ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"02" квітня 2019 р. Cправа № 911/2213/18

Господарський суд Вінницької області у складі: судді Колбасова Ф.Ф., при секретарі судового засідання Вознюк К.В., розглянувши в судовому засіданні за неявки всіх учасників матеріали справи

за позовом Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" (01001, м.Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, )

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРОПТ МАСТЕР-ЕНЕРГО" (21050, Вінницька область, м. Вінниця, вул. Миколи Оводова, буд. 51, ),

до 2. ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1)

про стягнення 11271,17 грн., -

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Вінницької області з Господарського суду Київської області надійшла за підсудністю позовна заява б/н від 09.07.2018 р. Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРОПТ МАСТЕР-ЕНЕРГО" та 2. ОСОБА_1 про стягнення 11271,17 грн. боргу.

Позовні вимоги мотивовано тим, що між Акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк" (позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "УКРОПТ МАСТЕР-ЕНЕРГО" (відповідач-1) було укладено договір банківського обслуговування Б/Н від 04.03.2011 р. В зв'язку з невиконанням даного договору, відповідач - 1 станом на 13.04.2018 року має заборгованість у розмірі 11271,17 грн.

24.11.2014 р. між позивачем та ОСОБА_1 (відповідач-2) було укладено договір поруки №POR516, предметом якого є надання поруки відповідачем-2 за виконання зобов'язань відповідача-1, які випливають з договору банківського обслуговування Б/Н від 04.03.2011 року.

Причиною виникнення спору є неналежне виконання відповідачем-1 умов кредитного договору банківського обслуговування Б/Н від 04.03.2011 р. щодо своєчасного та повного повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, з посиланням на те, що Банк виконав належним чином зобов'язання за договором, надавши Товариству з обмеженою відповідальністю "УКРОПТ МАСТЕР-ЕНЕРГО" кредитний ліміт у розмірі 100000,00 грн.

У позовній заяві в обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що відповідач-1 не виконав умови Договору банківського обслуговування б/н від 04.03.2011 р. в частині повного та своєчасного повернення наданих у кредит грошових коштів в сумі 3756,10 грн., а також невиконанням відповідачем-2 обов'язків поручителя за Договором поруки №РОR516 від 24.11.2014 року, а тому позивач просить суд стягнути солідарно з відповідача-1 та відповідача-2 11271,17 грн. заборгованості за договором №Б/Н від 04.03.2011 р., яка включає в себе 3756,10 грн. - заборгованість по кредиту, 3325,18 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 2620,87 грн. - пеня, 1569,02 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом.

Як зазначено в ухвалі Господарського суду Київської області від 17.10.2018 р., відповідачем-1, який є стороною основного зобов'язання являється Товариство з обмеженою відповідальністю "УКРОПТ МАСТЕР-ЕНЕРГО", а отже, справа повинна розглядатися господарським судом за місцезнаходженням останнього.

Ухвалою від 19.11.2018 р. відкрито провадження у справі № 911/2213/18. Розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. Розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження, було призначено на 17.12.2018 р.

Ухвалою від 17.12.2018 р. перейдено до розгляду справи № 911/2213/18 за правилами загального позовного провадження та призначено у справі № 911/2213/18 підготовче засідання за правилами загального позовного провадження на 16.01.2019 р.

Разом з тим, підготовче засідання, призначене на 16.01.2019 р., не відбулося в зв'язку з перебуванням судді Колбасова Ф.Ф. на лікарняному.

Ухвалою суду від 25.01.2019 р. було призначено у справі № 911/2213/18 підготовче засідання за правилами загального позовного провадження на 14.02.2019 р.

Ухвалою від 14.02.2019 р. було продовжено строк підготовчого провадження по справі № 911/2213/18 на 30 днів та призначено у справі № 911/2213/18 підготовче засідання за правилами загального позовного провадження на 14.03.2019 р.

На визначену судом дату - 14.03.2019 р. в підготовче засідання представники сторін не з'явились. Про дату, час та місце судового засідання повідомлялись належним чином - ухвалою суду від 14.02.2019 року, яка надсилалась рекомендованою кореспонденцією.

Постановленою за відсутності сторін ухвалою суду від 14.03.2019 р. було закрито підготовче провадження та призначено справу для судового розгляду по суті на 02.04.2019 р.

На визначену судом дату - 02.04.2019 р. в судове засідання представники сторін не з'явилися, не дивлячись на те, що про дату, час та місце судового засідання повідомлялися належним чином - ухвалою суду від 14.02.2019 р., яка надсилалася їм рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення поштового відправлення.

З приводу неявки представників сторін в жодне із судових засідань, суд зазначає наступне.

15.11.2018 р. від позивача до суду надійшла заява, якою останній просив надсилати процесуальні документи на електронну адресу .

Ухвали суду по справі, окрім направлення засобами поштового зв'язку, надсилались позивачу на вказану електронну адресу, що підтверджується наявними в матеріалах справи довідками працівника апарату суду про доставку електронного листа.

Також як стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 642 (а.с. 87), позивачу було вручено ухвалу від 17.12.2018 р.

Окрім того, згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 21 6 (а.с. 99), позивач отримав ухвалу від 25.01.2019 р.

Відповідачу-1 - Товариству з обмеженою відповідальністю "УКРОПТ МАСТЕР-ЕНЕРГО" було вручено ухвали по справі, що підтверджується рекомендованими поштовими повідомленнями про вручення поштового відправлення № 21 3 (а.с. 59), № 21 1 (а.с. 88), № 00 (а.с. 100), № 21 4.

Натомість ані позивач, ані відповідач-1 - Товариство з обмеженою відповідальністю "УКРОПТ МАСТЕР-ЕНЕРГО", ані відповідач-2 - громадянин ОСОБА_3, своїм правом участі в судовому засіданні не скористались.

Щодо неявки в судові засідання відповідача-2 - громадянина ОСОБА_1, суд окремо відзначає наступне.

Копія ухвали від 19.11.2018 р., яка надсилалась на адресу відповідача 2: АДРЕСА_1, яка зазначена у позовній заяві, органом поштового зв'язку була повернута до суду із довідкою про причину повернення: "За даною адресою не проживає" (а.с. 62).

За вказаних обставин 20.12.12.2018 р. Господарський суд Вінницької області звернувся до Міграційної служби України із запитом про надання відомостей про реєстрацію місця проживання та інші персональні дані, що містяться в картотеці реєстраційного обліку адресно-довідкової роботи Міграційної служби України відносно громадянина ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1).

На вказаний запит 23.01.2019 р. судом отримано відповідь від Центрального міжрегіонального управління державної міграційної служби у м. Києві та Київській області за підписом Т.в.о. начальника Д.Л. Лемеша про те, що громадянин ОСОБА_1 значиться зареєстрованим в АДРЕСА_1 (а.с. 82).

Однак, копія ухвали від 17.12.2018 р., яка також надсилалась на адресу відповідача-2: АДРЕСА_1, органом поштового зв'язку також була повернута до суду із довідкою про причину повернення: "За даною адресою не проживає" (а.с. 78).

Аналогічно копія ухвали від 25.01.2019 р., яка надсилалась на адресу відповідача-2, органом поштового зв'язку була повернута до суду із довідкою про причину повернення: "За даною адресою не проживає" (а.с. 91).

Також копія ухвали від 14.02.2019 р., яка надсилалась на ту ж адресу відповідача-2: АДРЕСА_1, органом поштового зв'язку була повернута до суду із довідкою про причину повернення: "За даною адресою не проживає.

При цьому суд враховує ту обставину, що відповідач-2 - громадянин ОСОБА_1, одночасно являється керівником відповідача 1 - Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРОПТ МАСТЕР-ЕНЕРГО" , яке отримало всі ухвали суду, що підтверджується рекомендованими поштовими повідомленнями про вручення поштових відправлень.

З цього слідує, що всім учасникам справи достеменно відомо про її провадження в Господарському суді Вінницької області.

При неявці в судове засідання відповідача-2, суд також враховує, що відповідно до ч.4 ст.17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" обов'язок щодо внесення змін про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі, з поміж іншого і стосовно місцезнаходження, покладається на останню.

Статтею 42 Господарського процесуального кодексу України визначено права та обов'язки учасників судового процесу, зокрема учасники справи зобов'язані: виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об'єктивному встановленню всіх обставин справи; з'являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов'язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази тощо.

Крім того, частиною 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч.1 ст.4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

З огляду на вказане учасники справи не були позбавлені права та можливості ознайомитись з ухвалами у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Також суд зазначає, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 р. (Закон України від 17.07.1997 р. № 475/97 - ВР), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Перебіг строків судового розгляду у цивільних справах починається з часу надходження позовної заяви до суду, а закінчується ухваленням остаточного рішення у справі, якщо воно не на користь особи (справа "Скопелліті проти Італії" від 23.11.1993 р.), або виконанням рішення, ухваленого на користь особи (справа "Папахелас проти Греції" від 25.03.1999 р.).

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду неефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (параграфи 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі "Смірнова проти України").

Суд нагадує, що роль національних суддів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (&51 рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 р. у справі "Красношапка проти України").

Суд нагадує, що це роль національних судів організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (див.рішення Суду у справі Шульга проти України, no. 16652/04, від 02.12.2010 р.).

До того ж організація провадження таким чином, щоб воно було швидким та ефективним, є завданням саме національних судів (див. рішення Суду у справі Білий проти України, no. 14475/03, від 21.10.2010 р.).

Відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України, ч.2 ст.178 ГПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Згідно із ч.1 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи положення ст. ст. 13, 74 ГПК України, якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вв2ажає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав, а тому вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній матеріалами і документами без явки в судове засідання сторін.

У зв'язку із неявкою учасників справи фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подані документи і матеріали даної справи, з'ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" зареєстроване в якості суб'єкта господарювання 19.03.1992 р., про що у Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань внесені відомості за № 1 006727.

Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" отримало ліцензію від 05.10.2011 р. № 22 на право надання банківських послуг, визначених частиною третьою статті 47 Закону України "Про банки і банківську діяльність".

04.03.2011 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "УКРОПТ МАСТЕР-ЕНЕРГО" (відповідач-1) приєднався до "Умов та правил надання банківських послуг" (далі - Умови) Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПРИВАТБАНК" (позивач, Банк), Тарифів Банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті http://privatbank.ua, які разом складають Договір банківського обслуговування №Б/Н від 04.03.2011 р. (далі - договір) та взяв на себе зобов'язання виконувати умови договору.

Відповідно до цього договору, відповідачу-1 було встановлено кредитний ліміт на поточний рахунок № НОМЕР_2 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв'язку банку і клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms-повідомлення або інших), що визначено і врегульовано "Умовами та правилами надання банківських послуг".

При цьому порядок надання кредиту за послугою кредитний ліміт на поточний рахунок регламентований розділом 3.18. "Умов та Правил надання банківських послуг".

Згідно пункту 3.18.1.1, Кредитний ліміт на поточний рахунок надається на поповнення оборотних коштів і здійснення поточних платежів Клієнта, в межах кредитного ліміту. Про розмір Ліміту повідомляє Клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку Банку і Клієнта (системи клієнт банк, Інтернет клієнт банк, смс повідомлення або інших).

Пункт 3.18.1.3 визначає, що кредит надається в обмін на зобов'язання Клієнта з повернення кредиту, сплаті відсотків та винагороди.

Відповідно до п. 3.18.1.6. Умов зазначає, що Ліміт може бути змінений Банком односторонньому порядку, передбаченому Умовами і правилами надання банківських послуг у разі зниження надходжень грошових коштів на поточний рахунок або настання інших факторів, передбачених внутрішніми нормативними документами Банку. Підписавши Угоду Клієнт висловлює свою згоду на те, що зміна Ліміту проводиться Банком в односторонньою порядку шляхом повідомлення Клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку Банку і Клієнта (системи клієнт-банк, інтерні клієнт банк, sms - повідомлення або інших).

Відповідно до 3.18.1.16. Умов - при укладанні договорів і угод, чи вчиненні інших дій, що свідчать про приєднання Клієнта до "Умов і правил надання банківських послуг" (або у формі "Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки" або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк/інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовій або електронній інформацією, або в будь-якій іншій формі), Банк і Клієнт допускають використання підписів Клієнта у вигляді електронно - цифрового підпису та / або підтвердження через пароль, спрямований Банком через верифікований номер телефону, який належить уповноваженій особі Клієнта з правом "першого" підпису. Підписання договорів і угод таким чином прирівнюється до укладання договорів та угод у письмовій формі.

Умовами також визначено, що клієнт зобов'язується:

- використовувати кредит на цілі, зазначені у п.3.18.1.1 цього розділу "Умов та правил надання банківських послуг".

- сплатити відсотки за весь час фактичного користування кредитом згідно з п.п. 3.18.4.1,3.18.4.2,3.1 8.4.3.

- повернути кредит у строки, встановлені п.п. 3.18.1.10, 3.18.2.3.4, 3.18.2.2.17.

Відповідно до п. 3.18.5.4., нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов'язань, передбаченої п. 3.18.5.1, 3.18.5.2, 3.18.5.3, здійснюється протягом 3 (Трьох) років з дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконано Клієнтом.

Відповідно до п. 3.18.5.7 Терміни позовної давності щодо вимоги про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки пені, штрафів встановлюються сторонами тривалістю 5 років.

Пунктом 3.18.6.1. визначено, що обслуговування кредитного Ліміту на поточному рахунку Клієнта здійснюється з моменту подачі Клієнтом до Банку заяви на приєднання до "Умов та Правил надання банківських послуг" (або у формі "Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки" або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк / Інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовій або електронною інформацією, або в будь-якій іншій формі) та/ або з моменту надання Клієнтом розрахункових документів на використання коштів у рамках кредитної Ліміту в межах зазначених у них сум. і діє в обсязі перерахованих засобів до повного виконання зобов'язань сторонами.

Відповідно до п. 3.18.1.1. Умов, кредитний ліміт на поточний рахунок надається на поповнення обігових коштів та здійснення поточних платежів Клієнта, в межах кредитного ліміту. Про розмір ліміту Банк повідомляє Клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку Банка та Клієнта.

Відповідно до п. 3.18.1.3. Умов - кредит надається в обмін на зобов'язання Клієнта щодо його повернення, сплаті процентів та винагороди.

Відповідно до п. 3.18.1.6. Умов, Ліміт може бути змінений Банком односторонньому порядку, передбаченому Умовами і правилами надання банківських послуг у разі зниження надходжень грошових коштів на поточний рахунок або настання інших факторів, передбачених внутрішніми нормативними документами Банку. Підписавши Угоду Клієнт висловлює свою згоду на те, що зміна Ліміту проводиться Банком в односторонньою порядку шляхом повідомлення Клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку Банку і Клієнта (системи клієнт-банк, інтерні клієнт банк, sms - повідомлення або інших).

Відповідно до 3.18.1.8 Умов, проведення платежів Клієнта у порядку обслуговувані кредитного ліміту, проводиться Банком протягом одного року з моменту підписання угоди про приєднання Клієнта до "Умов і правил надання банківських послуг" (або у формі "Заяв про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки" або формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк/інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовій або електронній інформацією, або в будь-якій іншій формі - "Угода").

Відповідно до розділу Умов 3.18.4. яким затверджений порядок розрахунків, за користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку Клієнта при закритті банківського дня Клієнт виплачує проценти, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від строку користування кредитом (диференційована процентна ставка).

За період користування кредитом з моменту виникнення дебетового сальдо до дати обнуления дебетового сальдо в одну з дат з наступного 20-го до 25-го числа місяця (надалі-період, в який дебетове сальдо підлягає обнуленню), розрахунок процентів здійснюється за процентною ставкою в розмірі, 0% річних від суми залишку непогашеної заборгованості.

При необнуленні дебетового сальдо в одну з дат періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнуленню, протягом 90 днів з останньої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнуленню, Клієнт виплачує Банку за користування кредитом проценти в розмірі 24.00% річних, починаючи з останньої дати періоду, в яку дебетове сальдо підлягало обнуленню.

У випадку непогашений кредиту протягом 90 днів з дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнуленню, починаючи з 91-го дня після дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнуленню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов'язання Клієнта щодо погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні Клієнтом будь-якого з грошового зобов'язання Клієнт сплачує Банку відсотки за користування кредитом у розмірі 48 (сорок вісім) % річних від суми залишку непогашеної заборгованості. У разі порушення Клієнтом будь-якого з грошових зобов'язань і при реалізації права банку на встановлення іншого строку повернення кредиту, передбаченого Умовами і правилами надання банківських послуг, Клієнт сплачує банку пеню у розмірі 0,1315% від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочення. Сплата пені здійснюється з дня, наступного за датою порушення зобов'язань.

Під "непогашенням кредиту" мається на увазі не виникнення на поточному рахунку нульового дебетового сальдо при закритті банківського дня.

Розрахунок відсотків за користування кредитом проводиться щодня, починаючи з моменту утворення на поточному рахунку дебетового сальдо при закритті банківського дня, за кількість днів користування кредитними коштами, виходячи з 360 днів у році. Розрахунок відсотків проводиться до повного погашення заборгованості за кредитом, на суму залишку заборгованості за кредитом. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування відсотків не включається. Нарахування відсотків здійснюється в дату сплати.

При несплаті винагороди, відсотків у відповідні їм дата сплати, вони вважаються простроченими.

Відповідно до п. 3.18.2.3.4. Умов Банк має право при порушенні Клієнтом будь-якого із зобов'язань, передбаченого Умовами, змінити умови кредитування - вимагати від Клієнта дострокового повернення кредиту, сплати відсотків за його користування, виконання інших зобов'язань за кредитом в повному обсязі.

Так, позивач виконав умови Договору банківського обслуговування Б/Н від 04.03.2011 р., проте відповідач-1, в порушення взятих на себе зобов'язань за Договором, вимог законодавства, яке регулює існуючі між сторонами правовідносини (ст.193 ГК, ст.ст. 525, 526, 530, 1048, 1054 ЦК України) не здійснив повернення Банку в повному обсязі використані кредитні кошти, сплату відсотків, комісії, у зв'язку з чим за приватним підприємством нараховується заборгованість, що підтверджується випискою по рахунку НОМЕР_2 (а.с.44-46), та розрахунком заборгованості (а.с. 33-43).

Згідно наданої довідки (а.с. 32), ліміт змінювався наступним чином: 04.03.2011 р. - 50000,00 грн., 11.07.2011 р. - 0,00 грн.; 12.09.2011 р. - 20800,00 грн.; 27.02.2012 р. - 22240,00 грн.; 17.08.2012 р. - 42000,00 грн.; 05.11.2012 р. - 50000,00 грн.; 04.02.2013 р. - 62500,00 грн.; 13.03.2013 р. - 63000,00 грн.; 12.02.2014 р. - 65000,00 грн.; 01.03.2014 р. - 65000,00 грн.; 02.03.2014 р. - 0,00 грн.; 19.11.2014 - 0,00 грн.; 04.12.2014 р. - 40000,00 грн.; 24.02.2015 р. - 25000,00 грн.; 03.03.2015 р. - 100000,00 грн.; 28.11.2015 р. - 15000,00 грн.; 09.12.2015 р. - 25000,00 грн.; 12.04.2016 р. - 10000,00 грн.; 04.07.2016 р. - 75000,00 грн.; 13.09.2016 р. - 10000,00 грн.

Також, як вбачається із виписки по рахунку та розрахунку заборгованості, починаючи із 26.10.2016 р. по 13.04.2018 р. у відповідача-1 виникла і залишилась непогашеною основна заборгованість в сумі 3756,10 грн. (а.с. 43).

Окрім того, позивач просив стягнути: 3325,18 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 2620,87 грн. - пеня, 1569,02 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом.

Ст.ст. 173, 174, 181, 193 ГК України, ст.ст. ст.ст. 525, 526, 530, 549, 611, 1054, 1055, 1066, 1067, 1069 ЦК України містять такі положення:

Господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Господарські зобов'язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладання даного виду договорів.

За кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

За договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами. Банк зобов'язаний укласти договір банківського рахунка з клієнтом, який звернувся з пропозицією відкрити рахунок на оголошених банком умовах, що відповідають закону та банківським правилам.

Кредитування банківського рахунку передбачено ст. 1069 Цивільного кодексу України, відповідно до якої банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов'язки сторін, пов'язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом.

Господарські зобов'язання між позивачем та відповідачем 1 виникли на підставі укладеного договору банківського обслуговування № Б/Н від 04.03.2011 р. Даний договір містить умови щодо надання кредиту у вигляді Умов.

Свої зобов'язання за договором позивач виконав в повному обсязі, надавши відповідачу-1 кредитний ліміт в розмірі 100000,00 грн., що підтверджується випискою по рахунку № НОМЕР_2 та довідкою позивача.

В порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач-1 зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, а саме не сплатив заборгованість за надані на умовах кредиту грошові кошти.

Користування відповідачем-1 кредитними коштами підтверджується також і випискою по рахунку відповідача-1.

На підставі вищевикладеного суд вважає допустимою та відповідаючою чинному законодавству форму укладення кредитного договору через визначення його істотних умов у заяві про відкриття поточного рахунку та затверджених банком Умов і Правил надання банківських послуг, які оприлюднені через сайт Банку.

Таким чином, у відповідача-1 наявне непогашене зобов'язання щодо оплати основної заборгованості відповідно до умов договору, починаючи з 26.10.2016 р. по 13.04.2018 р. в сумі 3756,10 грн.

Окрім того, відповідно до вище перелічених Умов, у відповідача-1 наявна заборгованість по сплаті 3325,18 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом та 1569,02 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом починаючи з 26.10.2016 р. по 13.04.2018 р.

Окрім того, посилаючись на несвоєчасне виконання зобов'язань щодо повернення кредитних коштів, позивач нарахував та заявив до стягнення пеню у розмірі 2620,87 грн. за період з 26.10.2016 р. по 13.04.2018 р. за несвоєчасну сплату боргу, відсотків за користування кредитом та комісії.

Відповідно до положень ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно з ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання. У разі, якщо інше не передбачено законом або договором, суб'єкт господарювання за порушення господарського зобов'язання несе господарсько-правову відповідальність.

Відповідно до ч. 1. ст. 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

У сфері господарювання, згідно з ч. 2 ст. 217 та ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно 3.18.5.1. Умов при порушенні Клієнтом будь-якого із зобов'язань по сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених п.п. 3.18.2.2.2, 3.18.4.1, 3.18.4.2, 3.18.4.3, термінів повернення кредиту , передбачених п.п. 3.18.1.8, 3.18.2.2.3, 3.18.2.3.4, винагороди, передбаченого п.п. 3.18.2.2., 3.18.4.4, 3.18.4.5, 3.18.4.6 Клієнт виплачує Банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період, за який сплачується пеня, (у % річних) від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу. А в разі реалізації Банком права на встановлення іншого строку повернення кредиту, Клієнт сплачує Банку пеню у розмірі, зазначеному у п. 3.18.4.1.3. від суми заборгованості за кожен день прострочення. Сплата пені здійснюється у гривні.

Відповідно до п.6 статті 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано, а відповідно до 3.18.5.4. Умов - нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов'язань, передбаченої п.п. 3.18.5.1., 3.18.5.2., 3.18.5.3, здійснюється протягом 3-х років з дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконано Клієнтом.

Перевіривши правильність нарахування пені, господарський суд задовольняє дану вимогу повністю у розмірі 2620,87 грн.

При цьому як встановлено в ході розгляду справи, 24.11.2014 р. між АТ КБ "Приватбанк" та громадянином ОСОБА_1 (відповідач-2) було укладено договір поруки №POR516 (а.с. 47-48), предметом якого є надання поруки відповідачем-2 за виконання зобов'язань відповідача-1, які випливають із Кредитного договору (п. 1.1. Договору поруки).

Відповідно до договору поруки №POR516 від 24.11.2014 р., який укладений для забезпечення виконання зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРОПТ МАСТЕР-ЕНЕРГО" перед АТ КБ "Приватбанк", поручителем є фізична особа - ОСОБА_1, який не є підприємцем.

Пунктом 4.1. цього договору передбачено, що порука за цим договором припиняється через 15 років після укладення цього договору. У випадку виконання боржником та/або поручителем всіх зобовязань за угодою 1 або угодою 2 цей договір припиняє свою дію.

Відповідно до ст.546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання.

Згідно ст.553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

За правилами ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Тобто, договір поруки укладається кредитором і поручителем в забезпечення виконання боржником основного зобов'язання.

З приводу участі відповідача-2 у даній справі, передусім суд вважає за необхідне відмітити наступне.

Виходячи з аналізу змісту та підстав поданого позову, Акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" як кредитор подало до господарського суду позов до фізичної особи, як поручителя за договором поруки, що укладений на забезпечення зобов'язання за кредитним договором, сторонами якого є юридичні особи. Тобто, між позивачем та відповідачем наявний спір щодо правочину, укладеного для виконання зобов'язання за кредитним договором, сторонами якого є юридичні особи, що відповідає ознакам спору, який підлягає розгляду в порядку господарського судочинства згідно з наведеними приписами ГПК України.

Згідно з ч.2 ст.4 ГПК України, право на звернення до господарського суду мають юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно ст.45 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені ст.4 цього Кодексу, тобто, і фізичні особи, які не є підприємцями, а випадки, коли спори, стороною яких є фізична особа, що не є підприємцем, чітко визначені положеннями ст.20 ГПК України.

Таким чином, до юрисдикції господарських судів належать спори щодо розгляду спорів стосовно правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов'язання, якщо сторонами цього основного зобов'язання є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці. У цьому випадку суб'єктний склад сторін правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов'язання, не має значення для визначення юрисдикції господарського суду щодо розгляду відповідної справи.

Водночас положення п.1 ч.1 ст.20 ГПК України не пов'язують також належність до господарської юрисдикції справ у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов'язання, якщо сторонами цього основного зобов'язання є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці, з об'єднанням таких позовних вимог із вимогами до особи - боржника за основним зобов'язанням.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 02.10.2018 р. у справі №910/1733/18.

Отже, відповідно до ч. 1 та 2 ст. 528 ЦК України виконання обов'язку може бути покладено боржником на іншу особу, якщо з умов договору, вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства або суті зобов'язання не випливає обов'язок боржника виконати зобов'язання особисто. У цьому разі кредитор зобов'язаний прийняти виконання, запропоноване за боржника іншою особою. У разі невиконання або неналежного виконання обов'язку боржника іншою особою цей обов'язок боржник повинен виконати сам.

Частиною 1 ст. 618 ЦК України передбачено, що боржник відповідає за порушення зобов'язання іншими особами, на яких було покладено його виконання (стаття 528 цього Кодексу), якщо договором або законом не встановлено відповідальність безпосереднього виконавця.

Відповідно до ч. 1 ст. 540 ЦК України якщо у зобов'язанні беруть участь кілька кредиторів або кілька боржників, кожний із кредиторів має право вимагати виконання, а кожний із боржників повинен виконати обов'язок у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 541 ЦК України солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов'язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі.

За таких обставин судом задовольняються, як обґрунтовані та підтверджені матеріалами справи, позовні вимоги про солідарне стягнення з відповідачів - Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРОПТ МАСТЕР-ЕНЕРГО" та громадянина ОСОБА_1 на користь позивача основної заборгованості по кредиту в сумі 3756,10 грн., 3325,18 грн. заборгованості зі сплати відсотків за користування кредитом, 1569,02 грн. заборгованості по комісії за користування кредитом та 2620,87 грн. пені.

Враховуючи, що як відповідач-1, так і відповідач-2, як боржник та поручитель, не виконали своїх обов'язків за договорами зі сплати боргу, судовий збір покладається на відповідачів по 50% судового збору на кожного, що дорівнює 881,00 грн.

Керуючись ст.ст.73, 74, 76-79, 86, 129, ч.9 ст.165, ст.ст. 232, 233, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРОПТ МАСТЕР-ЕНЕРГО" (21050, Вінницька область, м. Вінниця, вул. Миколи Оводова, буд. 51, ) та ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" (01001, м.Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, ) 3756,10 грн. основної заборгованості по кредиту, 3325,18 грн. заборгованості по відсоткам за користування кредитом, 1569,02 грн. заборгованості по комісії за користування кредитом, 2620,87 грн. пені.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРОПТ МАСТЕР-ЕНЕРГО" (21050, Вінницька область, м. Вінниця, вул. Миколи Оводова, буд. 51, ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" (01001, м.Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, ) 881,00 грн. на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

4. Стягнути з ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" (01001, м.Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, ) 881,00 грн. на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

5. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

6. Згідно з приписами ч.1 ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

7. Згідно з положеннями ч.1 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

8. Примірник повного судового рішення надіслати учасникам справи рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення. Примірник рішення направити позивачу на електронну адресу: .

Повне рішення складено 05 квітня 2019 р.

Суддя Колбасов Ф.Ф.

віддрук. 5 прим.:

1 - до справи;

2,3 - Акціонерному товариству комерційний банк "Приватбанк" (01001, м.Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д; 49027, м. Дніпро, а/с 1800);

4 - Товариству з обмеженою відповідальністю "УКРОПТ МАСТЕР-ЕНЕРГО" (21050, Вінницька обл., м. Вінниця, вул. Миколи Оводова, буд. 51);

5 - ОСОБА_1 (АДРЕСА_1).