УХВАЛА

04 квітня 2019 року

м. Київ

Справа № 910/6242/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Берднік І.С. - головуючого, Міщенка І.С., Сухового В.Г.,

перевіривши матеріали касаційної скарги Міністерства оборони України

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 07.02.2019 (у складі колегії суддів: Зубець Л.П. (головуючий), Дідиченко М.А., Мартюк А.І.)

та рішення Господарського суду міста Києва від 18.09.2018 (суддя Котков О.В.)

у справі № 910/6242/18

за позовом Міністерства оборони України

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Сокар Україна"

про стягнення грошових коштів;

за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Сокар Україна"

до Міністерства оборони України

про стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

27.02.2019 Міністерство оборони України звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду через Північний апеляційний господарський суд із касаційною скаргою на постанову Північного апеляційного господарського суду від 07.02.2019 та рішення Господарського суду міста Києва від 18.09.2018 у справі № 910/6242/18.

Перевіривши матеріали касаційної скарги Міністерства оборони України, колегія суддів дійшла таких висновків.

Відповідно до частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Обґрунтування того, у чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення, повинно бути зазначено у касаційній скарзі з огляду на вимоги пункту 5 частини 2 статті 290 ГПК.

Тобто скаржник повинен зазначити, які саме норми матеріального чи процесуального права, на його думку, порушено або застосовано неправильно, у чому полягає це порушення або неправильне застосування.

Однак у касаційній скарзі Міністерства оборони України не викладено суті порушення або неправильного застосування судами норм матеріального чи процесуального права.

Зміст касаційної скарги Міністерства оборони України аналогічний змісту апеляційної скарги цього міністерства на рішення Господарського суду міста Києва від 18.09.2018 і зводиться до викладення фактичних обставин справи, оцінки доказів та їх дослідження судами попередніх інстанцій.

Скаржник фактично вимагає від суду касаційної інстанції встановити обставини справи, оцінити докази і додатково їх перевірити.

Разом із тим відповідно до частини 2 статті 300 ГПК суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Суд звертає увагу скаржника на те, що одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Рябих проти Росії" заява №52854/99).

Не можна розглядати перегляд, як замасковану апеляцію. Відступи від цього принципу виправдані лише тоді, коли вони необхідні за обставин суттєвого та неспростовного характеру.

Касаційна скарга, в якій не викладено підстав для оскарження судового рішення в касаційному порядку, за правилами пункту 4 частини 4 статті 292 ГПК не приймається до розгляду і повертається судом.

Оскільки касаційна скарга Міністерства оборони України не містить належним чином обґрунтованих підстав для оскарження судового рішення в касаційному порядку, така скарга не може бути прийнята до розгляду і підлягає поверненню на підставі пункту 4 частини 4 статті 292 ГПК.

Наявність зазначеної ухвали не позбавляє скаржника права повторно звернутися до суду з касаційною скаргою на оскаржені судові рішення у справі №910/6242/18, оформивши цю скаргу відповідно до вимог закону.

Керуючись статтями 234, 235, пунктом 4 частини 4 статті 292 ГПК, Суд

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Міністерства оборони України на постанову Північного апеляційного господарського суду від 07.02.2019 та рішення Господарського суду міста Києва від 18.09.2018 у справі № 910/6242/18 повернути без розгляду.

2. Копію цієї ухвали, копію касаційної скарги, додані до скарги матеріали на 4 аркушах (у тому числі оригінал платіжного доручення про сплату судового збору від 15.02.2019 № 286/1/11 на суму 348 969,00 грн) надіслати скаржникові; копію цієї ухвали - іншим учасникам справи.

3. Оригінал касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І. С. Берднік

Судді: І. С. Міщенко

В. Г. Суховий