ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

15.04.2019 Справа № 917/431/19

Суддя господарського суду Полтавської області Сірош Д.М., розглянувши матеріали

за позовною заявою Заступника керівника Кременчуцької місцевої прокуратури в інтересах держави

до 1. Горішньоплавнівської міської ради

2. ОСОБА_1

3. Фермерського господарства "Відродження-Агро"

про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсним договору оренди землі та повернення земельних ділянок

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Кременчуцької місцевої прокуратури звернувся з позовом до Горішньоплавнівської міської ради, в якому просить суд:

- визнати незаконним та скасувати рішення 18 сесії 7 скликання Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області від 22.12.2016, яким затверджено проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення фермерського господарства та передано їх в оренду ОСОБА_1, розташованих на території м. Горішні Плавні Полтавської області, кадастрові номери:

НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_5, НОМЕР_6 на 20 років;

- визнати недійсним договір оренди земельних ділянок кадастрові номери:

НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_5, НОМЕР_6 загальною площею 146,7583 га, які розташовані на території м. Горішні Плавні Полтавської області, укладений 13.03.2017 між Горішньоплавнівською міською радою та ОСОБА_1, зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 16.03.2017, номери записів про інше речове право: 19534355, 19534295, 19534631, 19533367,19533848, 19533909;

- скасувати записи про Державну реєстрацію права оренди вказаних земельних ділянок під номерами 19534355, 19534295, 19534631, 19533367,19533848, 19533909;

- зобов'язати ОСОБА_1 та Фермерське господарство "Відродження-Агро" повернути в розпорядження Горішньоплавнівської міської ради земельні ділянки з кадастровими номерами: НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_5, НОМЕР_6, загальною площею 146,7583 га, вартістю 2243495,86 грн.

Ухвалою від 25.03.2019 суд залишив вказану заяву без руху, встановив спосіб усунення недоліків у позовній заяві шляхом надання письмового обґрунтування правових підстав пред'явлення даного позову Заступником керівника Кременчуцької місцевої прокуратури (з урахуванням правових позицій Верховного Суду та практики ЄСПЛ) та зазначенням об'єктивних причин, які перешкоджають пред'явленню позову про визнання недійсним договору оренди, скасування записів про Державну реєстрацію права оренди вказаних земельних ділянок та зобов'язання повернути в розпорядження Горішньоплавнівської міської ради земельні ділянки, безпосередньо Горішньоплавнівською міською радою, яка є самостійною юридичною особою з повним обсягом процесуальної дієздатності та наявністю функцій щодо захисту майнових інтересів.

У заяві про усунення недоліків від 09.04.2019 (вх. №3674) прокурор зазначив, що оскільки оспорюване рішення прийняте, а договір оренди землі укладений саме Горішньоплавнівською сільською радою, як органом місцевого самоврядування, який від імені територіальної громади міста Горішні Плавні здійснює права розпорядника землями комунальної власності та враховуючи, що відсутній орган, уповноважений на перегляд чи скасування рішень Горішньоплавнівської сільської ради, у Кременчуцької місцевої прокуратури наявні підстави для здійснення представництва інтересів держави в суді, що полягають в необхідності забезпечення належного правового регулювання питань надання в оренду земельних ділянок, тому даний позов пред'являється в порядку частини 5 статті 53 ГПК України прокурором, як позивачем, у зв'язку з відсутністю органу уповноваженого державною на здійснення відповідних функцій у спірних правовідносинах.

Також, прокурор зазначає, що усунення порушень закону у даному випадку можливе лише шляхом визнання незаконним та скасування рішення Горішньоплавнівської міської ради та визнання недійсним договору оренди землі.

Об'єктивними причинами, що перешкоджають Горішньоплавнівській сільській раді звернутися до суду з даним позовом, на думку прокурора, є порушення саме міською радою вимог законодавства під час прийняття оскаржуваного рішення та укладення на його підставі договору оренди земельних ділянок.

Суд відхиляє твердження прокурора про те, що в даному випадку усунення порушень закону можливе лише шляхом визнання незаконним та скасування рішення Горішньоплавнівської міської ради виходячи з наступного.

Як звертає увагу Верховний суд у постановах від 30.05. 2018 у справі № 923/466/17 та від 30.01.2019 у справі № 803/413/18, кожен суб'єкт земельних відносин, в тому числі органи державної влади, права якого щодо об'єктів відносин, якими є землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї), порушено виданим органом місцевого самоврядування правовим актом індивідуальної дії, вправі скористатися передбаченим законом способом їх захисту, а саме шляхом подання до господарського суду позову про визнання його незаконним та скасування (ст. ст. 21, 393 ЦКУ, ст. 152 ЗК України).

При цьому рішення органу місцевого самоврядування, яке має ознаки ненормативного акта та вичерпує свою дію після його реалізації, може оспорюватися з точки зору його законності, а вимога про визнання рішення незаконним - розглядатися в порядку господарського судочинства, якщо за результатами реалізації рішення у відповідної особи виникло право цивільне й спірні відносини, на яких ґрунтується позов, мають приватноправовий характер. Вимога про визнання рішення органу місцевого самоврядування незаконним розглядається як спосіб захисту порушеного цивільного права за ст. 16 ЦК України, якщо фактично підґрунтям і метою пред'явлення позовної вимоги про визнання рішення незаконним є оспорювання цивільного речового права, що виникло у певного суб'єкта в результаті та після реалізації такого рішення.

В свою чергу, як розтлумачив Конституційний Суд України у Рішенні від 16.04.2009 № 7-рп/2009 у справі № 1-9/2009 (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування), ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання. Разом з тим, як вважає Конституційний Суд України, це не позбавляє орган місцевого самоврядування права за власною ініціативою або ініціативою інших заінтересованих осіб змінити чи скасувати прийнятий ним правовий акт (у тому числі із мотивів невідповідності Конституції чи законам України).

Також, слід зазначити, що скасування рішення органу місцевого самоврядування, як акту одноразового застосування, що вичерпує свою дію фактом його виконання, не породжує наслідків для орендаря земельної ділянки, оскільки у таких осіб виникло право користування земельною ділянкою і це право ґрунтується на правовстановлюючих документах.

В позовній заяві (а. 15) прокурор зазначає, що органом уповноваженим державою здійснювати функції у спірних правовідносинах, є Горішньоплавнівська міська рада Полтавської області.

Згідно з частиною четвертою статті 53 ГПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

Пункт 3 частини першої статті 131-1 Конституції України передбачає можливість представництва прокурором інтересів держави у виключних випадках.

У відповідності до частини третої статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Аналіз частини третої статті 23 Закону України "Про прокуратуру" дає підстави стверджувати, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках:

1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження;

2) у разі відсутності такого органу.

У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб'єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює неналежно.

"Не здійснення захисту" виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб'єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

"Здійснення захисту неналежним чином" виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.

"Неналежність" захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який серед іншого включає досудове з'ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

Так, Верховний Суд у постанові від 25.04.2018 у справі № 806/1000/17 зазначив, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб'єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб'єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб'єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.

Прокурор не може вважатися альтернативним суб'єктом звернення до суду і замінювати належного суб'єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави.

У частині четвертій статті 23 Закону "Про прокуратуру" передбачено, що прокурор здійснює представництво інтересів держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

При цьому суд зауважує, що саме лише посилання в позовній заяві на те, що уповноважений орган не здійснює або неналежним чином здійснює відповідні повноваження, для прийняття заяви для розгляду недостатньо. В такому разі, прокурор повинен надати належні та допустимі докази відповідно до вимог процесуального закону (наприклад, внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинене кримінальне правопорушення на підставі статті 367 Кримінального кодексу України (службова недбалість); вирок суду щодо службових осіб; докази накладення дисциплінарних стягнень на державних службовця, які займають посаду державної служби в органі державної влади та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, за невиконання чи неналежне виконання службових обов'язків тощо).

Зазначаючи в позовній заяві про бездіяльність Горішньоплавнівської міської ради щодо захисту інтересів держави (недотримання органом, який наділений повноваженнями щодо розпорядження земельними ділянками, вимог щодо проведення перевірки волевиявлення суб'єкта, який має намір отримати земельні ділянки, вимогам чинного законодавства) прокурор не підтверджує такий факт належними та допустимими доказами в розумінні статей 76 - 77 ГПК України.

У даному випадку відсутні передбачені законом виключні підстави, коли прокурор може звернутися до суду за захистом інтересів держави, адже безпідставно не зазначаючи орган, уповноважений здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, який набуває статусу позивача, тобто особи, в інтересах якої подано позов про захист порушеного права та/або охоронюваного законом інтересу, прокурор не підтвердив правових підстав для представництва та відповідно, не набув процесуального статусу органу, якому законом (статтею 53 ГПК України та статтею 23 Закону України "Про прокуратуру") надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб (спеціальної процесуальної правоздатності).

У той же час чинне законодавство прямо не визначає кола осіб, які можуть бути позивачами у справах, пов'язаних з визнанням правочинів недійсними. Отже, Горішньоплавнівська міська рада, як учасник правочину (сторона договору) не позбавлена можливості самостійно звернутися до суду з позовом про визнання недійсним договору оренди земельних ділянок з метою захисту інтересів держави.

На підставі викладеного, прокурор не усунув недоліки позовної заяви та не обґрунтував правових підстав пред'явлення даного позову.

Відповідно до частини четвертої статті 174 Господарського процесуального кодексу України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Крім того, згідно з пунктом 4 частини п'ятої статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи також у разі, якщо відсутні підстави для звернення прокурора до суду в інтересах держави або для звернення до суду особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

На підставі викладеного та керуючись частиною четвертої статті 174, пунктом 4 частини п'ятої статті 174, статтями 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суддя -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву та додані до неї матеріали повернути Заступнику керівника Кременчуцької місцевої прокуратури.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 15.04.2019.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Д.М. Сірош