РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

28.03.2019Справа № 910/11470/18

Господарський суд міста Києва у складі:

судді - Бондаренко Г. П.,

за участю секретаря - Коваленко О. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в загальному позовному провадженні матеріали господарської справи

За позовом Публічного акціонерного товариства "Банк Петрокоммерц-Україна" (01025, м. Київ, вул. Велика Житомирська, 20; 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 15)

До 1) Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Централ Капітал» (04119, м. Київ, вул. Деревлянська, 17А)

2) Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Капіталь Груп» (03150, м. Київ, вул. Ямська, 41, офіс 5)

За участю третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, на стороні позивача:

1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрземком" (08713, Київська обл., Обухівський район, с. Великі Дмитровичі, вул. Шевченка, 1)

2. Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Піщальники" (19013, Черкаська обл., Канівський р-н, с. Піщальники)

3. Товариства з обмеженою відповідальністю "Балаклійський шиферний завод" (61030, м. Харків, вул. Біологічна, 10)

4. Товариства з обмеженою відповідальністю "Джулія Хауз Україна" (04070, м. Київ, вул. Ігорівського, 12-А)

5. Товариства з обмеженою відповідальністю "Ніагара" (65045, м. Одеса, вул. Троїцька, 43-А)

6. Спільного Українсько-німецького підприємства у формі Товариства з обмеженою відповідальністю "ТВП Україна ЛТД" (61172, м. Харків, вул. Роганська, 149)

7. Товариства з обмеженою відповідальністю "Ленбуд" (03048, м. Київ, вул. Медова, 8)

8. Приватної фірми "Мустанг" (68001, Одеська обл., м. Чорноморськ, вул. 1-го Травня, 24)

9. Приватного акціонерного товариства "Оболонь" (04212, м. Київ, вул. Богатирська, 3)

10. Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Україна" (74621, Херсонська обл., Горностаївський район, село Ольгине, пров. Шкільний, 6)

11. ОСОБА_4 (АДРЕСА_1)

12. ОСОБА_5 (АДРЕСА_2)

13. Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 17)

про визнання права

За участю представників сторін:

від позивача: Дячок І. О., довіреність № 02-08/04 від 20.04.2018, адвокат;

від відповідача-1: Грекова Л.В., адвокат;

від відповідача-2: не прибув;

від третіх осіб 1-12: не прибули;

від третьої особи-13: Сидоренко Ю. А, довіреність № 27-25558-18, адвокат;

вільні слухачі: ОСОБА_9;

ОСОБА_10

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "Банк Петрокоммерц-Україна" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Централ Капітал», Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрземком", Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Піщальники", Товариства з обмеженою відповідальністю "Балаклійський шиферний завод", Товариства з обмеженою відповідальністю "Джулія Хауз Україна", Товариства з обмеженою відповідальністю "Ніагара", Спільного Укрансько-німецького підприємства у формі Товариства з обмеженою відповідальністю "ТВП Україна ЛТД", Товариства з обмеженою відповідальністю "Ленбуд", Прватної фірми "Мустанг", Приватного акціонерного товариства "Оболонь", Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Україна", ОСОБА_4, ОСОБА_5, Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Капіталь Груп" про визнання права. Позивачем також зазначено в якості третьої особи - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб.

Звертаючись до Суду із зазначеним позовом, позивач просить:

1. Визнати за Публічним акціонерним товариством "БАНК ПЕТРОКОММЕРЦ-Україна" право вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРЗЕМКОМ" за Кредитним договором № 007-02-13 від 21.02.2013 (з усіма змінами та доповненнями до нього), укладеним між ПАТ "Банк Петрокоммерц-Україна" та Товариством з обмеженою відповідальністю "УКРЗЕМКОМ", та права за всіма договорами забезпечення, які забезпечують виконання зобов'язання Товариством з обмеженою відповідальністю "УКРЗЕМКОМ" за Кредитним договором № 007-02-13 від 21.02.2013;

2. Визнати за Публічним акціонерним товариством "БАНК ПЕТРОКОММЕРЦ- Україна" право вимоги до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Піщальники" за Кредитним договором № 008-02-13 від 21.02.2013 (з усіма змінами та доповненнями до нього), укладеним між ПАТ "Банк Петрокоммерц-Україна" та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Піщальники", та за всіма договорами забезпечення, які забезпечують виконання зобов'язання Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Піщальники" за Кредитним договором №008-02-13 від 21.02.2013;

3. Визнати за Публічним акціонерним товариством "БАНК ПЕТРОКОММЕРЦ- Україна" (право вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю "Балаклійський шиферний завод" за Кредитним договором № 046-09-13 від 07.10.2013 (з усіма змінами та доповненнями до нього), укладеним між Публічним акціонерним товариством "Банк Петрокоммерц-Україна" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Балаклійський шиферний завод", та за всіма договорами забезпечення, які забезпечують виконання зобов'язання Товариством з обмеженою відповідальністю "Балаклійський шиферний завод" за Кредитним договором №046-09-13 від 07.10.2013;

4. Визнати за Публічним акціонерним товариством "БАНК ПЕТРОКОММЕРЦ- Україна" право вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю "Балаклійський шиферний завод" за Кредитним договором № 047-09-13 від 07.10.2014 (з усіма змінами та доповненнями до нього), укладеним між Публічним акціонерним товариством "Банк Петрокоммерц - Україна" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Балаклійський шиферний завод" та за всіма договорами забезпечення, які забезпечують виконання зобов'язання Товариством з обмеженою відповідальністю "Балаклійський шиферний завод" за Кредитним договором № 047-09-13 від 07.10.2013;

5. Визнати за Публічним акціонерним товариством "БАНК ПЕТРОКОММЕРЦ- Україна" право вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЖУЛІЯ ХАУЗ Україна" за Кредитним договором № 007-06-15 від 04.06.2015 (з усіма змінами та доповненнями до нього), укладеним між Публічним акціонерним товариством "Банк Петрокоммерц-Україна" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ДЖУЛІЯ ХАУЗ Україна", та за всіма договорами забезпечення, які забезпечують виконання зобов'язання Товариством з обмеженою відповідальністю "ДЖУЛІЯ ХАУЗ Україна" за Кредитним договором №007-06-15 від 04.06.2015;

6. Визнати за Публічним акціонерним товариством "БАНК ПЕТРОКОММЕРЦ - Україна" право вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю "НІАГАРА" за Кредитним договором № 005-03-14 від 27.03.2014 (з усіма змінами та доповненнями до нього), укладеним між Публічним акціонерним товариством "Банк Петрокоммерц-Україна" та Товариством з обмеженою відповідальністю "НІАГАРА", та за всіма договорами забезпечення, які забезпечують виконання зобов'язання Товариством з обмеженою відповідальністю "НІАГАРА" за Кредитним договором №005-03-14 від 27.03.2014;

7. Визнати за Публічним акціонерним товариством "БАНК ПЕТРОКОММЕРЦ- Україна" право вимоги до Спільного Українсько-німецького підприємства у формі Товариства з обмеженою відповідальністю "ТВП Україна ЛТД" за Кредитним договором № 041-12-12 від 25.12.2011 (з усіма змінами та доповненнями до нього), укладеним між Публічним акціонерним товариством "Банк Петрокоммерц-Україна" та Спільним Українсько-німецьким підприємством у формі Товариства з обмеженою відповідальністю "ТВП Україна ЛТД", та за всіма договорами забезпечення, які забезпечують виконання зобов'язання Спільним українсько-німецьким підприємством у формі Товариства з обмеженою відповідальністю "ТВП Україна ЛТД" за Кредитним договором №041-12-12 від 25.12.2011;

8. Визнати за Публічним акціонерним товариством "БАНК ПЕТРОКОММЕРЦ- Україна" право вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ленбуд" за Кредитним договором № 024-06-11 від 05.07.2011 (з усіма змінами та доповненнями до нього), укладеним між Публічним акціонерним товариством "Банк Петрокоммерц-Україна" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЛЕНБУД", та за всіма договорами забезпечення, які забезпечують виконання зобов'язання Товариством з обмеженою відповідальністю "ЛЕНБУД" за Кредитним договором № 024-06-11 від 05.07.2011;

9. Визнати за Публічним акціонерним товариством "БАНК ПЕТРОКОММЕРЦ- Україна" право вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ленбуд» за Кредитним договором № 023-06-11 від 05.07.2011 (з усіма змінами та доповненнями до нього), укладеним між Публічним акціонерним товариством "Банк Петрокоммерц-Україна" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЛЕНБУД", та за всіма договорами забезпечення, які забезпечують виконання зобов'язання Товариством з обмеженою відповідальністю "ЛЕНБУД" за Кредитним договором №023-06-11 від 05.07.2011;

10. Визнати за Публічним акціонерним товариством "БАНК ПЕТРОКОММЕРЦ- Україна" право вимоги до Приватного підприємства "Мустанг" за Кредитним договором № 003-01-13 від 25.01.2013 (з усіма змінами та доповненнями до нього), укладеним між Публічним акціонерним товариством "Банк Петрокоммерц-Україна" та Приватною фірмою "Мустанг", та за всіма договорами забезпечення, які забезпечують виконання зобов'язання Приватною фірмою "Мустанг" за Кредитним договором № 003-01-13 від 25.01.2013;

11. Визнати за Публічним акціонерним товариством "БАНК ПЕТРОКОММЕРЦ- Україна" право вимоги до Приватного акціонерного товариства "Оболонь" за Кредитним договором № 036-10-12 від 25.10.2012 (з усіма змінами та доповненнями до нього), укладеним між Публічним акціонерним товариством "Банк Петрокоммерц - Україна" та Приватним акціонерним товариством "ОБОЛОНЬ", та за всіма договорами забезпечення, які забезпечують виконання зобов'язання Приватним акціонерним товариством "ОБОЛОНЬ" за Кредитним договором № 036-10-12 від 25.10.2012;

12. Визнати за Публічним акціонерним товариством "БАНК ПЕТРОКОММЕРЦ- Україна" право вимоги до Приватного акціонерного товариства "Оболонь" за Кредитним договором № 051-11-13 від 14.11.2013 (з усіма змінами та доповненнями до нього), укладеним між ПАТ "Банк Петрокоммерц-Україна" та Приватним акціонерним товариством "ОБОЛОНЬ", та за всіма договорами забезпечення, які забезпечують виконання зобов'язання Приватним акціонерним товариством "ОБОЛОНЬ" за Кредитним договором № 051-11-13 від 14.11.2013;

13. Визнати за Публічним акціонерним товариством "БАНК ПЕТРОКОММЕРЦ- Україна" право вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Україна" за Кредитним договором № 020-12-15 від 24.12.2015 (з уста змінами та доповненнями до нього), укладеним між Публічним акціонерним товариством "Банк Петрокоммерц-Україна" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Україна", та за всіма договорами забезпечення, які забезпечують виконання зобов'язання Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Україна" за Кредитним договором № 020-12-15 від 24.12.2015;

14. Визнати за Публічним акціонерним товариством "БАНК ПЕТРОКОММЕРЦ- Україна" право вимоги до ОСОБА_4 за Кредитним договором № 1239н-09-07 від 25.09.2007 (з усіма змінами та доповненнями до нього), укладеним між Публічним акціонерним товариством "Банк Петрокоммерц-Україна" та ОСОБА_4;

15. Визнати за Публічним акціонерним товариством "БАНК ПЕТРОКОММЕРЦ- Україна" право вимоги до ОСОБА_5 за Кредитним договором № 11.06/495 від 30.10.2007 (з усіма змінами та доповненнями до нього), укладеним між Публічним акціонерним товариством "Банк Петрокоммерц-Україна" та ОСОБА_5, та за всіма договорами забезпечення, які забезпечують виконання зобов'язання ОСОБА_5 за Кредитним договором № 11.06/495 від 30.10.2007.

Позовні вимоги обґрунтовані нікчемністю договору про відступлення права вимоги (договір цесії) від 28.08.2015, за яким вищезазначені права вимоги були передані (відступлені) позивачем відповідачу - 1, а деякі з них, в подальшому, відповідачем - 1 відповідачу - 2.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.09.2018 було ухвалено залишити позовну заяву Публічного акціонерного товариства "Банк Петрокоммерц-Україна" без руху, встановлено позивачеві строк на усунення недоліків позовної заяви протягом 10 днів з дня вручення даної ухвали шляхом: подання письмової заяви із зазначенням офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти усіх відповідачів; подання письмової заяви із зазначенням нормативно-правового обґрунтування необхідності та підстав залучення в якості відповідачів 12 та 13 ОСОБА_4 та ОСОБА_5, як фізичних осіб саме в господарському процесі; подання письмової заяви із зазначенням наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; подання до суду письмової заяви на виконання ухвали із доданням до неї доказів сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі; подання оригіналу довіреності № 20-08/07 від 20.04.2018; подання до суду письмової заяви із долученням документів, якими позивач уповноважив свого представника підписувати позовну заяву; подання обґрунтування та підстав об`єднання 15 позовних вимог до 14 відповідачів.

12.09.2018 від позивача надійшла заява про усунення недоліків разом з уточненою позовною заявою. Відповідно до поданих документів, позивач просив визнати відповідачами Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Централ Капітал» (відповідач - 1) та Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Капіталь Груп» (відповідач - 2), а Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрземком", Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Піщальники", Товариство з обмеженою відповідальністю "Балаклійський шиферний завод", Товариство з обмеженою відповідальністю "Джулія Хауз Україна", Товариство з обмеженою відповідальністю "Ніагара", Спільне Українсько-німецьке підприємство у формі Товариства з обмеженою відповідальністю "ТВП Україна ЛТД", Товариство з обмеженою відповідальністю "Ленбуд", Приватну фірму "Мустанг", Приватне акціонерне товариство "Оболонь", Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Україна", ОСОБА_4 та ОСОБА_5 залучити до участі у справі третіми особами, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, на стороні позивача. Разом з тим, позивач просить також залучити Фонд гарантування вкладів фізичних осіб до участі у справі, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача. Відповідно до поданих документів Судом було встановлено, що позивачем усунено недоліки, встановлені ухвалою суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.09.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи № 910/11470/18 ухвалено здійснювати у порядку загального позовного провадження; розгляд справи в підготовчому засіданні призначено на 09.10.2018 та залучено до участі у справі, у якості третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, на стороні позивача, про залучення яких просив позивач.

21.09.2018 до суду від позивача надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

01.10.2018 від відповідача-1 до суду надійшов відзив на позов, в якому він заперечував проти задоволення позовних вимог, а також просив роз`єднати позовні вимог та залишити позовну заяву без руху.

01.10.2018 до суду від позивача надійшла заява про залучення до участі у справі третіх осіб.

03.10.2018 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Україна" до суду надійшли пояснення по справі, в яких третя особа - 10 просила розглядати справу без участі представника.

04.10.2018 від ФГВФО до суду надійшли пояснення по справі.

08.10.2018 від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

08.10.2018 від відповідача-1 надійшло клопотання про роз'єднання позовних вимог.

08.10.2018 від відповідача-1 надійшло клопотання про залишення позову без руху.

08.10.2018 від відповідача-2 надійшло клопотання про заміну неналежного відповідача.

09.10.2018 від Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Піщальники" надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

09.10.2018 від Приватного акціонерного товариства "Оболонь" надійшли пояснення щодо суті спору та клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

09.10.2018 від позивача надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

В судовому засіданні 09.10.2018 суд відмовив в задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Централ Капітал» про залишення позовної заяви без руху, відмовив в задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Централ Капітал» про роз'єднання позовних вимог, відмовив в задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Централ Капітал» про призначення колегіального розгляду справи, відмовив в задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Капіталь Груп» про заміну неналежного відповідача та відклав підготовче засідання у справі на 06.11.2018, про що постановив відповідну ухвалу, в якій детально зазначив мотиви та підстави прийнятих судом процесуальних рішень.

26.10.2018 через відділ канцелярії господарського суду від третьої особи - 11 надійшла заява про відвід судді Бондаренко Г. П., в якій заявник просить відвести суддю Господарського суду м. Києва Бондаренко Г. П. від розгляду справи № 910/11470/18, оскільки ОСОБА_4, як один з учасників даного процесу, має враження упередженості та необ'єктивності судді, щоб усунути сумнів щодо реалізації права на справедливий судовий розгляд та законності судового рішення, у відповідності до принципів ст. 6 Європейської Конвенції.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.10.2018 зупинено провадження у справі № 910/11470/18 до вирішення питання про відвід судді Бондаренко Г. П. Заяву Ішутіна О. М. про відвід судді Бондаренко Г. П. від розгляду справи № 910/11470/18 передано для визначення судді в порядку, встановленому частиною першою статті 32 Господарського процесуального кодексу України.

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду міста Києва призначено автоматичний розподіл справи для вирішення питання про відвід судді у справі внаслідок якого її передано судді Паську М.В.

01.11.2018 від відповідача-1 надійшло клопотання про залишення позову без розгляду.

02.11.2018 від третьої особи-1 надійшло клопотання про зміну процесуального статусу учасника справи та пояснення по суті справи.

02.11.2018 від третьої особи-2 надійшло клопотання про зміну процесуального статусу учасника справи та пояснення по суті справи.

02.11.2018 від третьої особи-7 надійшла заява про долучення доказів до справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.11.2018 відмовлено ОСОБА_4 в задоволенні заяви про відвід судді Бондаренко Г.П. у справі № 910/11470/18.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.11.2018 поновлено провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 06.11.2018.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.11.2018 відмовлено в задоволенні клопотань Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрземком" та Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Піщальники" про зміну процесуального статусу учасника справи, продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та відкладено підготовче засідання у справі на 27.11.2018.

14.11.2018 від Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Централ Капітал» надійшли заперечення на відповідь на відзив

19.11.18 від позивача надійшло клопотання про об'єднання справ № 910/11470/18 та 910/20358/16.

26.11.2018 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Балаклійський шиферний завод" надійшли пояснення щодо заявлених позовних вимог.

26.11.2018 від Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Капіталь Груп» надійшла заява щодо зловживання з боку позивача своїми процесуальними правами та вжиття заходів запобіганню процесуальними правами.

27.11.2018 від позивача надійшли пояснення на виконання вимог ухвали від 09.10.2018.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.11.2018 клопотання Публічного акціонерного товариства "Банк Петрокоммерц-Україна" про об'єднання справи № 910/11470/18 та справи № 910/20358/16 залишено без розгляду, в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Капіталь Груп» щодо зловживання з боку позивача своїми процесуальними правами та вжиття заходів запобіганню процесуальними правами з боку позивача відмовлено, в задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Централ Капітал» про залишення позову без розгляду відмовлено, в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства "Банк Петрокоммерц-Україна" про залучення до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору відмовлено, закрито підготовче провадження та призначено справу № 910/11470/18 до судового розгляду по суті на 18.12.2018.

29.11.2018 від Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Централ Капітал» (відповідач-1) надійшла заява про забезпечення позову, в якій просив заборонити Публічному акціонерному товариству "Банк Петрокоммерц-Україна", будь-яким посадовим особам та структурним підрозділам Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Державному підприємству "ПРОЗОРРО", Державному підприємству "ПРОЗОРРО.ПРОДАЖІ" вчиняти будь-які дії з організації, проведення, та оформлення результатів відкритих торгів (аукціонів), в тому числі з використанням електронної торгової системи ProZorro, ProZorro.Продажі та у будь-який інший спосіб, з продажу майнових прав та прав вимоги за кредитними договорами згідно переліку.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Централ Капітал» Суд 14.12.2018 відмовив у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Централ Капітал» (відповідач-1) про вжиття заходів забезпечення позову, про що постановив відповідну ухвалу від 31.10.2018, із зазначенням мотивів прийнятого рішення.

13.12.2018 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Балаклійський шиферний завод" надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності третьої особи.

В судовому засіданні 18.12.2018 розгляд справи в судовому засіданні по суті було відкладено на 22.01.2018.

18.12.2018 через відділ канцелярії господарського суду від відповідача - 2 надійшла заява про відвід судді Господарського суду м. Києва Бондаренко Г. П, в якій заявник просить Суд відвести суддю Бондаренко Г. П. від розгляду справи № 910/11470/18, оскільки ТОВ «Фінансова компанія «Капіталь Груп» має враження упередженості та необ'єктивності судді, щоб усунути сумнів щодо реалізації права на справедливий судовий розгляд та законності судового рішення, у відповідності до принципів ст. 6 Європейської Конвенції.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.12.2018 зупинено провадження у справі № 910/11470/18 до вирішення питання про відвід судді Бондаренко Г. П.; заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Капіталь Груп» про відвід судді Бондаренко Г. П. від розгляду справи № 910/11470/18 передано для визначення судді в порядку, встановленому частиною першою статті 32 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 28.12.2018 (суддя Яковенко А. В.) відмовлено в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Капіталь Груп» про відвід судді Бондаренко Г. П.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.01.2019 поновлено провадження у справі № 910/11470/18 та розгляд справи в судовому засіданні по суті призначено на 22.01.2019.

В судовому засіданні 22.01.2019 розгляд справи по суті було відкладено на 26.02.2019, про що постановлено відповідну ухвалу.

31.01.2019 через відділ канцелярії суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Ленбуд» надійшли додаткові пояснення по справі № 910/11470/18.

Судове засідання призначене на 26.02.2019 не відбулося, у зв'язку з перебуванням судді Бондаренко Г. П. на лікарняному.

04.03.2019 Суд ухвалою - повідомленням викликав учасників справи в судове засідання для розгляду справи по суті на 28.03.2019.

27.03.2019 через відділ канцелярії господарського суду від третьої особи - 9 надійшли додаткові письмові пояснення третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору на стороні позивача.

28.03.2019 через відділ канцелярії суду від відповідача - 1 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв'язку з хворобою представника.

В судове засідання 28.03.2019 відповідач - 2 та треті особи - 1-12 не прибули, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, докази чого наявні в матеріалах справи.

Позивач в судовому засіданні 28.03.2019 заявлені позовні вимоги та третя особа - 13 підтримали в повному обсязі, а відповідач - 1 проти задоволення позовних вимог заперечив.

Дослідивши матеріали справи, оглянувши долучені до матеріалів справи докази, заслухавши пояснення учасників провадження у справі, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Як підтверджено матеріалами справи, 28.08.2015 між Публічним акціонерним товариством "Банк Петрокоммерц-Україна" (далі - цедент) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Централ Капітал" (далі - цесіонарій) укладено договір відступлення прав вимоги (договір цесії) (далі - договір відступлення, договір цесії), за умовами якого цедент передає (відступає) цесіонарію свої права вимоги до боржників за кредитними договорами (основними договорами), перелік яких міститься в додатку №1 до договору, а цесіонарій приймає (набуває) права вимоги за основними договорами та зобов'язується сплатити цеденту ціну прав вимоги за цим договором.

Зокрема, за договором цесії передається право вимоги за (1) Кредитним договором № 007-02-13 від 21.02.2013 (з усіма змінами та доповненнями до нього), укладеним між ПАТ "Банк Петрокоммерц-Україна" та Товариством з обмеженою відповідальністю "УКРЗЕМКОМ", (2) Кредитним договором № 008-02-13 від 21.02.2013 (з усіма змінами та доповненнями до нього), укладеним між ПАТ "Банк Петрокоммерц-Україна" та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Піщальники", (3) Кредитним договором № 046-09-13 від 07.10.2013 (з усіма змінами та доповненнями до нього), укладеним між Публічним акціонерним товариством "Банк Петрокоммерц-Україна" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Балаклійський шиферний завод", (4) Кредитним договором № 047-09-13 від 07.10.2014 (з усіма змінами та доповненнями до нього), укладеним між Публічним акціонерним товариством "Банк Петрокоммерц - Україна" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Балаклійський шиферний завод", (5) Кредитним договором № 007-06-15 від 04.06.2015 (з усіма змінами та доповненнями до нього), укладеним між Публічним акціонерним товариством "Банк Петрокоммерц-Україна" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ДЖУЛІЯ ХАУЗ Україна", (6) Кредитним договором № 005-03-14 від 27.03.2014 (з усіма змінами та доповненнями до нього), укладеним між Публічним акціонерним товариством "Банк Петрокоммерц-Україна" та Товариством з обмеженою відповідальністю "НІАГАРА", (7) Кредитним договором № 041-12-12 від 25.12.2011 (з усіма змінами та доповненнями до нього), укладеним між Публічним акціонерним товариством "Банк Петрокоммерц-Україна" та Спільним Українсько-німецьким підприємством у формі Товариства з обмеженою відповідальністю "ТВП Україна ЛТД", (8) Кредитним договором № 024-06-11 від 05.07.2011 (з усіма змінами та доповненнями до нього), укладеним між Публічним акціонерним товариством "Банк Петрокоммерц-Україна" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЛЕНБУД", (9) Кредитним договором № 023-06-11 від 05.07.2011 (з усіма змінами та доповненнями до нього), укладеним між Публічним акціонерним товариством "Банк Петрокоммерц-Україна" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЛЕНБУД", (10) Кредитним договором № 003-01-13 від 25.01.2013 (з усіма змінами та доповненнями до нього), укладеним між Публічним акціонерним товариством "Банк Петрокоммерц-Україна" та Приватною фірмою "Мустанг", (11) Кредитним договором № 036-10-12 від 25.10.2012 (з усіма змінами та доповненнями до нього), укладеним між Публічним акціонерним товариством "Банк Петрокоммерц - Україна" та Приватним акціонерним товариством "ОБОЛОНЬ", (12) Кредитним договором № 051-11-13 від 14.11.2013 (з усіма змінами та доповненнями до нього), укладеним між ПАТ "Банк Петрокоммерц-Україна" та Приватним акціонерним товариством "ОБОЛОНЬ", (13) Кредитним договором № 020-12-15 від 24.12.2015 (з уста змінами та доповненнями до нього), укладеним між Публічним акціонерним товариством "Банк Петрокоммерц-Україна" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Україна", (14) Кредитним договором № 1239н-09-07 від 25.09.2007 (з усіма змінами та доповненнями до нього), укладеним між Публічним акціонерним товариством "Банк Петрокоммерц-Україна" та ОСОБА_4, (15) Кредитним договором № 11.06/495 від 30.10.2007 (з усіма змінами та доповненнями до нього), укладеним між Публічним акціонерним товариством "Банк Петрокоммерц-Україна" та ОСОБА_5. Зобов'язання по вказаним кредитним договорам забезпечені заставою, іпотекою, тощо.

Всього згідно з додатком 1 до договору відступлення від 28.08.2015 позивач відступив відповідачу - 1 право вимоги за кредитними договорами до 24 боржників.

Пунктом 1.2. договору відступлення визначено, що за основними договорами цедентом відступаються цесіонарію права за основними договорами в повному обсязі, в тому числі: право вимоги повернення заборгованості за основною сумою кредитів відповідно до основних договорів; право вимоги сплати процентів за користування кредитами в розмірі, встановленому основними договорами, нарахованих та несплачених станом на дату відступлення; право вимоги сплати комісій та інших обов'язкових платежів у розмірі, встановленому основними договорами, нарахованих та несплачених станом на дату відступлення; право вимоги сплати неустойки (пені, штрафів) у випадку невиконання чи неналежного виконання боржниками зобов'язань за основними договорами; інші, крім зазначених вище, права грошової вимоги, строк платежу за якими настав (наявна вимога), а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому (майбутня вимога) за основними договорами.

Пунктом 1.3. договору відступлення встановлено, що право вимоги вважається відступленим (таким, що перейшло) цесіонарію за фактом здійснення цесіонарієм повного розрахунку з цедентом в день отримання цедентом грошових коштів від цесіонарія у строки та порядку передбаченому п. 3.2. договору.

Відповідно до п. 3.1. та 3.2. договору відступлення, за домовленістю сторін ціна прав вимоги за цим договором на дату укладання договору складає 228 083 091,37 грн. Цесіонер здійснює оплату ціни прав вимоги за цим договором в розмірі 228 083 091,37 грн. шляхом перерахування вказаної суми грошових коштів на рахунок цедента, зазначений в п. 7.2 цього договору, у строк до закінчення операційного часу в день укладення (підписання) цього договору.

Згідно підпункту 4.4.4. пункту 4.4. договору, цедент зобов'язується протягом 10 (десяти) робочих днів з дня переходу прав кредитора від цедента до цесіонарія повідомити боржників за основними договорами, поручителів, заставодавців, іпотекодавців за договорами забезпечення про перехід прав вимоги до цесіонарія.

Пунктом 6.2. договору відступлення передбачено, що цей договір вважається укладеним з дати його підписання сторонами та скріплення печатками сторін і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором, але в будь-якому разі припиняє свою чинність 01.02.2016 при умові, якщо цесіонарієм не буде здійснено оплату права вимоги за даним договором в повному обсязі.

До договору цесії сторони підписали договори про внесення змін до договору від 28.08.2015, за якими відповідно до змін, що відбувалися у складі боржників, розмірів їх заборгованості, змін у договорах забезпечення, тощо, викладали пункти 3.1, 3.2 розділу 3 договору у новій редакції, а саме: за договором № 1 від 25.11.2015 змінено додаток 1 до договору цесії із викладенням його у новій редакції; за договором № 2 від 23.12.2015 погодили, що ціна відступлення права вимоги становить 166 061 895,29 грн, додаток 1 до договору викладено в новій редакції - 15 боржників на загальну суму заборгованості 166 061 895,29 грн, вимоги до яких забезпечені іпотекою, заставою та порукою за переліком у пункті 1-2 додатку 1; за договором № 3 від 25.01.2016 про внесення змін до договору цесії викладено в новій редакції пункти 3.1., 3.2. (ціна відступлення на дату укладення договору - 216 000 125,39 грн), а також додаток 1 до договору цесії. Також за договором № 3 від 25.01.2016 внесено зміни до п. 6.2., викладено його в новій редакції, за якою якщо цесіонарій не здійснив повністю оплату, договір в будь-якому разі припиняє свою чинність 14.02.2016; зафіксовано прострочену заборгованість цесіонарія у сумі 216 000 125,39 грн на день укладення додаткової угоди з оплати ціни права вимоги; за договором № 4 від 10.02.2016 про внесення змін до договору від 28.08.2015 викладено в новій редакції пункти 3.1., 3.2. (ціна відступлення 131 263 704,84 грн), змінено додаток 1 до договору; внесено зміни у п. 6.2. договору цесії (договір припиняє чинність 19.02.2016 якщо цесіонарій до закінчення операційного дня 19.02.2016 не здійснить оплату права вимоги; зафіксоване прострочене на день укладення договору № 3 зобов'язання у сумі 131 263 704,84 грн); за договором № 5 від 19.02.2016 про внесення змін ціна відступлення права - 131 948 598,56 грн; викладено в новій редакції додаток 1; внесено зміни до п. 6.2., а саме - договір цесії припиняється 26.02.2016 якщо цесіонарій не сплатить ціну відступлення права до закінчення банківського дня 26.02.2016; прострочена станом на 19.02.2016 заборгованість - 131 948 598,56 грн; за договором № 6 від 26.02.2016 ціна відступлення прав - 132 159 446 грн, змінено додаток 1, викладено в новій редакції пункт 6.2. - дата припинення договору при не оплаті до закінчення банківського дня 03.03.2016 ціни відступлення прав - 03.03.2016, прострочена станом на 03.03.2016 заборгованість цесіонарія 132 159 446, грн; за договором № 7 від 03.03.2016 - ціна відступлених прав вимоги - 128 836 690,13 грн; змінено додаток 1, а також у пункті 3 встановлено, що в день укладення цесіонарій сплачує прострочене зобов'язання з оплати ціни вимоги 128 836 690,93 грн; за договором № 8 від 09.03.2016 виключено з додатку 1 до договору цесії від 28.08.2015 право вимоги до ТОВ "Запоріжцукропостач" з ціною відступлення 773 872,10 грн; внесено зміни до п. 3.1., 3.2. договору щодо ціни - 128 062 818,83 грн та передбачено повернення суми 773 872,10 грн цесіонарію цедентом.

28.08.2015 між ПАТ "Банк Петрокоммерц-Україна" та ТОВ "Фінансова компанія "Централ Капітал" було укладено договір про передачу прав за договорами забезпечення (іпотеки, застави) з урахуванням всіх змін до договору, які забезпечують виконання зобов`язань вказаними боржниками за кредитними договорами, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовим Є.В. і зареєстрований в реєстрі за № 2540.

За умовами вказано договору, права вимоги за договорами забезпечення (іпотеки, застави) переходять з моменту відступлення (переходу) до ТОВ "Фінансова компанія "Централ Капітал" прав вимоги за основними договорами (кредитними договорами).

28.08.2015 між ТОВ "Фінансова компанія "Централ капітал" (заставодавцем) та ПАТ "Банк Петрокоммерц-Україна" (заставодержателем) укладено договір застави майнових прав № 3700/840-з-1, відповідно до якого заставодавець надав заставодержателю в якості забезпечення виконання зобов`язань за договором відступлення прав вимоги (договір цесії) від 28.08.2015, права вимоги заставодавця за договором банківського вкладу № 3700/840 від 17.07.2015 на повернення вкладу в розмірі 11 000 000, 00 доларів США та сплати відсотків за вкладом. Розмір вкладу зменшувався додатковими угодами до договору.

03.03.2016 банком на підставі меморіального ордеру № 18391 від 03.03.2016 з депозитного рахунку ТОВ "Фінансова компанія "Централ Капітал" №903, відкритого в банку, вчинено списання грошових коштів в розмірі 128 836 690, 95 грн в рахунок оплати ціни відступлення прав вимоги за договором відступлення прав вимоги (договір цесії) від 28.08.2015.

На виконання своїх зобов'язань за договором цесії, ПАТ "Банк Петрокоммерц-Україна" передало, а ТОВ "Фінансова компанія "Централ капітал" прийняло кредитні договори та договори забезпечення згідно з переліком, що підтверджується актом приймання-передачі документів від 03.03.2016.

Відповідач - 2 є новим кредитором ОСОБА_4 за кредитним договором № 1239н-09-07 від 25.09.2007 на підставі укладеного між відповідачем - 1 та відповідачем - 2 договору відступлення права вимоги від 19.05.2016.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 17.03.2016 № 169 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Банк Петрокоммерц-Україна" до категорії неплатоспроможних" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 17.03.2016 № 368 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "Банк Петрокоммерц-Україна" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку".

Згідно із даним рішенням розпочато процедуру виведення ПАТ "Банк Петрокоммерц-Україна" з ринку шляхом запровадженням в ньому тимчасової адміністрації строком на один місяць з 18.03.2016 до 17.04.2016 включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора ПАТ "Банк Петрокоммерц-Україна", визначені статтями 37-39 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Ґулею О.І. строком на один місяць з 18.03.2016 до 17.04.2016, включно.

13.04.2016 виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 505 про продовження строків тимчасової адміністрації в ПАТ "Банк Петрокоммерц-Україна" з 18.04.2016 до 22.04.2016 включно.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 21.04.2016 № 280 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Банк Петрокоммерц-Україна" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 22.04.2016 № 561, "Про початок процедури ліквідації ПАТ "Банк Петрокоммерц-Україна" та делегування повноважень ліквідатора банку".

На виконання повноважень делегованих Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, уповноваженою особою на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ "Банк Петрокоммерц-Україна" Гулей О. І. відповідно до ч. 2, 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" здійснив перевірку правочинів (договорів) на предмет їх нікчемності, за результатами якої на підставі п. 2, 3, 7 ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" було видано наказ № 60 від 15.04.2016, яким визнано нікчемними договори № 3 від 25.01.2016, № 4 від 10.02.2016, № 5 від 19.02.2016, № 6 від 26.02.2016, № 7 від 03.03.2016 та № 8 від 09.03.2016 про внесення змін до договору відступлення прав вимоги (договір цесії) від 28.08.2015, що був укладений між ПАТ "Банк Петрокоммерц-Україна" та ТОВ "Фінансова компанія "Централ Капітал".

В подальшому, 14.11.2016 комісією щодо перевірки правочинів банку на предмет їх нікчемності здійснювалася перевірка правочинів, вчинених (укладених) за період з 18.03.2015 по 17.03.2016, на предмет виявлення їх нікчемності з підстав передбачених ч. 3 ст. 38 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

У відповідності до наказу №182 від 14.11.2016 Уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації банку визнано нікчемними правочини, вчинені банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації, а саме:

- на підставі п. 3. ч. 3 статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" визнано нікчемними: договір відступлення прав вимоги (договір цесії) від 28.08.2015, укладений з ТОВ "Фінансова компанія "Централ Капітал" (з усіма договорами про внесення змін); та договір про передачу прав за договорами забезпечення (іпотеки, застави), укладений з ТОВ "Фінансова компанія "Централ Капітал", посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовим Є.В. 28.08.2015 та зареєстрований в реєстрі за № 2540 (з усіма договорами про внесення змін);

- на підставі п. 7 ч. 3 статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" визнано нікчемними: договір відступлення прав вимоги (договір цесії) від 28.08.2015, укладений з ТОВ "Фінансова компанія "Централ Капітал" (з усіма договорами про внесення змін); договір про передачу прав за договорами забезпечення (іпотеки, застави), укладений з ТОВ "Фінансова компанія "Централ Капітал", посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовим Є.В. 28.08.2015р. та зареєстрований в реєстрі за № 2540 (з усіма договорами про внесення змін); договір застави майнових прав № 3700/840-з-1 від 28.08.2015, укладений з ТОВ "Фінансова компанія "Централ Капітал" (з усіма договорами про внесення змін); та правочин у вигляді списання грошових коштів в розмірі 128836690 грн. 95 коп. з депозитного рахунку ТОВ "Фінансова компанія "Централ Капітал" № 903, вчинений ПАТ "Банк Петрокоммерц - Україна" 03.03.2016 та оформлений меморіальним ордером № 18391 від 03.03.2016.

Враховуючи нікчемність вищевказаних правочинів, на думку позивача, відповідач - 1 не набув права вимоги до боржників згідно переліку до договору відступлення права вимоги від 28.08.2015, відповідно кредитором цих боржників є позивач, однак відповідач - 1 продовжує вважати себе кредитором цих боржників та в добровільному порядку не вживає заходів повернення позивачу статусу кредитора, що і стало підставою для звернення до суду із цим позовом.

Предметом позову у справі є матеріально - правові вимоги позивача до відповідачів - 1, 2 про визнання за позивачем права вимоги до третіх осіб, за укладеними між ними та позивачем кредитними договорами та за всіма договорами забезпечення, які забезпечують виконання третіми особами відповідних зобов'язань за такими кредитними договорами, права за якими були передані позивачем відповідачу - 1 за нікчемним договором відступлення права вимоги від 28.08.2015, в тому числі на права вимоги, які в подальшому були передані відповідачем - 1 відповідачу - 2.

Обґрунтовуючи нікчемність договору відступлення права вимоги від 28.08.2015 позивач зазначає, що відповідний договір підпадає під ознаки недійсності (нікчемності), встановлені п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», адже банк уклав правочин (у тому числі договір), умови якого передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку (1). Ані договором відступлення прав вимоги (договір цесії) від 28.08.2015, ані договором банківського вкладу (депозиту) „МАКСИМУМ" №3700/840 від 17.07.2015, ані договором застави майнових прав №3700/840-з-1 від 28.08.2015 не передбачено право на договірне списання коштів ТОВ "ФК "Централ Капітал" в рахунок погашення ціни відступлення прав вимоги (2). Банк поза межами процедури звернення стягнення на предмет застави здійснив списання депозитних коштів в рахунок погашення ціни відступлення права вимоги, а відтак поза межами, встановленими діючим законодавством України (3). Коштів в розмірі в якому відбулося списання (128 836 690, 95 грн) за договором цесії не було достатньо, відповідно така операція не могла бути здійснена (в результаті вказаної операції відбулося незаконне коригування структури банківського балансу шляхом зміни обліку грошових зобов'язань) (4).

Договір відступлення прав вимоги (Договір цесії) від 28.08.2015 підпадає, також за твердженням позивача, під ознаки недійсності (нікчемності), встановлені п. 3 ч. 3 ст. 38 Закону України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", адже банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20% і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору. Ціна відступлення права вимоги з урахуванням змін до договору станом на 03.03.2016 (дата списання з депозитного рахунку ТОВ "Фінансова компанія "Централ Капітал" в рахунок погашення ціни відступлення та підписання акту приймання-передачі документів) складала 128836690, 93 грн, в той час як заборгованість по відступленому кредитному портфелю складала 327 942 439, 03 грн. При визначенні ціни сторони керувалися висновком про вартість майна, який був складений на підставі звіту про оцінку майнових прав по кредиту ОСОБА_4 в ПАТ "Банк Петрокоммерц Україна" №1239н-09-07 від 25.09.2007, відповідно до якого станом на 27.11.2015 ринкова вартість об'єкта оцінки склала 2 566 000 грн. Рецензією від 10.11.2016 на зазначений звіт про оцінку, проведеною суб'єктом оціночної діяльності ТОВ „Українська експертна група", встановлено, що звіт не містить копій документів, на підставі яких проведено розрахунок, звіт не відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, є неякісним та непрофесійним, і не може бути використаний. З урахуванням даних, викладених у Рецензії, позивач вважає, що право вимоги за кредитним портфелем відчужено банком на користь ТОВ "ФК "Централ Капітал" за ціною нижчою як від розміру відступленої заборгованості, так і від ринкової вартості майнових прав, що перевищує 20%.

Відповідач - 1 проти задоволення позовних вимог заперечує з підстав відсутності ознак нікчемності правочину договору відступлення права вимоги від 28.08.2015 на які посилається позивач.

Третя особа - 1 не погоджується з позовними вимогами з огляду на ті обставини, що зобов'язання третьої особи - 1 за кредитним договором № 007-02-13 від 21.02.2013 є припиненими внаслідок їх належного виконання та що дійсність договору відступлення права вимоги від 28.08.2015 підтверджена фактами, встановленими у постанові Одеського апеляційного господарського суду від 10.10.2017 у справі № 916/2986/16, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 04.04.2018.

Третя особа - 2 не погоджується з позовними вимогами з огляду на наступні аргументи: зобов'язання третьої особи - 2 за кредитним договором № 008-02-13 від 21.02.2013 є припиненими внаслідок їх належного виконання; нікчемність правочинів пов'язується позивачем в контексті застосування п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» із подальшими діями самого банка із списання коштів з депозитного рахунку, тобто з одностороннім правочином банка; позивач зазначаючи про надання переваг відповідачу - 1 щодо списання коштів фактично зазначає про порушення, які вчинені при виконанні договорів, в той час як в силу приписів чинного законодавства нікчемність договору встановлюється на момент вчинення такого договору; позивач фактично посилається лише на зменшення ціни вартості відступлених прав, що відбулося за рахунок заборгованості боржника ОСОБА_4 за кредитним договором № 1239н-09-07 від 25.09.2007, в той час як будь - яких заперечень щодо ціни відступлення по інших кредитних договорах та боржниках банком не наводиться; визнання за позивачем права вимоги саме до третьої особи - 2 є неналежним способом захисту, оскільки зобов'язання по кредитного договору № 008-02-13 від 21.02.2013 є припиненими; спірні правовідносини позивача та відповідача - 1 вже були предметом розгляду низки справ, зокрема, № 910/8030/17, № 910/25440/15, № 910/12294/16, № 916/2986/16, в результаті розгляду яких була встановлена дійсність договору відступлення права вимоги від 28.08.2015.

Третя особа - 7 заперечує проти задоволення позовних вимог, оскільки третя особа - 7 здійснила погашення заборгованості по кредитним договорам № 023-06-11 від 05.07.2011 та № 024-06-11 від 05.07.2011, відповідно його зобов'язання за вказаними договорами припинилася.

Третя особа - 12 заперечує проти задоволення позовних вимог, оскільки третя особа - 12 здійснила погашення заборгованості по кредитному договору № 11.06/495 від 30.10.2007.

Третя особа - 3 не погоджується з позовними вимогами з підстав дійсності договору цесії, з огляду на постанову Верховного Суду від 04.04.2018 у справі 916/2986/16, та тих підстав, що накази (рішення) про нікчемність правочинів не можуть встановлювати обов'язки для третіх осіб, зокрема, контрагентів банку.

Третя особа - 9 проти задоволення позовних вимог заперечує з підстав виконання неї її зобов'язань за кредитними договорами № 036-10-12 від 25.10.2012 та № 051-11-13 від 14.11.2013 та з підстав неналежності способу захисту, обраного позивачем.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в справі докази, дійшов висновків про відмову в задоволенні позовних вимог, з підстав нижчевикладених.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Як свідчить зміст договору про відступлення права вимоги (договір цесії) від 28.08.2015, сторонами досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов, чим дотримано вимоги встановлені ст. 203 Цивільним кодексом України до змісту правочину та виключає можливість його недійсності.

Також слід зазначити, що із матеріалів справи вбачається, що 03.03.2016 відповідач сплатив Публічному акціонерному товариству "Банк Петрокоммерц-Україна" ціну права вимоги за договором цесії у повному обсязі, що підтверджується меморіальним валютним ордером № 18391 від 03.03.2016, до того ж, 03.03.2016 ПАТ "Банк Петрокоммерц-Україна" повідомив третіх осіб про заміну кредитора за кредитним договором та відступлення права вимоги по ньому на користь відповідача-1, що підтверджується матеріалами справи.

Тобто, відповідачем-1 у повному обсязі виконано свої зобов'язання за договором цесії від 28.08.2015 щодо оплати ціни права вимоги, а ПАТ "Банк Петрокоммерц-Україна" прийняті грошові кошти без заперечень.

Таким чином, своїми конклюдентними діями (дії особи, що виявляють її волю встановити правовідношення, але не у формі усного чи письмового волевиявлення, а своєю поведінкою, щодо якої можна зробити певний висновок про конкретний намір) ПАТ "Банк Петрокоммерц-Україна" схвалило укладення договору цесії від 28.08.2015.

Дійсність договору цесії від 28.08.2015 також підтверджена фактами, встановленими у постанові Одеського апеляційного господарського суду від 10.10.2017 у справі № 916/2986/16, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 04.04.2018, що відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України не потребують доведення.

Відповідно до положень п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" судам відповідно до статті 215 ЦК України необхідно розмежовувати види недійсності правочинів: нікчемні правочини - якщо їх недійсність встановлена законом (частина перша статті 219, частина перша статті 220, частина перша статті 224 тощо), та оспорювані - якщо їх недійсність прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує їх дійсність на підставах, встановлених законом (частина друга статті 222, частина друга статті 223, частина перша статті 225 ЦK України тощо). Нікчемний правочин є недійсним через невідповідність його вимогам закону та не потребує визнання його таким судом. Оспорюваний правочин може бути визнаний недійсним лише за рішенням суду.

Згідно з п. 3, 7 ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 10.10.2017 рішення Господарського суду Одеської області від 09.02.2017 у справі № 916/2986/16 скасовано. У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Свікон", Приватного підприємства "Косвас", Товариства з обмеженою відповідальністю "Мале сільськогосподарське підприємство "АЗС-Нива-1", Приватного підприємства "Приватна фірма "Мустанг" відмовлено повністю. У задоволенні позову третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору - Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства "Банк Петрокоммерц Україна" Гулей Олександра Івановича відмовлено.

При цьому Верховний суд, який залишив постанову Одеського апеляційного господарського суду від 10.10.2017 та додаткову постанову Одеського апеляційного господарського суду від 01.11.2017 у справі за № 916/2986/16 без змін, в своїй постанові від 04.04.2018 зазначає, що апеляційний суд, взявши до уваги те, що правомірність договору цесії від 28.08.2015 має оцінюватись судом не у зв'язку та з підстав того як він виконувався, а на предмет порушення вимог законодавства при його укладенні та, встановивши, що спірний договір цесії не підпадає під ознаки нікчемності, визначенні п. 2, 3, 7 ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" прийшов до правильного висновку про відмову у задоволенні позову уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства "Банк Петрокоммерц-Україна" Гулея О.І.

Таким чином, договір цесії від 28.08.2015 є дійсним, відповідає вимогам законодавства та породжує відповідні права та обов'язки у сторін.

Відповідно до частини 4 статті 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, преюдиційні факти є обов'язковими при вирішенні інших справ та не підлягають доказуванню, оскільки їх істинність встановлено у рішенні, у зв'язку з чим немає необхідності встановлювати їх знову, піддаючи сумніву істинність та стабільність судового акту, який набрав законної сили.

Норми статті 129 Конституції України визначають, що основними засадами судочинства є обов'язковість судового рішення.

Таким чином, факти, зокрема, дійсності договору цесії від 28.08.2015 та факти відсутності підстав, визначених п. 3, 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», нікчемності договору цесії від 28.08.2015, встановлені постановою Одеського апеляційного господарського суду від 10.10.2017 та додатковою постановою Одеського апеляційного господарського суду від 01.11.2017 у справі № 916/2986/16, не доказуються при розгляді даної справи.

Вказані рішення набули статусу остаточного, у зв'язку з чим Суд не вбачає правових підстав ставити під сумнів встановлені судами обставини.

При цьому Суд зазначає, що вимоги щодо визнання недійсним договору цесії від 28.08.2015, з огляду на нікчемність останнього, у справі № 916/2986/16 обґрунтовувалися такими ж обставинами, що і вимоги позивача у даній справі.

Суд також зазначає, що у розумінні процесуального законодавства предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача. Предмет позову кореспондує зі способами захисту права - заходами, які прямо передбачені законом з метою припинення оспорювання або порушення суб'єктивних цивільних прав та (або) усунення наслідків такого порушення.

Відтак обраний спосіб захисту має безпосередньо втілювати мету, якої прагне досягти суб'єкт захисту, тобто мати наслідком повне припинення порушення його прав та охоронюваних законом інтересів.

Обраний позивачем спосіб захисту - шляхом визнання за позивачем прав вимоги за кредитними договорами та за договорами забезпечення до третіх осіб, перелік яких наведений в позові, не буде мати наслідком захист прав позивача, оскільки як вбачається із матеріалів справи, станом на момент розгляду справи частина зобов'язань за такими кредитними договорами є припиненими, внаслідок їх виконання боржниками - третіми особами на користь відповідача - 1 та відповідача - 2. Відповідно позивачем обраний неналежний спосіб захисту його прав, що також є підставою для відмови у позові.

При цьому, Суд зазначає, що надаючи правову оцінку належності обраного зацікавленою особою способу захисту, судам належить зважати й на його ефективність з точки зору ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У п. 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі «Чахал проти Об'єднаного Королівства» (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов'язань. Крім того, Суд указав на те, що за деяких обставин вимоги ст. 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності «небезпідставної заяви» за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов'язань за ст. 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути «ефективним» як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).

Таким чином, у кінцевому результаті ефективний засіб повинен забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування. Тим більше, що пріоритет міжнародного договору за наявності колізій з внутрішнім законодавством надає судам України досить широкі повноваження при обранні джерела права для вирішення конкретного спору.

Отже, можна зробити висновок, що порушені, невизнані або оспорювані права можуть бути захищені і у спосіб, не визначений законом або договором, однак такий спосіб захисту має бути у будь-якому випадку ефективним, тобто спрямованим на реальний захист та відновлення порушеного права.

Обов'язок доказування та подання доказів відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Це стосується позивача, який мав довести наявність тих обставин, на підставі яких він звернувся до господарського суду з позовними вимогами.

Зважаючи на вищенаведене, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Банк Петрокоммерц-Україна" не підлягають задоволенню.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 13, 73-77, 86, 129, 182, 183, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, Суд -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства "Банк Петрокоммерц-Україна" (01025, м. Київ, вул. Велика Житомирська, буд. 20; 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 15; ідентифікаційний код 22906155) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Централ Капітал» (04119, м. Київ, вул. Деревлянська, буд. 17А; ідентифікаційний код 38123843) та Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Капіталь Груп» (03150, м. Київ, вул. Ямська, буд. 41, офіс 5; ідентифікаційний код 37199665), за участю третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, на стороні позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрземком" (08713, Київська обл., Обухівський район, с. Великі Дмитровичі, вул. Шевченка, буд. 1; ідентифікаційний код 33594304), Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Піщальники" (19013, Черкаська обл., Канівський р-н, с. Піщальники; ідентифікаційний код 32015882), Товариства з обмеженою відповідальністю "Балаклійський шиферний завод" (61030, м. Харків, вул. Біологічна, буд. 10; ідентифікаційний код 32689426), Товариства з обмеженою відповідальністю "Джулія Хауз Україна" (04070, м. Київ, вул. Ігорівського, буд. 12-А; ідентифікаційний код 38391126), Товариства з обмеженою відповідальністю "Ніагара" (65045, м. Одеса, вул. Троїцька, буд. 43-А; ідентифікаційний код 30940468); Спільного Українсько-німецького підприємства у формі Товариства з обмеженою відповідальністю "ТВП Україна ЛТД" (61172, м. Харків, вул. Роганська, буд. 149; ідентифікаційний код 23918284), Товариства з обмеженою відповідальністю "Ленбуд" (03048, м. Київ, вул. Медова, буд. 8; ідентифікаційний код 30633387), Приватної фірми "Мустанг" (68001, Одеська обл., м. Чорноморськ, вул. 1-го Травня, буд. 24; ідентифікаційний код 21013099), Приватного акціонерного товариства "Оболонь" (04212, м. Київ, вул. Богатирська, буд. 3; ідентифікаційний код 05391057), Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Україна" (74621, Херсонська обл., Горностаївський район, село Ольгине, пров. Шкільний, буд. 6; ідентифікаційний код 32267295), ОСОБА_4 (АДРЕСА_1; ідентифікаційний код НОМЕР_1), ОСОБА_5 (АДРЕСА_2; ідентифікаційний код НОМЕР_2) та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 17; ідентифікаційний код 21708016) про визнання права відмовити.

2. Судові витрати по сплаті судового збору покласти на Публічне акціонерне товариство "Банк Петрокоммерц-Україна" (01025, м. Київ, вул. Велика Житомирська, буд. 20; 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 15; ідентифікаційний код 22906155).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 15.04.2019.

Суддя Г. П. Бондаренко