УХВАЛА

м. Київ

09.04.2019Справа № 910/28408/15

За позовом Quickсom Limited, Cyprus

до 1. Національного банку України в особі Головного управління Національного банку України по м. Києву і Київській області, м. Київ

2. Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк", м. Київ

про розірвання договору, -

Суддя Морозов С.М.

За участю представників учасників справи:

від позивача: Кобільник Р.І. (адвокат за ордером серія КС№564019 від 09.04.2019);

від відповідача-1: Гончар В.М. (представник за довіреністю №18-0014/9212 від 18.02.2019);

від відповідача-2: Лятіфов В.Б. (представник за довіреністю №213 від 26.12.2018).

ВСТАНОВИВ:

Quickсom Limited (позивач) звернулось до суду з позовною заявою про розірвання Кредитного договору №29 від 03.04.2014р., укладеного між Національним банком України (відповідач-1) та Публічним акціонерним товариством "Всеукраїнський акціонерний банк" (відповідач-2).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.11.2015р. прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження у справі, розгляд призначено на 08.12.2015р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.12.2015р. розгляд справи призначено на 19.04.2016р., зобов'язано позивача (його уповноважених представників) в термін до 22.12.2015р. подати до суду належним чином (нотаріально) засвідчений переклад на грецьку мову даної ухвали в одному примірнику та надіслано дану ухвалу Quickсom Limited (1, Costakis Pantelides Avenue, Kolokasides Building, 1010 Nicosia, Cyprus) безпосередньо поштою в порядку, передбаченому Конвенцією про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15.11.1965р. (стаття 10 Конвенції), а провадження у справі зупинено на строк до 19.04.2016р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.04.2016р. поновлено провадження у справі №910/28408/15.

Ухвалами Господарського суду міста Києва від 19.04.2016р. у справі №910/28408/15 призначено судову економічну експертизу, проведення якої у встановлений законом строк доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз та зупинено провадження у справі.

27.04.2016р. матеріали справи №910/28408/15 скеровано до експертної установи (супровідний лист №06-17/149/16 від 25.04.2016р.).

11.05.2016р. до Господарського суду міста Києва надійшло повідомлення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз №7120-16 від 05.05.2016р. про залишення ухвали суду від 19.04.2016р. про призначення у справі судової економічної експертизи без виконання.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.05.2016р. поновлено провадження у справі №910/28408/15 та призначено справу до розгляду на 31.05.2016р.

Ухвалами Господарського суду міста Києва від 31.05.2016р. у справі №910/28408/15 призначено судову економічну експертизу, проведення якої у встановлений законом строк доручено Дніпропетровському науково-дослідному інституту судових експертиз та зупинено провадження у справі.

Ухвалами Господарського суду міста Києва від 26.07.2016р., 29.07.2016р., 29.11.2016р. та 23.03.2017р. у зв'язку з надходженням до суду клопотань експертної установи провадження у справі №910/28408/15 поновлювалося, сторін було зобов'язано надати необхідні для проведення судової експертизи документи, погоджено експертній установі проведення експертизи у строк, що перевищує 90 календарних днів, а провадження у справі було зупинено на час проведення судової експертизи.

До суду від експертної установи надійшов висновок № 3232/3233-16 судово-економічної експертизи по господарській справі № 910/28408/15 від 07.07.2017р. разом з матеріалами справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.09.2017р. поновлено провадження у справі №910/28408/15 та призначено її до розгляду на 10.10.2017р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.10.2017р. розгляд справи відкладено до 21.11.2017р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.11.2017р. розгляд справи відкладено до 30.01.2018р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.01.2018р. у зв'язку з набранням чинності нової редакції Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 30.01.2018р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.01.2018р. підготовче засідання відкладено до 31.07.2018р.

В підготовчих засіданнях 31.07.2018р., 11.09.2018р., 02.10.2018р., 06.11.2018р. та 04.12.2018р. судом оголошувались перерви до 11.09.2018р., до 02.10.2018р., до 06.11.2018р., до 04.12.2018р. та до 22.01.2019р. відповідно.

В підготовчому засіданні 22.01.2019р. судом розглянуто клопотання позивача про призначення у справі судової експертизи та відмовлено у його задоволенні за відсутності підстав для вчинення такої процесуальної дії, про що оголошено відповідну ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання, окрім того, ухвалою від 22.01.2019 закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті на 19.02.2019.

Судове засідання 19.02.2019 не відбулось у зв'язку з перебуванням судді Морозова С.М. у відпустці та ухвалою про повідомлення про дату, час і місце судового засідання від 15.02.2019 було повідомлено сторін, що наступне засідання у справі призначено на 19.03.2019.

Судове засідання 19.03.2019 не відбулось у зв'язку з перебуванням судді Морозова С.М. на лікарняному та ухвалою про повідомлення про дату, час і місце судового засідання від 22.03.2019 було повідомлено сторін, що наступне засідання у справі призначено на 09.04.2019.

В судовому засіданні 09.04.2019 судом було повідомлено сторін, що 09.04.2019 до суду надійшла заява Quickсom Limited про відвід судді Морозова С.М. від розгляду справи №910/28408/15.

Заява мотивована тим, що під час розгляду даної справи у судді Морозова С.М. має місце налаштованість на поверхневий розгляд справи, схильність до вирішення спору на користь відповідачів у зв'язку з чим порушується принцип рівності учасників та змагальності, вказане може призвести до винесення неправосудного рішення. На думку заявника, очевидно, що суддя Морозов С.М. при вирішенні справи по суті та прийнятті судового рішення буде стриманим у відношенні до позивача, а великий авторитет Національного банку України має вплив на внутрішнє переконання суду в даному провадженні. Факт впливу Національного банку України підтверджується відмовою в задоволенні усіх клопотань, заяв та скарг, що були подані позивачем. Отже є значний ризик щодо прийняття неправосудного рішення. Такі дії сприймаються заявником як упередження по відношенню до позивача, вбачається порушення права на захист та доказування, рівність та змагальність в судовому процесі, які декларовані як національним законодавством так і міжнародними нормами.

За наведених вище обставин, позивач, на підставі ст.ст. 38, 39, 40 ГПК України, просив відвести суддю Морозова С.М. від розгляду цієї справи.

Розглянувши заяву про відвід судді Морозова С.М. від розгляду цієї справи, суд відзначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 ГПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Підстави для відводу (самовідводу) судді передбачені в ст. 35 Господарського процесуального кодексу України.

Так, згідно з ч. 1 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді.

Відповідно до статті 38 Господарського процесуального кодексу України з підстав, зазначених у статтях 35, 36 і 37 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи.

В той же час, відповідно до ч. 3 ст. 38 ГПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Згідно ч. ч. 2, 7 ст. 39 Господарського процесуального кодексу України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Питання про відвід має бути розглянуто не пізніше двох днів з дня надходження заяви про відвід, а у випадку розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід.

Суд розглянув викладені у заяві про відвід судді Морозова С.М. доводи, якими позивач обґрунтовує підстави для відводу складу суду у цій справі та відзначає наступне.

Так, позивач як на підставу для відводу судді Морозова С.М. від розгляду цієї справи посилається на налаштованість на поверхневий розгляд справи, схильність до вирішення спору не на його користь у зв'язку з чим порушується принцип рівності учасників та змагальності, отже є значний ризик щодо прийняття неправосудного рішення.

Право подавати заяву про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об'єктивності та неупередженості розгляду справи. Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17.07.97 №475/97-ВР), закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Варто зазначити, що слово "безсторонній" в українській мові означає "який складає думку про кого-, що-небудь або щось робить на підставі об'єктивних фактів, а не особистого почуття; неупереджений, справедливий, об'єктивний // Який постає (постав) не з особистого почуття (прихильності, неприязні чи упередження тощо)".

Незважаючи на те, що безсторонність, зазвичай, означає відсутність упередження чи схильності, її відсутність чи, навпаки, наявність може бути перевірена різними способами відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції. В цьому контексті можна провести розмежування між суб'єктним підходом, що відображає особисті переконання конкретного судді з конкретної справи, і об'єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-який сумнів з цього приводу.

Таким чином, правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться; тому будь-який суддя, щодо якого є обґрунтовані підстави побоюватися браку безсторонності, має отримати відвід. Йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві судді мають викликати в громадськості.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов'язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Протягом розгляду цієї справи, як і будь-якої іншої, суд керувався та керується завданням господарського судочинства, основними принципами (засадами) якого є:

1) верховенство права; 2) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; 3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 4) змагальність сторін; 5) диспозитивність; 6) пропорційність; 7) обов'язковість судового рішення; 8) забезпечення права на апеляційний перегляд справи; 9) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках; 10) розумність строків розгляду справи судом; 11) неприпустимість зловживання процесуальними правами; 12) відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Суд при розгляді цієї справи, керуючись завданням господарського судочинства, забезпечуючи рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін, диспозитивність господарського судочинства створював усім учасникам судового процесу, в тому числі й відповідачу необхідні умови для реалізації ними своїх процесуальних прав.

Окрім того, відповідно ст. 254 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Таким чином, якщо відповідач незгоден з процесуальним рішенням судді він у відповідності до чинного законодавства має право оскаржити таке рішення в апеляційному порядку.

Позивачем у заяві про відвід судді Морозова С.М. не наведено в чому саме полягає налаштованість суду на поверхневий розгляд справи та вплив безмежного авторитету відповідача-1 на суд, як і не наведено мотивованих підстав здійснення розгляду справи виключно в інтересах відповідачів, що по суті є порушенням принципів змагальності сторін, рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Мотивованих підстав браку безсторонності у судді Морозова С.М., що стало б підставою для його відводу від розгляду справи № 910/28408/15 позивачем не наведено.

Обставин, які викликають сумнів у неупередженості та об'єктивності судді Морозова С.М. від розгляду справи, судом не встановлено.

Щодо того, що суддя при розгляді справи і при винесенні рішення буде стриманим у відношенні до позивача, суд відзначає, що попри наведені у заяві про відвід судді Морозова С.М. від розгляду справи норми Основного Закону та чинного процесуального закону, які, нібито, на думку позивача, порушені судом будь-яких підстав вважати порушеними права позивача у суду відсутні.

Виходячи зі змісту заяви позивача про відвід судді Морозова С.М. від розгляду справи №910/28408/15, суд доходить до висновку, що фактично заявник висловлює свою незгоду з процесуальними рішеннями судді під час розгляду справи.

Суд звертає увагу заявника на те, що відповідно до ч. 4 ст. 35 ГПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Стосовно того, що судом було відмовлено в задоволенні всіх поданих позивачем клопотань, то необхідно зазначити таке.

Вирішення всіх заявлених позивачем клопотань в справі вирішувалось судом виключно на підставі норм діючого процесуального законодавства.

За висновком суду, суд створив учасникам справи достатні умови для реалізації ними своїх процесуальних прав.

Суд наголошує на тому, що в силу положень статей 14, 74 ГПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

З огляду на викладене, наведені у заяві Quickсom Limited про відвід судді Морозова С.М. обставини не свідчать про наявність підстав, передбачених ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, для відводу судді Морозова С.М. від розгляду цієї справи, у зв'язку з чим суд визнає таку заяву позивача необґрунтованою.

Частиною 3 ст. 39 Господарського процесуального кодексу України встановлено, якщо суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Суд у цьому випадку не вбачає правових підстав для зупинення провадження у справі.

На виконання приписів процесуального закону заява Quickсom Limited про відвід судді Морозова С.М. від розгляду справи №910/28408/15 передається на розгляд судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу, який буде визначено у порядку, встановленому частиною першою статті 32 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 35, 38, 39, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Quickсom Limited про відвід судді Морозова С.М. від розгляду справи №910/28408/15 передати для визначення судді в порядку, встановленому ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України.

2. Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя C.М. Морозов