ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" березня 2019 р. м. Київ Справа№ 920/507/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорної Л.В.

суддів: Разіної Т.І.

Іоннікової І.А.

при секретарі судового засідання Громак В.О.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання

розглянувши апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Промелектроніка» та Державного підприємства «Конотопський авіаремонтний завод «АВІАКОН»

на рішення Господарського суду Сумської області від 23.11.2018р. (повний текст складено та підписано 27.11.2018р.)

у справі № 920/507/18 (суддя Резніченко О.Ю.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Промелектроніка»

до Державного підприємства «Конотопський авіаремонтний завод «АВІАКОН»

про стягнення 81 872,77 грн.

та за зустрічним позовом Державного підприємства «Конотопський авіаремонтний завод «АВІАКОН»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Промелектроніка»

про стягнення 277 689,07 грн.

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Господарського Сумської області від 23.11.2018р. у справі №920/507/18 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Промелектроніка» до Державного підприємства «Конотопський авіаремонтний завод «Авіакон» про стягнення 81872 грн. 77 коп. - задоволено частково. Клопотання Державного підприємства «Конотопський авіаремонтний завод «Авіакон» про зменшення штрафних санкцій - задоволено частково. Стягнуто з Державного підприємства «Конотопський авіаремонтний завод «Авіакон» (вул. Рябошапка, 25, м. Конотоп, Сумська область, 41600, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Промелектроніка» (вул. Фортечна, 4А, а/с 5012 м. Запоріжжя, 69002, ) 29 614 грн. 06 коп. інфляційних втрат, 10 734 грн. 26 коп. 3% річних, 15 000 грн. пені, 1 762 грн. витрат по сплаті судового збору, 5 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу. В частині позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Промелектроніка» до Державного підприємства «Конотопський авіаремонтний завод «Авіакон» про стягнення 3 % річних в розмірі 1 140 грн. 10 коп. та пені в розмірі 4 718 грн. 20 коп. відмовлено. Зустрічний позов Державного підприємства «Конотопський авіаремонтний завод «Авіакон» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Промелектроніка» про стягнення 277 689 грн. 07 коп. задоволено частково. Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Промелектроніка» про зменшення штрафних санкцій задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Промелектроніка» (вул. Фортечна, 4А, а/с 5012 м. Запоріжжя, 69002, ) на користь Державного підприємства «Конотопський авіаремонтний завод «Авіакон» (вул. Рябошапка, 25, м. Конотоп, Сумська область, 41600, ) 54 000 грн. штрафу, 1 000 грн. пені, 4 141 грн. 81 коп. витрат по сплаті судового збору. В частині позовних вимог Державного підприємства «Конотопський авіаремонтний завод «Авіакон» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Промелектроніка» про стягнення 1 570 грн. 34 коп. пені відмовлено.

Рішення обґрунтоване тим, що має місце порушення зобов'язання в частині оплати, а тому наявні підстави для нарахування пені та застосування наслідків, передбачених ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України. При цьому, суд першої інстанції здійснив власний перерахунок заявлених до стягнення сум та частково задовольнив клопотання відповідача та зменшив розмір пені та витрат на професійну правничу допомогу.

По зустрічному позову судом встановлено порушення строків поставки та наявність підстав для стягнення пені відповідно до ст. 231 Господарського кодексу України та штрафу згідно п. 7.3. договору. Також суд частково задовольнив клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій.

Не погодившись із вищезазначеним рішенням, відповідач звернувся до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Сумської області від 23.11.2018р. по справі №920/507/18 в частині вирішення вимог за первісним позовом. В цій частині прийняти нове рішення, яким позовні вимоги ТОВ «Промелектроніка» про стягнення 81 872,77 грн. задовольнити частково, визнавши їх у частині 18 844,12 грн. інфляційних втрат, 4 517,43 грн. 3% річних та 4 646,50 грн. пені. В задоволені решти вимог - відмовити. Задовольнити клопотання Державного підприємства «Конотопський авіаремонтний завод «Авіакон» про зменшення штрафних санкцій та зменшити визнаний розмір пені з 4 646,50 грн. до 925,58 грн., що відповідає 19/92% від визнаної суми та пропорційно розміру зменшення штрафних санкцій нарахованих позивачу за зустрічним позовом. Стягнути з Державного підприємства «Конотопський авіаремонтний завод «Авіакон» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Промелектроніка» 24 287,13 грн., в тому числі 18 844,12 грн. інфляційних втрат, 4 517,43 грн. - 3% річних та 925,58 грн. пені. Стягнути з Державного підприємства «Конотопський авіаремонтний завод «Авіакон» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Промелектроніка» 602,78 грн. витрат по сплаті судового збору, що пропорційно обсягу визнаних вимог. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Промелектроніка» у стягненні з Державного підприємства «Конотопський авіаремонтний завод «Авіакон» витрат на професійну допомогу у зв'язку із неподанням їх попереднього розрахунку. Рішення Господарського суду Сумської області від 23.11.2018р. у справі №920/507/18 в частині вирішення вимог за зустрічним позовом, а саме про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Промелектроніка» на користь Державного підприємства «Конотопський авіаремонтний завод «Авіаком» 54 000,00грн. штрафу та 1 000,00 грн. пені, 4 141,81 грн. витрат по сплаті судового збору, залишити без змін. Доповнити рішення Господарського суду Сумської області від 23.11.2018 у справі №920/507/18 положеннями про зустрічне зарахування присуджених до стягнення грошових сум та стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Промелектроніка» на користь Державного підприємства «Конотопський авіаремонтний завод «Авіакон» 34 854,68 грн. (54 000,00+1 000,00+4 141,81-18 844,12-4 517,43-925,58=34 854,68). Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Промелектроніка» на користь Державного підприємства «Конотопський авіаремонтний завод «Авіакон» витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги (2 643,00 грн.) та витрати на професійну правничу допомогу, які відповідач планує понести у розрахунку 500,00грн. за одну людино-годину роботи залученого адвоката. Орієнтовна сума витрат на послуги адвоката складає 15 000,00 грн.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом не вірно надано оцінки умовам договору. Вирішуючи клопотання про зменшення штрафних санкцій суд порушив принцип рівності сторін. Також відповідач не погоджується із стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.01.2019р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства «Конотопський авіаремонтний завод «АВІАКОН» на рішення Господарського суду Сумської області від 23.11.2018р. у справі №920/507/18.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Промелектроніка» заперечує проти апеляційної скарги ДП «АВІАКОН», посилаючись на те, що умовами договору не передбачено, що оплата проводиться тільки у випадку поставки всіх одиниць продукції, а тому кожна фактична поставка товару, оформлена відповідною видатковою накладною/експрес-накладною ТОВ «Нова пошта» є самостійною партією товару. На думку ТОВ «Промелектроніка» судом не вірно встановлено строки прострочення платежу.

Щодо клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій, то вирішення такого клопотання фактично залежить від його обґрунтованості та поважності причин порушення зобов'язання стороною. Також, не погодившись з вищезазначеним рішенням, позивач звернувся до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Сумської області від 23.11.2018р. по справі №920/507/18 змінити: позов ТОВ «ПРОМЕЛЕКТРОНІКА» до ДП «АВІАКОН» задовольнити в повному обсязі. В задоволені зустрічного позову ДП «АВІАКОН» до ТОВ «ПРОМЕЛЕКТРОНІКА» відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що при визначенні дати виконання зобов'язання необхідно керуватися виключно п 6.5. договору, а саме врахувати дату оформлення, а не підписання видаткових накладних та товарно-транспортних накладних, так як правила ІНКОТЕРМС 2000 не визначають дату поставки і дату виконання зобов'язань з поставки товару взагалі, а тому відсутні підстави для зменшення розміру 3% річних, пені та часткового задоволення зустрічного позову.

Нарахування 8% штрафу за прострочення поставки товару є необґрунтованим, так як відсутній склад правопорушення з боку відповідача за зустрічним позовом.

Крім того, апелянт зазначає, що понесені ним витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 16 000,00 грн. є співмірними із ціною позову.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.02.2019р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Промелектроніка» на рішення Господарського суду Сумської області від 23.11.2018р. у справі № 920/507/18.

Державне підприємство «Конотопський авіаремонтний завод «АВІАКОН» заперечує проти апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Промелектроніка» посилаючись на те, що підписання видаткової накладної та товарно-транспортної накладної постачальником не може свідчити про отримання товару.

Разом з цим, ДП «Конотопський авіаремонтний завод «АВІАКОН» не погоджується із висновками суду першої інстанції щодо стягненої суми по первісному позову.

Відповідно до п.п. 1, 2, 4 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи та заперечення сторін, заслухавши пояснення представників сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, апеляційний господарський суд встановив наступне.

03.04.2017р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Промелектроніка» (постачальник) та Державним підприємством «Конотопський авіаремонтний завод «Авіакон» (покупець) було укладено договір поставки №241-17, за умовами якого постачальник зобов'язався передати, а покупець - прийняти й оплатити продукцію, вказану у Додатку №1 до цього Договору, надалі - продукція, на умовах, передбачених цим договором. /а.с. 22, т.1/.

Згідно з п. 3.1. договору поставка продукції здійснюється партіями на умовах поставки DDP м. Конотоп, склад «Нова Пошта» відповідно до Офіційних правил тлумачення торговельних термінів «Інкотермс» у редакції 2010 року. Розмір партій визначається у відповідних специфікаціях до Договору.

Поставка продукції здійснюється за цінами, які визначені у додатку №1 і включають всі податки, збори й інші обов'язкові платежі, а також вартість тари, пакування, маркування й інші видатки постачальника, пов'язані з поставкою продукції. Загальна вартість договору на момент його укладання складає 4 711 030,63 грн., в т.ч. ПДВ 875 171,77 грн. (п. 4.1. договору).

Згідно з п. 5.2. договору оплата здійснюється наступним чином: 100% від вартості партії продукції - протягом 10 робочих днів з дати прийняття відповідної партії продукції покупцем, після проходження нею вихідного контролю.

Згідно з п. 6.3. договору право власності на поставлену продукцію переходить до покупця виключно після позитивного прийняття продукції за кількістю та якістю відповідно до договору на складі відповідача.

Згідно з п. 6.5. договору остаточне приймання продукції здійснюється з оформленням видаткової накладної.

П. 7.2. договору сторони погодили, що у випадку порушення більш ніж на 30 календарних днів строку оплати продукції, покупець сплачує постачальникові пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період нарахування пені, від суми заборгованості.

На виконання умов договору позивач поставив відповідачу продукцію у повному обсязі згідно видаткових накладних №РН-0002830 від 01.09.2017р., №РН-0003665 від 15.11.2017р., №РН-0004263 від 28.12.2017р., №РН-0000051 від 10.01.2018р., №РН-0001308 від 27.04.2017р., №РН-0001611 від 02.06.2017р., №РН-0001623 від 02.06.2017р., податкових накладних №372 від 28.12.2017р., №194 від 27.04.2017р., №16 від 01.09.2017р., №35 від 02.06.2017р., №21 від 02.06.2017р., №159 від 15.11.2017р., експрес-накладних ТОВ «Нова пошта» №7279 від 28.12.2017р., №1239 від 15.11.2017р., №9979 від 01.09.2017р., №1314 від 02.06.2017р. та №4721 від 03.06.2017р.

З позовної заяви вбачається, що позивач не має оригіналів договору поставки №241-17 від 03.04.2017р., оригіналів специфікацій №№ 1, 2, 3, оригіналів видаткових накладних №РН-0002830 від 01.09.2017р., №РН-0003665 від 15.11.2017р., №РН-0001308 від 27.04.2017р., РН-0001611 від 02.06.2017р., № №РН-0001623 від 02.06.2017р., оскільки вони були вилучені згідно протоколів обшуку від 11.10.2017р. та від 18.12.2017р. в рамках досудового розслідування №0000040. /а.с. 83, 65, т.1/.

Платіжними дорученнями №2274 від 21.06.2017р., №510 від 05.02.2018р., №4580 від 13.11.2017р. відповідач перерахував позивачу 4 711 030,62 грн., що відповідає умовам договору. /а.с. 50-52/.

Факт отримання товару та його оплата сторонами визнається, що в силу ст. 75 Господарського процесуального кодексу України є достовірною обставиною, а тому не підлягає доведенню.

Згідно рахунку-фактури СФ-0002026 від 29.08.2017р. було поставлено товар за видатковою накладною РН-0002830 від 01.09.2017р. на суму 1 570 343,54 грн., отриманий відповідачем 05.09.2017р., що підтверджується відміткою про отримання на видатковій накладній та експрес-накладній №2610 від 04.09.2017р., оплачений згідно платіжного доручення №4580 від 13.11.2017р. Таким чином, період прострочення платежу на суму 1 570 343,54 грн. становить з 20.09.2017р. по 12.11.2017р. /а.с. 30, 179, 52, т.1/.

Згідно рахунку-фактури СФ-0002625 від 15.11.2017р. було поставлено товар на суму 1 570 343,54 грн. за трьома видатковими накладними, а саме: РН-0003665 від 15.11.2017р. на суму 261 723,92 грн., отриманий відповідачем 17.11.2017р. по експрес-накладній №1239, РН-0004263 від 28.12.2017р. на суму 785 171,77 грн., отриманий відповідачем 02.01.2018р. згідно експрес-накладної №7279, РН-0000051 від 10.01.2018р. на суму 523 447,85 грн., отриманий відповідачем 12.01.2018р. згідно експрес-накладної №5295 та оплачений згідно платіжного доручення №510 від 05.02.2018р. Таким чином, має місце прострочення платежу за видатковою накладною РН-0003665 на суму 261 723,92 грн. за період з 02.12.2017р. по 04.02.2018р.; за видатковою накладною РН-0004263 від 28.12.2017р. на суму 785 171,77 грн. за період з 17.01.2018р. по 04.02.2018р.; за видатковою накладною РН-0000051 від 10.01.2018р. на суму 523 447,85 грн. за період з 27.01.2018р. по 04.02.2018р. /а.с. 29, 33, 34, 180, 181, 182, 51, т.1/.

Згідно рахунку-фактури СФ-0001065 від 27.04.2017р. товар на суму 1 570 343,54 грн. було поставлено за трьома видатковими накладними, а саме: РН-0001308 від 27.04.2018р. на суму 261 723,92 грн., отриманий відповідачем 28.04.2017р. по експрес-накладній №1072, РН-0001611 від 02.06.2017р. на суму 785 171,77 грн., отриманий відповідачем 06.06.2017р. по експрес-накладній №1314, РН-0001623 від 02.06.2017р. на суму 523 447,85 грн., отриманий відповідачем 07.06.2017р. по експрес-накладній №1510 та оплачений згідно платіжного доручення №2274 від 21.06.2017р. Таким чином, має місце прострочення платежу за видатковою накладною РН-0001308 на суму 261 723,92 грн. за період з 13.05.2017р. по 20.06.2018р./а.с. 31, 172, 173, 174, 50, т.1/.

Зазначене свідчить про прострочення платежу з боку відповідача, що є порушенням умов договору, а тому наявні підстави для нарахування пені згідно п. 7.2. договору, 3% річних та інфляційних втрат відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Суд здійснивши перерахунок інфляційних втрат та 3% річних, дійшов обґрунтованого висновку про стягнення 26 614,06 грн. інфляційних втрат та 10 734,26 грн. 3% річних.

Щодо пені, то враховуючи умови договору п. 7.2. та фактичних обставин справи, до стягнення підлягає 35 666,15 грн. за період з 12.06.2017р. по 04.02.2018р.

Разом з цим, суд першої інстанції керуючись положеннями ст. 233 Господарського кодексу України зменшив розмір пені до 15 000,00 грн.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 233 Господарського кодексу України встановлено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання, господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причин неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Зменшуючи розмір пені, суд першої інстанції виходив з того, що зобов'язання сторонами виконано, причиною неналежного виконання стало різне тлумачення сторонами умов договору, прострочення є незначним та не призвело до негативних наслідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов'язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

На доказ понесення витрат на професійну правничу допомогу позивач надав суду копії договору-доручення про надання правової допомоги від 22.05.2017р., доручення №5/2018 від 01.07.2018р., акту приймання-передачі наданих послуг з правової допомоги від 23.10.2018р., розрахунку суми гонорару адвоката, квитанції до прибуткового ордеру віл 23.10.2018р. /а.с. 135-141, т.2/.

Задовольняючи клопотання відповідача про зменшення витрат на правничу допомогу, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що стягнення 16 000,00 грн. витрат на правничу допомогу не є спів мірним з ціною позову та складністю справи, а тому обґрунтовано стягнув 5 000,00 грн.

Відповідачем було заявлено зустрічний позов, який був розглянутий разом із первісним.

Згідно п. 3.2. договору строки поставки продукції складають 60 календарних днів з моменту підписання відповідної специфікації на партію. Постачальник має право здійснити поставку продукції в інші строки винятково на підставі попередньої згоди покупця у письмовій формі.

Згідно п. 7.3. договору у випадку порушення строків або обсягів поставок продукції, постачальник сплачує покупцеві штраф у розмірі 8% від вартості непоставленої в строку продукції за кожен факт порушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 549 Цивільного кодексу України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

З матеріалів справи вбачається, що поставка продукції згідно специфікацій №№1, 2, 3 відбулась, проте з порушенням строку, який визначений п. 3.2. договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 231 Господарського кодексу України у разі якщо порушено господарське зобов'язання, в якому хоча б одна сторона є суб'єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов'язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов'язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах за порушення строків виконання зобов'язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення.

Враховуючи те, що Державне підприємство «Конотопський авіаремонтний завод «АВІАКОН» відноситься до державного сектору за зустрічним позовом застосовується пеня у розмірі 0,1%.

Умовами договору, а саме п. 7.3. сторони погодили 8% штрафу, таким чином заявлена сума штрафу є обґрунтованою та такою, що відповідає умовам договору.

Судом встановлено, що за видатковими накладними №РН-0001623 від 02.06.2017р., №РН-0000051 від 10.01.2018р., №РН-0001611 від 02.06.2017р. поставка відбулась з порушенням строку, а тому до стягнення підлягає 3 925,85 грн.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Промелектроніка» також було заявлено клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій.

Судом взято до уваги, що поставка відбулась у повному обсязі, прострочення є незначним, Державне підприємство «Конотопський авіаремонтний завод «АВІАКОН» не понесло значних збитків, а тому наявні підстави для зменшення пені до 1 000,00 грн. та штрафу до 54 000,00 грн.

Щодо доводів, наведених у апеляційній скарзі Товариства з обмеженою відповідальністю «Промелектроніка», то згідно п. 3.1. договору поставка продукції здійснюється партіями на умовах поставки DDP м. Конотоп, склад «Нова Пошта» відповідно до Офіційних правил тлумачення торговельних термінів «Інкотермс» у редакції 2010 року. Розмір партій визначається у відповідних специфікаціях до Договору.

Згідно з п. 6.3. договору ризик випадкового знищення або випадкового пошкодження продукції, право власності на поставлену продукцію переходять до покупця виключно після позитивного прийняття продукції за кількістю та якістю відповідно до договору на складі покупця.

Згідно з п. 6.5. договору остаточне приймання продукції здійснюється з оформленням видаткової накладної та товарно-транспортної накладної.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що прийняття продукції відбувається в момент отримання відповідачем, а не оформлення видаткової накладної та товарно-транспортної накладної позивачем за первісним позовом. Видаткові накладні та товарно-транспортні накладні, які являються документами первинними документами відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» мають містити підписи обох сторін.

Щодо доводів, наведених у апеляційній скарзі Державного підприємства «Конотопський авіаремонтний завод «АВІАКОН», то згідно п. 5.2. договору оплата здійснюється наступним чином: 100% від вартості партії продукції - протягом 10 робочих днів з дати прийняття відповідної партії продукції покупцем, після проходження нею вихідного контролю.

Відповідно до Державного стандарту України (ДСТУ) 3993-2000 «Товарознавство. Термін та визначення», партія товару - це визначена кількість товарів одного або кількох найменувань, закуплених, відвантажених або отриманих одночасно за одним товаросупровідним документом.

За умовами договору сторонами не було погоджено поняття партія товару, Специфікації не містять умов оплати, а тому суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про те, що оплата має відбуватись за кожною видатковою накладною.

Стосовно тверджень в апеляційних скаргах про неправомірне зменшення розмірів штрафних санкцій, то суд першої інстанції зменшуючи розмір неустойки керувався наданим йому Законом правом, з огляду на кожен конкретний випадок, з урахуванням фактичних обставин справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 11 Господарського процесуального кодексу України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Серявін та інші проти України» вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Трофимчук проти України»).

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що місцевим господарським судом правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, повно з'ясовано та доведено обставини, що мають значення для справи, зроблені висновки відповідають дійсним обставинам справи.

Відповідно до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З наведених у даній постанові обставин, колегія суддів дійшла висновку, що відсутні підстави для зміни чи скасування рішення Господарського суду Сумської області від 23.11.2018р. у справі №920/507/18.

керуючись ст.ст. 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду Сумської області від 23.11.2018р. у справі №920/507/18 залишити без змін, а апеляційні скарги - без задоволення.

2. Матеріали справи №920/507/18 повернути до місцевого господарського суду.

3. Копію постанови надіслати сторонам у справі.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст постанови складено та підписано 11.04.2019р.

Головуючий суддя Л.В. Чорна

Судді Т.І. Разіна

І.А. Іоннікова