ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження у справі

"08" квітня 2019 р.           м. Київ Справа № 911/892/19

Суддя О.В.Конюх, розглянувши позовні матеріали

за позовом          товариства з обмеженою відповідальністю «МАС Енерджі» (08538, Київська обл., Фастівський район, с. Ярошівка, вул. Войтенко, буд. АБЗ, код 41027799)

до відповідача          філії «Фастівське районне дорожнє управління» ДП «Київське обласне дорожнє управління» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» (08502, Київська обл., м. Фастів, вул. Червоний шлях, буд. 15, код ВП 33293829)

про                     стягнення 82 382,44 грн.

ВСТАНОВИВ:

позивач – товариство з обмеженою відповідальністю «МАС Енерджі» звернувся до господарського суду Київської області з позовом від 29.03.2019 № 29-03/2019-3 до відповідача – філії «Фастівське районне дорожнє управління» ДП «Київське обласне дорожнє управління» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України», в якому просить суд стягнути з відповідача 79 139,56 грн. основного боргу за договором поставки від 20.09.2018 № 17, 2 573,20 грн. інфляційних втрат, 669,68 грн. 3% річних, та покласти на відповідача судові витрати.

Відповідно до п. 1 ст. 175 ГПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Згідно з ч. 3 ст. 22 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають із господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені законом до їх юрисдикції.

Підвідомчість визначається як коло справ, віднесених до розгляду і вирішення господарських судів у силу прямої вказівки закону. Підвідомчість визначає також властивості (характер) спірних правовідносин, у силу яких їх вирішення віднесене до компетенції господарського суду.

В основу визначення підвідомчості покладено два критерії: суб’єктний склад правовідносин і характер діяльності суб’єктів (характер спірного правовідношення).

Відповідно до першого критерію господарський суд вирішує господарські спори, що виникають між підприємствами, організаціями (юридичними особами), а також громадянами - суб'єктами підприємницької діяльності, а у випадках, передбачених чинним законодавством, може вирішувати спори і розглядати справи за участю державних та інших органів, а також громадян, які не є суб’єктами підприємницької діяльності.

Підвідомчість справ загальним і господарським судам визначається законодавством, а у разі відсутності прямої вказівки закону застосовується принцип розмежування підвідомчості за суб’єктним складом.

Згідно з частинами 2, 3 статті 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до ст. 45 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу. Позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є особи, яким пред’явлено позовну вимогу.

Відповідно до ст. 95 ЦК України філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Представництвом є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює представництво і захист інтересів юридичної особи. Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення. Керівники філій та представництв призначаються юридичною особою і діють на підставі виданої нею довіреності. Відомості про філії та представництва юридичної особи включаються до єдиного державного реєстру.

Юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями (ч.1 ст. 96 ЦК України).

Позивач просить суд стягнути з філії «Фастівське районне дорожнє управління» ДП «Київське обласне дорожнє управління» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» 79 139,56 грн. основного боргу за договором поставки від 20.09.2018 № 17, 2 573,20 грн. інфляційних втрат, 669,68 грн. 3% річних.

Однак філія «Фастівське районне дорожнє управління» не є юридичною особою, не має власної праводієздатності, діє від імені юридичної особи ДП "Київське обласне дорожнє уравління", а тому не може бути відповідачем у даній справі.

Належним відповідачем за заявленими позивачем вимогами має бути юридична особа - Дочірнє підприємство «Київське обласне дорожнє управління» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» в особі філії «Фастівське районне дорожнє управління» .

З огляду на вищевикладене, позовна заява ТОВ «Мас Енерджі» не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства за суб'єктним критерієм, в силу невідповідності складу учасників справи вимогам ГПК України, що відповідно до п.1 ч.1 ст.175 ГПК України є підставою для відмови у відкритті провадження у справі.

Додатково суд звертає увагу позивача на те, що позов ТОВ «МАС Енерджі» до належного відповідача ДП «Київське обласне дорожнє управління» в особі філії «Фастівське районне дорожнє управління» за вибором позивача міг би розглядатися в господарському суді Київської області в силу частини 3 ст. 29 ГПК України.

Однак, згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань господарським судом міста Києва 23.07.2013 порушено справу про банкрутство ДП «Київське обласне дорожнє управління» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», яка перебуває в процедурі санації.

Відповідно до ч.11 ст. 28 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» у разі порушення сторонами умов правочинів (договорів), вчинених згідно з планом санації, під час проведення процедури санації захист порушеного права, що виникло через проведення процедури санації, здійснюється в процедурі провадження у справі про банкрутство.

Договір поставки №17 від 20.09.2018 року, укладений між позивачем та ДП «Київське обласне дорожнє управління» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» в особі філії «Фастівське районне дорожнє управління», укладався вже під час здійснення процедури санації ДП «Київське обласне дорожнє управління» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України».

Відповідно до ч.4 ст. 10 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов’язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов’язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

Відповідно до п.8 ст. 23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» поточні кредитори з вимогами до боржника, які виникли після відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство, можуть пред’явити такі вимоги після прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури. До визнання боржника банкрутом спори боржника з кредиторами, які мають поточні вимоги до боржника, вирішуються шляхом їх розгляду у позовному провадженні господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство.

Відтак, позов ТОВ «МАС Енерджі» до належного відповідача ДП «Київське обласне дорожнє управління» в особі філії «Фастівське районне дорожнє управління» належав би до виключної підсудності господарського суду міста Києва (частина 9 ст. 30 ГПК України).

Враховуючи наведене, при зверненні до суду за вирішенням даного спору позивачу слід вірно визначити відповідача та врахувати особливості розгляду спорів, в яких відповідачем є особа, щодо якої порушена справа про банкрутство.

Відповідно до частин 3 та 4 ст. 175 ГПК України про відмову у відкритті провадження у справі постановляється ухвала не пізніше п’яти днів з дня надходження заяви. Така ухвала надсилається заявникові не пізніше наступного дня після її постановлення в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу. До ухвали про відмову у відкритті провадження у справі, що надсилається заявникові, додаються позовні матеріали.

Враховуючи вищевикладене та керуючись пунктом 1 частини 1 ст. 175, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі №911/892/19 та повернути товариству з обмеженою відповідальністю «МАС Енерджі» позовну заяву з доданими до неї матеріалами (всього на 49 аркушах, в тому числі оригінал фіскального чеку ПАТ «Укрпошта» від 30.03.2019) разом із примірником Акту від 03.04.2019 №07-13/94/2019.

Ухвала в порядку частини 2 ст. 235 ГПК України набирає законної сили з моменту її підписання суддею та відповідно до частини 5 ст. 175 та пункту 7 частини 1 ст. 255 ГПК України може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Суддя                      О.В. Конюх