяць розрахунку березень 2017 р 13 482 грн. 19 коп. і діє до 01.07.2017 р., але не пізніше дати набуття чинності новою редакцією Положення про оренду майна територіальної громади міста Києва.

Відповідно до п.3.2 договору орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць. Оперативна інформація про індекси інфляції, розраховані Державною службою статистики України, розміщується на веб-сайті Фонду державного майна України.

Пунктом 3.3 договору передбачено, що у разі користування об'єктом протягом неповного календарного місяця (першого та/або останнього місяців оренди) добова орендна плата за дні користування визначається згідно з Методикою розрахунку орендної плати за майно територіальної громади міста Києва, яке передається в оренду, на основі орендної плати за відповідні місяці пропорційно дням користування.

Додатково до орендної плати нараховується податок на додану вартість у розмірах та порядку, визначених законодавством України, який сплачується орендарем разом з орендною платою (п.3.5 договору).

Відповідно до п.3.6 договору, орендна плата сплачується орендарем на рахунок підприємства-балансоутримувача починаючи з дати підписання акта приймання-передачі.

У п.3.7 договору встановлено, що орендна плата сплачується орендарем незалежно від наслідків господарської діяльності орендаря щомісячно не пізніше 15 числа поточного місяця.

07 березня 2018 року між позивачем, як первинним орендарем, та ТОВ "САНД", як новим орендарем, був укладений договір №1 про передачу (відступлення) прав і зобов'язань орендаря за договором про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду № 2375 від 28.04.2017, предметом якого є передача на безоплатній основі первинним орендарем новому орендарю прав та обов'язків орендаря за договором про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду № 2375 від 28.04.2017 з моменту отримання письмової згоди орендодавця та зміну сторони договору оренди.

07 березня 2018 року між Департаментом комунальної власності м.Києва ВО КМР (КМДА), як орендодавцем, з однієї сторони, ФОП Жученко В.В., як первинним орендарем, КП "Киїпастранс", як підприємством-балансоутримувачем, та ТОВ "САНД", як новим орендарем, був укладений договір про внесення змін до договору про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду №2375, відповідно до якого у зв'язку з оптимізацією витрат на утримання підприємницького бізнесу, а також зважаючи на те, що ФОП Жученко В.В. на безоплатній основі (безкоштовно) відступив новому орендарю (ТОВ "САНД") повністю права та обов'язки орендаря по договору № 2375 від 28.04.2017 сторони вирішили змінити преамбулу договору в частині реквізитів орендаря.

За Актом приймання-передачі прав і зобов'язань орендаря за договором про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду № 2375 від 28.04.2017 від 07.03.2018 первинним орендарем передано, а новим орендарем прийнято всі права та обов'язки орендаря за договором про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду № 2375 від 28.04.2017.

Звертаючись до суду із даним позовом, позивач посилався на порушення відповідачем зобов'язання щодо оплати орендної плати, податку на землю та комунальних послуг по договору за період з січня по березень 2018 року, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 25 302,70 грн. з орендної плати, в сумі 15744,40 грн. з відшкодування витрат позивача на сплату податку на землю та в сумі 6867,95 грн. з витрат по оплаті комунальних послуг. Також позивачем було нараховані 4312,44 грн. пені за порушення строків сплати орендної плати.

Задовольняючи позовні вимоги у повному обсязі суд першої інстанції прийшов до висновку, щодо їх доведеності і обґрунтованості.

Відповідач у апеляційній скарзі заперечує лише в частині стягнення 6867,95 грн. оплати комунальних послуг, вказуючи, що у приміщенні знаходились прилади обліку спожитої електричної енергії, отже, оплата повинна була здійснюватись відповідно до їх показників.

Частинами 1, 2 ст. 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Оскільки судом апеляційної інстанції не встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права, оскаржуване рішення перевіряється виключно в межах доводів апеляційної скарги в частині позовних вимог про стягнення витрат по оплаті комунальних послуг.

Права та обов'язки між сторонами у даній справі виникли на підставі договору про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду №2375, який за своєю правовою природою є договором найму (оренди) комунального майна.

Спірні правовідносини регулюються, зокрема, главами 58 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), параграфом 5 глави 30 Господарського кодексу України (далі - ГК України), а оскільки орендоване майно є комунальною власністю, то відносини сторін даного договору регулюються також Законом України "Про оренду державного та комунального майна", який є спеціальним законом з питань оренди комунального майна.

Так, у відповідності до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Статтею 762 ЦК України та статтею 286 ГК України визначено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму; плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Згідно вимог п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" індивідуальний споживач зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами;

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання.

Згідно з п.3.9 договору оплата комунальних послуг, витрат на утримання прибудинкової території, вартість послуг по ремонту і технічному обслуговуванню інженерного обладнання та внутрішньо-будинкових мереж, ремонту будівлі, у т.ч.: покрівлі, фасаду, вивіз сміття тощо, компенсацію витрат підприємства-балансоутримувача за користування земельною ділянкою не входить до складу орендної плати.

Пунктом 4.2.3 договору передбачено, що орендар зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату та інші платежі.

Відповідно до умов п.4.2.12 договору, орендар також зобов'язаний самостійно сплачувати вартість фактично спожитих комунальних послуг постачальникам таких послуг, які надаються за окремими договорами, укладеними орендарем з цими організаціями (водопостачання, каналізація, газ, електрична та теплова енергія, вивіз сміття і т. п.), за тарифами, які у встановленому законодавством порядку відшкодовують повну вартість їх надання. У разі відсутності можливості укладання прямих договорів з підприємствами- постачальниками послуг (водопостачання, газ, теплова енергія та ін.), орендар відшкодовує витрати підприємства-балансоутримувача за надані послуги у відповідності до окремо укладених договорів на підставі даних обліку (лічильників) та/або на підставі виставлених розрахунків.

Відповідачем не надано доказів укладення окремих договорів щодо надання комунальних послуг з постачальниками таких послуг (водопостачання, каналізація, газ, електрична та теплова енергія, вивіз сміття і т. п.).

Також відповідачем не надано доказів окремого укладення з позивачем договорів про відшкодування витрат на підставі даних обліку (лічильників).

Отже, за умовами наведеного пункту 4.2.12 договору, відповідач повинен відшкодовувати відповідні витрати на підставі виставлених рахунків.

Згідно вказаних умов договору позивачем був виставлений відповідачу рахунок на оплату №26 від 10.01.2018 на суму 3589,80 грн., а також сторонами було складено акт надання послуг №8 від 31.01.2018 на суму 3850,80 грн., згідно якого позивачем у січні 2018 року були виконані наступні послуги: відшкодування витрат за вивіз сміття - на суму 111,24 грн.; відшкодування електроенергії - 2800,42 грн.; відшкодування за воду - 72,34 грн. (а.с.70-71)

Також позивачем був виставлений відповідачу рахунок на оплату №149 від 10.03.2018 на суму 3287,15 грн., а сторонами було складено акт надання послуг №630 від 30.03.2018 на суму 3287,15 грн., згідно якого позивачем у березні 2018 року були виконані наступні послуги: відшкодування витрат за вивіз сміття - на суму 111,24 грн.; відшкодування електроенергії - 2555,71 грн.; відшкодування за воду - 72,34 грн. (а.с.72-73)

Обидва акти надання послуг підписані відповідачем без будь-яких заперечень чи зауважень щодо обсягу наданих послуг, а тому позовні вимоги в частині стягнення витрат на відшкодування комунальних послуг обґрунтовано задоволені судом першої інстанції.

Щодо посилань заявника на те, що у приміщенні знаходяться прилади обліку спожитої електричної енергії і він повинен був оплачувати послуги згідно показів лічильників, то вказані доводи відповідач не підтвердив жодними доказами, ні суду першої інстанції, ні суду апеляційної інстанції.

Доводи відповідача на те, що суд першої інстанції необґрунтовано відхилив його клопотання про витребування доказів, визнаються апеляційним господарським судом безпідставними з огляду на наступне.

Порядок подання та розгляду клопотань про витребування доказів врегульований статтею 81 ГПК України, якою, зокрема, встановлено, що учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

При цьому у клопотанні повинно бути зазначено заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу; причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання.

Відзив на позовну заяву, у якому відповідач заявляв клопотання про витребування доказів, був поданий до суду першої інстанції 19.10.2018, при цьому до відзиву відповідач не додав жодних доказів звернення до позивача із заявами про отримання інформації щодо приладів обліку електричної енергії та відмови позивача у наданні вказаної інформації.

Встановивши, що клопотання про витребування доказів не відповідає положенням ст. 81 ГПК України, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у його задоволенні.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному та повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Доводи апелянта по суті його скарги в межах заявлених вимог свого підтвердження не знайшли, оскільки не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставами для скасування рішення господарського суду першої інстанції.

За таких обставин суд апеляційної інстанції вважає, що висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами.

Суд першої інстанції повно встановив суттєві для справи обставини, дослідив та правильно оцінив надані позивачем докази, вірно кваліфікував спірні правовідносини та правильно застосував до них належні норми матеріального і процесуального права, а тому рішення Господарського суду міста Києва законне та обґрунтоване, отже, підстави для його скасування відсутні.

Оскільки цією постановою суд апеляційної інстанції не змінює рішення та не ухвалює нового, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється.

Керуючись ст. ст. 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Жученка Віталія Віталійовича залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 28 листопада 2018 року - без змін.

2. Справу №910/12842/18 повернути до Господарського суду міста Києва.

3. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 09.04.2019.

Головуючий суддя Т.П. Козир

Судді Г.П. Коробенко

А.І. Тищенко