ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
____________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2019 року Справа № 923/139/19

Господарський суд Херсонської області у складі судді Нікітенка С.В. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу

за позовом Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "І.Вазова 1", м. Херсон

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Адепт-Агро", м. Херсон

про стягнення 16325,22 грн.

Без виклику сторін.

Суть справи: Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "І.Вазова 1" звернулось до Господарського суду Херсонської області з позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Адепт-Агро" заборгованості по внескам на утримання будинку в сумі 16325,22 грн. Судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1921,00 грн. та 3000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу позивач просить суд стягнути з відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на приписи ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України та тим, що відповідач є власником об'єкту нерухомого майна - нежитлове приміщення загальною площею 207 м2,, що розташоване за адресою : м. Херсон, вул. І.Вазова, буд. 1, який не сплачував житлово-комунальні послуги, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем в сумі 16325,22 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.02.2019р., визначено суддю по справі - ОСОБА_1

Згідно частини 1 статті 12 ГПК України, господарське судочинство здійснюється у порядку наказного та позовного провадження, яке (тобто позовне) може бути загальним або спрощеним. У свою чергу, згідно з частиною 1 статті 247 того ж Кодексу, у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, визначення яким надане в частині 5 статті 12 Кодексу. Так, за цією статтею, малозначними є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (на даний час 192100 грн).

З огляду на ціну позову, яка є меншою ніж сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та, у відповідності до частини 1 статті 247 та частини 7 статті 250 ГПК України, суд визначив, що дана справа підлягає розгляду виключно у порядку спрощеного провадження, без повідомлення учасників справи, що слідує з частини 5 статті 252 ГПК України.

Ухвалою від 27 лютого 2019 року суд прийняв позовну заяву Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "І.Вазова 1" від 26.02.2019 до розгляду та відкрив провадження у справі. Справу визначено розглядати за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи.

Цією ж ухвалою суд запропонував відповідачу надати відзив на позовну заяву з документальним обґрунтуванням викладених в ньому обставин та заперечення (в разі надходження відповіді на відзив), а позивачу - відповідь на відзив та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, відповідно до ч. 7 ст. 252 ГПК України у встановлені строки.

Суд також зобов'язав позивача надати суду з супровідним листом для залучення до матеріалів справи оригінал платіжного доручення № 232 від 01.02.2019 про сплату судового збору за подання даної позовної заяви.

У разі розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження, відповідно до цього Кодексу, без призначення судового засідання, процесуальні дії, строк вчинення яких, відповідно до цього Кодексу, обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі, судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Ухвала про відкриття провадження у справі від 28 лютого 2019 була надіслана на адреси сторін рекомендованим листом та отримана уповноваженими представниками позивача та відповідача, що підтверджується поверненням на адресу суду рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення.

05 березня 2019 року до суду від позивача у справі надійшли із супровідним листом платіжні доручення про сплату судового збору, які були витребувані ухвалою суду від 27.02.2019р. Дані матеріали суд прийняв до розгляду та залучив до справи.

28 березня 2019 року до суду від відповідача у справі надійшло клопотання про залишення позовної заяви без руху. Подане клопотання обґрунтоване невідповідністю позовної заяви вимогам ст.ст. 162,164, 172 ГПК України, а саме - позивачем не надано належних доказів сплати судового збору за подану заяву. Дане клопотання суд прийняв до розгляду та залучив до матеріалів справи.

Ухвалою від 27 лютого 2019 року суд запропонував відповідачу, відповідно до ст. ст. 251, 252 ГПК України, протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі надати суду, але не пізніше 28.03.2019:

- відзив на позовну заяву з документальним обґрунтуванням викладених в ньому обставин, а заперечення ( в разі надходження відповіді на відзив).

Докази надіслання позивачу копії відзиву, заперечень та доданих до них документів надати суду:

- клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, відповідно до ч. 7 ст. 252 ГПК України.

- копії статутних та реєстраційних документів.

Станом на день розгляду справи по суті зазначених документів відповідачем не надано.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Отже, не надання відповідачем відзиву на позовну заяву не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, а також приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа з метою дотримання процесуальних строків вирішення спору може бути розглянута за наявними у ній документами, відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, суд вважає, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами, відповідно до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд -

в с т а н о в и в:

Матеріали справи свідчать, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Адепт-Агро" (надалі - відповідач) є власником нежилого приміщення загальною площею 207 кв.м., що знаходиться у м. Херсоні, вул. І.Вазова, 1, відповідно з боку Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "І.Вазова 1" (надалі - позивач) йому надаються послуги з утримання будинку.

Протоколом зборів співвласників багатоквартирного будинку № 1 від 24.06.2016 затверджено Статут Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "І.Вазова 1", яким визначаються права та обов'язки учасників та механізм їх взаємовідносин.

Рішеннями загальних зборів ОСББ "І.Вазова 1" від 24.04.2016 та від 25.12.2017 затверджено щомісячний внесок на утримання будинків за адресою: по вулиці І.Вазова, буд.1, м. Херсон та прибудинкової території в наступному розмірі: з 24.04.2016р. 2,20 грн. за 1 кв.м., а з 25 грудня 2017 року 3,00 грн. за 1 кв.м. кв., який сплачується власниками квартир/або нежитлових приміщень.

Звертаючись до суду з даним позовом та обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на ті обставини, що оскільки відповідач є власником об'єкту нежитлового приміщення загальною площею 207 м2 в багатоквартирному будинку № 1 по вулиці І.Вазова, м. Херсон, утримання та обслуговування якого здійснюється ОСББ "І.Вазова 1", то відповідач зобов'язаний своєчасно та у повному обсязі сплачувати внески на утримання будинку.

Позивач зазначає, що за період з липня 2016 року по січень 2019 року включно, за відповідачем наявна заборгованість по внескам на утримання будинку №1 по вулиці І.Вазова в розмірі 16325,22 грн.

Позивач звертався до відповідача з претензіями про сплату заборгованості (а.с. 31, 33), Втім, вказані претензії залишені відповідачем без відповіді та задоволення.

В обґрунтування позову позивачем надано копії наступних документів: статут Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "І.Вазова 1", дані по абоненту ОСББ "І.Вазова 1" щодо ТОВ "Адепт-Агро", протокол № 2 від 24.04.2016 Загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку, розташованого по вулиці І.Вазова, буд. 1, в м. Херсон, список співвласників багатоквартирного будинку присутніх на загальних зборах, розрахунок внесків на утримання будинку та прибудинкової території, протокол № 1 від 25.12.2017 Загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку, розташованого по вулиці І.Вазова, буд.1, м. Херсон, список співвласників багатоквартирного будинку присутніх на загальних зборах, розрахунок внесків на утримання будинку та прибудинкової території, кошторис доходів та витрат за 2016 рік та за 2018 рік, претензії направлені на адресу ТОВ "Адепт - Агро", виписка з ЄДРПОУ щодо ТОВ "Адепт - Агро", договір купівлі - продажу, витяг про реєстрацію права власності.

Отже, у зв'язку із несплатою відповідачем внесків на утримання будинку №1 по вулиці І.Вазова в м. Херсон, позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача суму боргу у розмірі 16325,22 грн.

Дані обставини стали підставою для звернення позивача з позовною заявою до суду.

Таким чином, виник спір, який підлягає вирішенню у судовому порядку.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Законом України "Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку" визначено правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об'єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов'язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку.

Статтею 2 Закону України "Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку" визначено, що цей Закон регулює відносини суб'єктів права власності щодо користування та розпорядження спільним майном співвласників у об'єднанні.

Згідно зі ст. 4 Закону України "Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку", об'єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов'язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Основна діяльність об'єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов'язань, пов'язаних з діяльністю об'єднання. Об'єднання є юридичною особою, що створюється відповідно до закону.

Об'єднання може бути створено лише власниками квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (багатоквартирних будинках) (ч. 1 ст. 6 Закону України "Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку").

Приписами ст. 10 Закону України "Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку" встановлено, що рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов'язковим для всіх співвласників. Рішення загальних зборів оприлюднюється. У передбачених статутом або рішенням загальних зборів випадках воно може бути надане співвласникам під розписку або направлене поштою (рекомендованим листом).

Відповідно до ст. 15 Закону України "Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку", співвласник зобов'язаний виконувати обов'язки, передбачені статутом об'єднання, виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень, своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі.

Статтею 17 Закону України "Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку" передбачено, що для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов'язків об'єднання має вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об'єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; звертатися до суду в разі відмови співвласника відшкодовувати заподіяні збитки, своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі встановлені цим Законом та статутом об'єднання внески і платежі, у тому числі відрахування до резервного та ремонтного фондів.

Підставою для нарахування заборгованості по сплаті житлово-комунальних послуг за період з липня 2016 по січень 2019 року стали рішення загальних зборів ОСББ "І.Вазова 1" від 24.04.2016 та від 25.12.2017, якими було затверджено щомісячний внесок на утримання будинку за адресою: по вулиці І.Вазова в місті Херсон та прибудинкової території в розмірі 2,20 грн. з 24.04.2016р. та 3,00 грн. з 25.12.2017 за 1 м. кв. площі, який сплачується власниками квартир/або нежитлових приміщень.

Приписами ст. 10 Закону України "Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку" встановлено, що до виключної компетенції загальних зборів співвласників відноситься визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 21 Закону України "Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку", порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів, встановлюються загальними зборами об'єднання відповідно до законодавства та статуту об'єднання.

Так, умовами пункту 2 розділу ІV Статуту ОСББ "І.Вазова 1" встановлено (а.с. 15):

- Сплата встановлених загальними зборами обєднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до ремонтного, резервного та інших фондів у розмірах і в строки, що встановлені загальними зборами обєднання, є обовязковою для всіх співвласників;

- Частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності;

- Порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного, ремонтного та інших фондів, встановлюються загальними зборами обєднання відповідно до законодавства та Статуту.

Судом встановлено, що позивачем до матеріалів справи додано протокол №2 Загальних зборів ОСББ "І.Вазова 1" від 24.04.2016 року та протокол №1 Загальних зборів ОСББ "І.Вазова 1" від 25.12.2017, якими затверджено розмір внесків на утримання будинку. Суд звертає увагу, що у вказаних протоколах загальних зборах взагалі не визначено порядку сплати внесків на утримання будинку.

Суд також звертає увагу, що і позивачем не надано до матеріалів справи будь-яких інших доказів, які б визначали порядок сплати внесків на утримання будинку №1 по вулиці І.Вазова в м. Херсон.

З огляду на вищевикладене суд дійшов висновку, що позивачем не затверджений порядок сплати внесків на утримання будинку №1 по вулиці І.Вазова в м. Херсон.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Таким чином, позивачем не надано суду належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що станом на час звернення позивача з даним позовом до суду, у відповідача наявне прострочене грошове зобов'язання щодо сплати внесків на утримання будинку №1 по вулиці І.Вазова в м. Херсон.

Крім того, заборгованість, як цивільно-правова категорія - це кошти, які не сплачені боржником на користь кредитора по певному зобов'язанню, яке виникає із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 322 Цивільного кодексу України, власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

01.07.2015 року набрав чинності Закон України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" від 14.05.2015 № 417-VIII, який визначає особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку, регулює правові, організаційні та економічні відносини, пов'язані з реалізацією прав та виконанням обов'язків співвласників багатоквартирного будинку щодо його утримання та управління.

Частиною 2 ст. 7 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" передбачено, що кожний співвласник несе зобов'язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника.

Відповідно до висновку Верховного Суду України, який викладений у постанові від 01.04.2015 року у справі № 916/2197/13 (№ 3-28гс15), ОСББ, які самостійно (власними силами та/або з залученням на договірній основі інших юридичних та фізичних осіб) забезпечують утримання будинку і прибудинкової території, при визначенні розміру внесків (платежів) на таке утримання повинні виходити з розміру витрат, передбачених кошторисом об'єднання, який, відповідно до статті 10 Закону України "Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку", затверджується загальними зборами членів об'єднання. При цьому, ні зазначеним Законом, ні іншими законодавчими актами України не передбачено затвердження або погодження органами місцевого самоврядування розмірів внесків та платежів, визначених загальними зборами ОСББ.

З наведених вище норм законодавства слідує, що відповідач, які і інші власники приміщення в будинку, в якому створено ОСББ, має здійснювати платежі та внески на утримання спільного майна в порядку та розмірах, встановлених загальними зборами об'єднання відповідно до законодавства та статуту об'єднання.

Згідно з ч. 2 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

При цьому, оскільки згаданою нормою не визначена форма пред'явлення вимоги кредитором, останній може здійснити своє право як шляхом надіслання платіжної вимоги-доручення, так і шляхом звернення до боржника з листом, телеграмою, надіслання йому рахунка (рахунка-фактури) тощо.

Відповідно до ч. 2 ст. 1087 Цивільного кодексу України, розрахунки між юридичними особами, а також розрахунки за участю фізичних осіб, пов'язані із здійсненням ними підприємницької діяльності, провадяться в безготівковій формі. Розрахунки між цими особами можуть провадитися також готівкою, якщо інше не встановлено законом.

Пунктом 1.4 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 року № 22, встановлено, що розрахунковий документ - документ на паперовому носії, що містить доручення та/або вимогу про перерахування коштів з рахунку платника на рахунок отримувача.

Отже, для проведення розрахунків між юридичними особами необхідним є розрахунковий документ, тобто доручення/вимога особи з зазначенням суми сплати та реквізитів рахунку, на який необхідно перерахувати грошові кошти.

Статтею 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначено, що залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на:

1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо);

2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо);

3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо);

4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Частиною 1 ст. 614 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. При цьому, відсутність своєї вини, відповідно до ч. 2 ст. 614 Цивільного кодексу України, доводить особа, яка порушила зобов'язання.

З доданих до позовної заяви доказів вбачається, що станом на момент звернення позивача з позовом до суду в матеріалах справи відсутні докази направлення відповідачу квитанцій, платіжної вимоги-доручення, надіслання йому рахунка (рахунка-фактури) тощо, на оплату внесків на утримання будинку за період з липня 2016 по січень 2019 року, тобто у відповідача обов'язок по сплаті внесків на утримання будинку станом на момент звернення до суду не настав.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до частини першої статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

В ст. 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За приписами ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Підсумовуючи викладені вище фактичні обставини, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, з підстав їх недоведеності та необґрунтованості, в аспекті ст.ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України.

Щодо клопотання відповідача про залишення позовної заяви без руху, то суд зазначає наступне.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір", ВР України, від 08.07.2011, № 3674-VI.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про судовий збір", судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За приписами ч. 2 ст. 9 зазначеного вище Закону, суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Судом було перевірено зарахування коштів до спеціального фонду Державного бюджету та долучено до матеріалів справи Виписку про зарахування судового збору.

Також судом враховано, що відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 11 ГПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У зв'язку з ратифікацією Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Протоколів до неї та прийняттям Верховною Радою України Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" судам у здійсненні судочинства необхідно застосовувати судові рішення та ухвали Суду з будь-якої справи, що перебувала в його провадженні.

Судом враховано Практику Європейського суду з прав людини при застосуванні положень пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує кожному право на звернення до суду, акцентує увагу на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Жоффр де ля Прадель проти Франції" від 16.12.1992).

Суд вважає за доцільне звернутись до практики Європейського суду з прав людини, який у своїх рішеннях вказує на те, що "при застосуванні процедурних правил, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який буде впливати на справедливість процедури, так і зайвої гнучкості, яка призведе до нівелювання процедурних вимог, встановлених законом (рішення у справі "Walchli v. France", заява № 35787/03, п. 29, 26.07.2007; "ТОВ "Фріда" проти України", заява № 24003/07, п. 33, 08.12.2016).

Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина.

На підставі зазначеного, суд відмовляє відповідачу у задоволені клопотання про залишення справи без руху з підстав недоведеності та необґрунтованості

Судові витрати, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на позивача.

На підставі викладеного, ст.ст. 73, 74, 86, 129, 233, 236, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

в и р і ш и в:

1. У задоволені позову відмовити повністю.

2. Копію рішення направити сторонам у справі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.В. Нікітенко