ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" квітня 2019 р. Справа№ 925/351/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Доманської М.Л.

суддів: Верховця А.А.

Пантелієнка В.О.

за участю секретаря судового засідання Чміль Я.Є.

та представників учасників провадження у даній справі

від апелянта: Сербуль О.Ю. (дов. від 15.12.2018);

від відповідача: Барілов С.А. (ордер серії ЧК№90403 від 01.04.2019);

розглянувши апеляційну скаргу Приватної організації "Організація колективного управління авторськими і суміжними правами"

на рішення господарського суду Черкаської області від 24.01.2019 та додаткове рішення від 21.02.2019

у справі № 925/351/18 (суддя Спаських Н.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бест Мьюзік", в інтересах якого подано позов Приватною організацією "Організація колективного управління авторськими і суміжними правами",

до фізичної особи-підприємця Гладкого Анатолія Георгійовича

про стягнення 223 380,00 грн. компенсації за порушення майнових авторських прав

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Черкаської області від 24.01.2019 у справі №925/351/18 у позові відмовлено повністю.

Додатковим рішенням господарського суду Черкаської області від 21.02.2019 клопотання відповідача, фізичної особи-підприємця Гладкого Анатолія Георгійовича від 08.02.2019 про ухвалення додаткового рішення - задоволено повністю, прийнято додаткове рішення у справі про розподіл судових витрат за проведення експертизи у справі, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Бест Мьюзік" (ідентифікаційний код 40471053, м. Київ, вул. М. Василенка, 7А) на користь фізичної особи-підприємця Гладкого Анатолія Георгійовича (РНОКПП НОМЕР_1, АДРЕСА_1) 10 010,00 грн. на відшкодування судових витрат за проведення експертизи у справі.

Не погоджуючись з вказаними рішеннями суду першої інстанції, ПО "Організація колективного управління авторськими і суміжними правами" звернулась до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати рішення господарського суду Черкаської області від 24.01.2019 у справі № 925/351/18 повністю та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю, скасувати додаткове рішення суду від 21.02.2019, судові витрати покласти на Відповідача.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на те, що оскаржуване рішення та додаткове рішення прийняте з порушенням норм матеріального права.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.03.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПО "Організація колективного управління авторськими і суміжними правами"; розгляд апеляційної скарги призначено на 03.04.2019.

Відзиви на апеляційну скаргу не надходили.

У судовому засіданні 03.04.2019 представник апелянта підтримала вимоги апеляційної скарги та просила її задовольнити. Представник відповідача заперечив проти апеляційної скарги, просив суд відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а оскаржуване рішення залишити без змін.

Розглянувши наявні матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, Північний апеляційний господарський суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Конституцією України кожному гарантується право на судовий захист, апеляційне та касаційне оскарження.

Також, Конституція України встановлює серед основних засад судочинства, зокрема, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Вказана конституційна норма конкретизована законодавцем в ст. 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", згідно з якою учасники судового процесу та інші особи у випадках і порядку, встановлених процесуальним законом, мають право на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, 11.04.2018 Приватною організацією "Організація колективного управління авторськими і суміжними правами" подано позов в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю "Бест Мьюзік" про стягнення з відповідача по справі 223 380,00 грн. (як 60 розмірів мінімальної заробітної плати) за порушення майнового авторського права на використання музичного твору "ІНФОРМАЦІЯ_1" (виконавець ОСОБА_12) шляхом його публічного виконання у магазині "ІНФОРМАЦІЯ_2" по АДРЕСА_2 15.01.2017.

Судова колегія, дослідивши матеріали даної справи та заслухавши у судовому засіданні присутніх представників сторін, встановила наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України „Про авторське право і суміжні права" (далі - Закон) майнові права автора (чи іншої особи, яка має авторське право) можуть бути передані (відчужені) іншій особі згідно з положеннями Закону, після чого ця особа стає суб'єктом авторського права.

За приписами ч. 1 ст. 31 Закону автор (чи інша особа, яка має авторське право) може передати свої майнові права, зазначені у статті 15 цього Закону, будь-якій іншій особі повністю чи частково. Передача майнових прав автора (чи іншої особи, яка має авторське право) оформляється авторським договором. Майнові права, що передаються за авторським договором, мають бути у ньому визначені. Майнові права, не зазначені в авторському договорі як відчужувані, вважаються такими, що не передані.

У пункті 7 постанови пленуму Верховного Суду України від 04.06.2010 № 5 „Про застосування судами норм законодавства у справах про захист авторського права і суміжних прав" (далі - постанова № 5) зазначено, що відповідно до статті 45 Закону суб'єкти авторського права і суміжних прав можуть управляти своїми правами: особисто, через свого повіреного, через організацію колективного управління.

Згідно з підпунктом „г" частини першої статті 49 Закону організації колективного управління повинні виконувати від імені суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав і на основі одержаних від них повноважень, зокрема, таку функцію: звертатися до суду за захистом прав суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав відповідно до статутних повноважень та доручення цих суб'єктів. При цьому окреме доручення для представництва в суді не є обов'язковим.

У пункті 49 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 року № 12 „Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності" наведено, що організації колективного управління, які здійснюють управління майновими правами на твори, повинні довести наявність у них прав на управління авторськими майновими правами певного кола осіб. Отже, у разі звернення організації колективного управління до суду з позовом про захист прав суб'єктів авторського права суд повинен з'ясовувати обсяг повноважень цієї організації згідно з договорами, укладеними цією організацією та суб'єктом авторського права. Якщо у організації колективного управління відсутні повноваження на управління майновими правами суб'єкта авторського права, зокрема, щодо конкретного твору, судам слід відмовляти у задоволенні позову цієї організації.

Документами, що підтверджують право організації на звернення до суду із заявою про захист авторського права та/або суміжних прав, є: видане Міністерством освіти і науки України свідоцтво про облік організацій колективного управління, свідоцтво про визначення організації уповноваженою організацією колективного управління згідно із ст.ст. 42, 43 названого Закону; статут організації, що управляє майновими правами на колективній основі; в інших випадках, ніж передбачені згаданими статтями Закону України "Про авторське право і суміжні права" - договір з особою, якій належать відповідні права, на управління майновими правами на колективній основі, та/або договір з іноземною організацією, що управляє аналогічними правами, і документи, що підтверджують наявність у неї відповідних повноважень.

З матеріалів справи вбачається, що Приватна організація "Організація колективного управління авторськими та суміжними правами", якою заявлено позов від імені позивача, є організацією колективного управління на колективній основі майновими правами суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав, що підтверджується Свідоцтвом про облік організацій колективного управління № 18/2011 від 24.01.2011 (а.с. 18).

17.08.2016 між Приватною організацією "Організація колективного управління авторськими та суміжними правами" (далі - Організація) товариством з обмеженою відповідальністю "Бест Мьюзік" (далі - Видавник, позивач по справі) було укладено договір № ОЗ-ОКУ про управління майновими авторськими правами (а.с. 29-32, далі - Договір).

Відповідно до п. 2.1 Договору Видавник надає Організації повноваження здійснювати колективне управління майновими правами на Твори, які належать Видавнику, а саме: дозволяти або забороняти від імені Видавника використання об'єктів авторського права третім особам, відповідно до умов цього договору.

Надання повноважень на колективне управління правами передбачає: укладання Організацією договорів на право використання об'єктів авторського права третіми особами, збір винагороди, її розподіл та виплату (п. 2.2. договору).

Організація здійснює колективне управління відповідно до Договору на території України (п. 2.4. договору).

Видавник зобов'язався декларувати свої майнові права на об'єкти авторського права згідно з правилами встановленими Організацією відповідно до положень Статуту (п. 3.1. договору).

Відповідно до розділу 4 Договору Організація отримує повноваження здійснювати колективне управління майновими правами Видавника на "публічне використання" твору.

Організація має право здійснювати відповідно до чинного законодавства будь-які юридичні дії з метою забезпечення майнових прав Видавника на об'єкти авторського права, повноваження та управління якими передані Організації за цим Договором (п. 7.1. договору).

Організація має право вживати будь-яких заходів, направлених на захист майнових прав Видавника, в тому числі перешкоджати використанню об'єктів авторського права без дозволу Організації, забороняти таке використання та здійснювати фіксацію фактів використання об'єктів авторського права без дозволу Організації, але за умови отримання попередньої згоди Видавника на такі дії (п. 7.2. договору).

У випадку виявлення порушень прав, управління якими здійснює Організація, остання, з метою захисту прав Видавника та реалізації своїх повноважень по управлінню цими правами, має право пред'являти заяви, судові позови з метою захисту порушених прав та здійснювати будь-які інші дії - як для захисту прав Видавника, так і для реалізації своїх повноважень по управлінню цими правами (п. 7.3. договору).

Організація має право вимагати від інших осіб, у тому числі від організації колективного управління, вилучення об'єктів авторського права з їх колективного управління та дозволів на використання, які ними надаються (п. 7.4. договору).

Відповідно до п. 10.1 Договору цей Договір вступає в силу з моменту підписання його Сторонами і діє безстроково.

Приватній організації "Організація колективного управління авторськими і суміжними правами" Державним департаментом інтелектуальної власності міністерства освіти і науки України видано свідоцтво про облік організацій колективного управління № 18/2011 від 24.01.2011 року (а.с. 18).

На виконання умов договору від 17.08.2016 № ОЗ-ОКУ позивачем надано декларацію від 25.12.2016 № 1.6 (а.с. 34), відповідно до якої предметом управління є музичний твір "ІНФОРМАЦІЯ_1" (виконавець ОСОБА_12, автор музики ОСОБА_14, ОСОБА_15, автор тексту ОСОБА_13, ОСОБА_14) - а.с. 34. Строки дії договору на об'єкти авторського права задекларовані з 25.12.2016 по 31.12.2017.

Також ПО "Організація колективного управління авторськими і суміжними правами" 01.02.2018 отримала погодження від позивача ТОВ "Бест Мьюзик" на подання позову до суду (а.с. 43).

Особою, від якої позивачем отримано майнові права на вказаний музичний твір є третя особа ОСОБА_8

25.12.2016 між ОСОБА_8 та товариством з обмеженою відповідальністю "Бест Мьюзік" було укладено договір № 93-ПФ (а.с. 35-40) про передачу виключних авторських і суміжних прав, у відповідності до якого Правовласник ОСОБА_8 передає Видавцю-позивачу виключні майнові права на об'єкти, вказані в Додатках до договору, що означає право Видавця використовувати об'єкти протягом терміну і на території, вказаними в п. 2.2. договору. За надання виключних майнових прав на об'єкти Видавець зобов'язуєтеся виплачувати Правовласнику Рояльті і виконувати інші зобов'язання, покладені на нього договором (п. 2.1. договору № 93-ПФ).

Відповідно до ст. 1 Всесвітньої конвенції про авторське право 1952 року, кожна договірна Держава зобов'язується вжити всіх заходів, необхідних для забезпечення достатньої і ефективної охорони прав авторів і всіх інших власників авторських прав на літературні, наукові художні твори, зокрема, твори живопису, графіки. Випущені в світ твори громадян будь-якої Договірної Держави, рівно як і твори, вперше випущені в світ на території такої Держави, користуються в кожній іншій Договірній державі охороною, яку така Держава надає творам своїх громадян, які вперше випущені в світ на її власній території. Не випущені в світ твори громадян кожної Договірної Держави користуються в кожній іншій Договірній Державі охороною, яку ця Держава надає творам своїх громадян, що не випущені в світ (ст. 2 Всесвітньої конвенції про авторське право 1952 року). Під "випуском у світ" у розумінні цієї Конвенції слід розуміти відтворення в якій-небудь матеріальній формі і надання невизначеному колу осіб примірників твору для читання або ознайомлення шляхом зорового сприйняття, (ст. 6 Всесвітньої конвенції про авторське право 1952 року).

Причиною виникнення спору зі справи стало питання щодо наявності чи відсутності підстав для стягнення з відповідача компенсації у зв'язку з порушенням майнових авторських прав суб'єкта авторського права.

Відповідно до статті 45 Закону суб'єкти авторського права і суміжних прав можуть управляти своїми правами: особисто, через свого повіреного, через організацію колективного управління.

За приписами статей 48 і 49 Закону можлива передача на договірних засадах авторами або іншими суб'єктами авторського права та/або суміжних прав повноважень з управління майновими правами організаціям колективного управління, на які покладається виконання відповідних функцій, зокрема, збір винагороди на підставі зазначених договорів чи цього Закону, розподіл (перерозподіл між іншими організаціями колективного управління) зібраної винагороди, перерахування належної частки перерозподіленої винагороди іншим організаціям колективного управління, що представляють майнові інтереси відповідних суб'єктів авторського права та/або суміжних прав, або виплата розподіленої винагороди безпосередньо таким суб'єктам.

Водночас суб'єкти авторського права, які не передали організаціям колективного управління повноважень на управління своїми правами, в тому числі щодо збирання винагороди, мають право вимагати від організацій колективного управління, які таку винагороду за використання їхніх творів і об'єктів суміжних прав зібрали, виплати цієї винагороди, а також вимагати вилучення своїх творів і об'єктів суміжних прав із дозволів на використання, які надаються організаціями колективного управління шляхом укладення договорів з особами, які використовують ці об'єкти.

Отже, надавши організаціям колективного управління можливість дозволяти використання об'єктів авторського права, які хоча й не перебувають в їх управлінні, але не вилучені з нього в установленому порядку, законодавець врахував специфіку діяльності суб'єктів господарювання, які здійснюють постійне використання великої кількості різноманітних об'єктів авторського права, завчасне визначення переліку яких (із встановленням правовласників та одержанням необхідного дозволу від кожного з них) є надмірно складним або взагалі неможливим (телерадіоорганізації; особи, що здійснюють ретрансляцію телерадіопрограм; власники закладів, де відбувається публічне виконання творів, тощо). Такий підхід водночас забезпечує дотримання прав суб'єктів авторського права - як щодо дозволу на використання творів, так і стосовно отримання винагороди - та дозволяє суб'єктам господарювання здійснювати використання необмеженого переліку творів без порушення майнових авторських прав, уклавши відповідний договір з однією організацією колективного управління.

За наявності договорів з суб'єктами авторського права та/або суміжних прав на управління їх майновими правами організації колективного управління відповідно до статті 45 Закону, що надає право таким організаціям представляти інтереси власників майнових авторських прав, виконавців, виробників фонограм (відеограм), мають право звертатися до господарського суду з позовами про відшкодування збитків (матеріальної шкоди), включаючи упущену вигоду або стягнення доходу, отриманих порушником внаслідок порушення ним авторського права та/або суміжних прав, і у тому випадку, коли з порушником авторського права чи суміжних прав організацією колективного управління не укладено будь-якої угоди.

Організації колективного управління, які здійснюють управління майновими правами на твори, повинні довести наявність у них прав на управління авторськими майновими правами певного кола осіб. Отже, у разі звернення організації колективного управління до суду з позовом про захист прав суб'єктів авторського права суд повинен з'ясовувати обсяг повноважень цієї організації згідно з договорами, укладеними цією організацією та суб'єктом авторського права.

Таким чином, наведені вище обставини та матеріали справи свідчать про те, що ПО "ОКУАСП" здійснює колективне управління виключними майновими авторським правами на музичний твір "ІНФОРМАЦІЯ_1" (виконавець ОСОБА_12).

Спору між сторонами з приводу належного підтвердження позивачем прав на управління майновими авторськими права немає.

За таких підстав, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що ПО "ОКУАСП" на підставі договорів про управління майновими авторськими правами наділена повноваженнями на управління майновими правами суб'єкта авторського права - позивача у справі, зокрема, щодо спірного музичного твору та, відповідно, правом на звернення з позовом до суду в інтересах позивача.

За доводами позивача, 15.01.2017 представником Приватної організації "Організація колективного управління авторськими та суміжними правами" ОСОБА_9 була проведена фіксація факту неправомірного використання відповідачем музичного твору "ІНФОРМАЦІЯ_1" (виконавець ОСОБА_12) у публічному закладі, в якому здійснює господарську діяльність відповідач - магазин "ІНФОРМАЦІЯ_2" за адресою: АДРЕСА_2 та правами на управління якими володіє позивач.

Відповідач не заперечує факту здійснення ним господарської діяльності у магазині "ІНФОРМАЦІЯ_2 " за адресою АДРЕСА_2 станом на 15.01.2017.

Фіксація була проведена шляхом складання відповідного акту фіксації від 15.01.2017 № 2/1501/2017 (а.с. 45-46).

ПО "ОКУАСП" зазначає, що відповідач порушив майнові авторські права на музичний твір "ІНФОРМАЦІЯ_1" (виконавець ОСОБА_12), який належить позивачу на підставі договору № 93-ПФ про передачу виключних авторських і суміжних прав від 25.12.2016 (а.с. 35-40).

ПО "ОКУАСП" у позовній заяві вказує, що факт використання відповідачем у магазині "ІНФОРМАЦІЯ_2" об'єкта авторського права (музичного твору), а саме: пісні "ІНФОРМАЦІЯ_1" (виконавець ОСОБА_12) підтверджується наступними доказами:

- актом фіксації від 15.01.2017 № 2/1501/2017;

- відеозаписом (фіксацією використання музичних творів за допомогою технічних засобів) від 15.01.2017 на диск;

- фіскальним чеком від 15.01.2017;

- чеком з терміналу магазину про оплату товару від 15.01.2017.

Ухвалою суду першої інстанції від 19.06.2018 у справі призначено судову експертизу відеозапису, проведення якої доручено експертам Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз

29.11.2018 судом отримано висновок експерта від 23.11.2018 № 3418/5790 за результатами проведення комплексної експертизи відео-, звукозапису та експертизи фонограм, відеограм (передач) організації мовлення за матеріалами господарської справи № 925/351/18 (а.с. 123-125), з якого вбачається, що виконання музичних творів, що зафіковані на диску, в т.ч. музичного твору "ІНФОРМАЦІЯ_1" (виконавець ОСОБА_12) відбувалось за допомогою технічного комплексу, що здійснював публічне відтворення радіотрансляції радіомережі "Хіт FM" у середині приміщення магазину, де здійснювався відеозвукозапис.

При цьому експертом зафіксовано, що наданий на експертизу диск є копією, оскільки на ньому міститься інформація про дві дати - 15.01.2017 та 29.01.2017. Оскільки диск не є оригіналом, дати категоричний висновок про відсутність ознак монтажу експерт не може.

Експерт стверджує, що запис відеозвукозапису 15-1-2017 16:57 здійснювався безперервно за допомогою DVD-відеокамери. На записі зафіксовано відтворення твору "ІНФОРМАЦІЯ_1" (виконавець ОСОБА_12) в той день і час 15.01.2017 у період з 16:57 до 17:28, що відповідає розкладу радіотрансляції музичних творів радіомережі "Хіт FM". Виконання музичних творів відбувалося за допомогою технічного комплексу, що здійснював публічне відтворення радіотрансляції радіомережі "Хіт FM" в середині магазину, де здійснювався відеозвукозапис. Встановити технічні характеристики технічного комплексу, за допомогою якого здійснювалося відтворення радіотрансляції радіомережі "Хіт FM" не виявляється можливим внаслідок низької якості звукозапису та відсутності відповідних методик дослідження.

Оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що позивачем не доведено правомірності заявлених позовних вимог, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та правомірно зазначено, що у справі відсутні докази, що представник ПО "ОКУАСП" ОСОБА_9, що зазначена в акті фіксації від 15.01.2017 № 2/1501/2017, як особа, яка здійснювала фіксацію публічного виконання музичного твору "ІНФОРМАЦІЯ_1" (виконавець ОСОБА_12), є належно уповноваженою особою від цієї організації на вчинення таких дій. Зокрема в матеріалах справи відсутня довіреність від 30.09.2016 № 30/09/16, про яку зазначено у вказаному акті фіксації від 15.01.2017 № 2/1501/2017. В суді апеляційної інстанції вказана довіреність також не надана апелянтом.

Ні в акті фіксації, ні на відеозвукозаписі немає відомостей про касира чи іншу особу-представника магазину, де здійснено фіксацію порушення, якому представник ПО ОКУАСП намагався запропонувати акт фіксації до підпису.

Відеозаписом не зафіксовано точної адреси магазину, де здійснено фіксацію чи навколишніх ідентифікуючих його об'єктів. Представник відповідача у суді першої інстанції у відзиві на позовну заяву вказував на те, що магазини "ІНФОРМАЦІЯ_2" є мережевими і мають аналогічні оформлення вивісок і одну з них зафіксовано на записі. ПО "ОКУАСП" не надав достовірних доказів, що на відеозвукозаписі зафіксовано саме магазин "ІНФОРМАЦІЯ_2" у АДРЕСА_2.

На відеозаписі не зафіксовано джерело трансляції музичного твору, не вказано навіть ймовірну точку його розміщення.

Акт фіксації № 2/1501/2017 з додатком до нього датований 15.01.2017, поданий суду у віддрукованому вигляді та містить перелік творів, звучання яких зафіксовано у період з 16:57 до 17:27. Вказане викликає сумніви у достовірності цього документу і можливості його пред'явлення касиру магазину у готовому віддрукованому вигляді на підпис саме 15.01.2017 у момент фіксації порушення.

Період часу фіксації (за додатком до Акту фіксації) вказаний з 16:57 до 17:27 (а.с. 47). В той же час чек на придбання пшона в магазині "ІНФОРМАЦІЯ_2" містить час 18:11 з датою 15.01.2017, що беззаперечно не свідчить про пов'язаність цих подій. Ці докази оцінюються судом у їх сукупності.

Як було встановлено судом першої інстанції, з відеозвукозапису не вбачається, що представник ПО "ОКУАСП" дійсно намагався вручити акт фіксації на підпис касиру магазину, не вбачається в якому вигляді був цей акт та в який саме час 15.01.2017 це намагався зробити відповідний представник ПО "ОКУАСП".

Судовою колегією встановлено, що в матеріалах справи містяться нотаріально завірені заяви свідків (колишні працівники магазину "ІНФОРМАЦІЯ_2" у АДРЕСА_2) ОСОБА_10 та ОСОБА_11, в яких останні зазначили, що станом на січень 2017 року займали посади директора та касира вказаного магазину та, що з 2016 року по всій мережі магазинів "ІНФОРМАЦІЯ_2" було суворо заборонено вмикання будь-яких пристроїв для музики, через помилки касирів, відволікання їх від роботи, скарги на це покупців. Тобто, свідки заперечили наявність у магазині "ІНФОРМАЦІЯ_2" будь-яких пристроїв для програвання музики.

Надані позивачем до суду першої інстанції відеозвукозапис, фіскальний чек на покупку від 15.01.2017 та акт фіксації від 15.01.2017 № 2/1501/2017 з додатком комерційного використання музичних творів способом публічного виконання у їх сукупності не є належними, допустимими та достовірними доказами на підтвердження факту неправомірного комерційного використання відповідачем музичного твору "ІНФОРМАЦІЯ_1" (виконавець ОСОБА_12) 15.01.2017 саме в приміщенні магазину "ІНФОРМАЦІЯ_2" у АДРЕСА_2. Отже позивачем не доведено, що відповідачем порушено права позивача, за захистом яких ПО "ОКУАСП" звернулося до суду із вказаним позовом.

У відповідності до ч. 1 ст. 73, ч. 1 ст. 74 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Бест Мьюзік" в інтересах якого подано позов Приватною організацією "Організація колективного управління авторськими і суміжними правами" вірно були відхилені судом першої інстанції як необґрунтовані та недоведені належними доказами.

Доводи, викладені апелянтом в апеляційній скарзі, відхиляються судовою колегією за необґрунтованістю, оскільки не спростовують обставин, які на підставі належних та допустимих доказів встановлені у даній справі судом першої інстанції.

Також, у зв'язку з тим, що рішенням господарського суду м. Києва від 24.01.2019 у даній справі в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що судові витрати відповідача, пов'язані з проведенням судової експертизи мають бути повністю покладені на позивача, про що правомірно прийняв додаткове рішення.

В матеріалах справи мається оригінал платіжного доручення від 23.10.2018 № 12978 про оплату відповідачем СПД Гладким А.Г. коштів за експертизу в сумі 10 010,00 грн. (а.с. 120).

У відповідності до ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати, пов'язані із проведенням експертизи.

У відповідності до ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються, у разі відмови в позові - на позивача.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для зміни чи скасування рішення господарського суду Черкаської області від 24.01.2019 та додаткове рішення від 21.02.2019 у справі № 925/351/18. Порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до зміни чи скасування оскаржуваного судового рішення у даній справі, судовою колегією не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 276, 282, 283 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватної організації "Організація колективного управління авторськими і суміжними правами" залишити без задоволення, а рішення господарського суду Черкаської області від 24.01.2019 та додаткове рішення від 21.02.2019 у справі № 925/351/18 - без змін.

2. Матеріали справи у справі № 925/351/18 повернути до господарського суду Черкаської області.

Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову Північного апеляційного господарського суду може бути оскаржено до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. ст. 288-291 ГПК України.

Повний текст постанови підписаний: 08.04.2019.

Головуючий суддя М.Л. Доманська

Судді А.А. Верховець

В.О. Пантелієнко