РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

26.03.2019Справа № 910/15944/18

За позовомФізичної особи - підприємця Блошко Наталії Володимирівни;
До Фізичної особи - підприємця Вітюк Олени Віталіївни;
Простягнення 352 997,14 грн.
Суддя Мандриченко О.В.

Секретар судового засідання Дюбко С.П.

Представники:

Від позивача:Нестеришин Т.О., адвокат, ордер КВ № 403571 від 11.12.2018;
Від відповідача:ОСОБА_4, довіреність від 11.12.2018.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулося фізична особа - підприємець Блошко Наталія Володимирівна з позовом про стягнення з фізичної особи - підприємця Вітюк Олени Віталіївни 31 477,86 грн. 3 % річних та 321 519,28 грн. інфляційних втрат за порушення строків виконання грошових зобов'язань за договором оренди від 01.042012 № 1/010412. Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем обов'язків орендаря.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.11.2018 відкрито провадження у справі № 910/15944/18, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 11.12.2018, відповідачу визначено строк для подання відзиву на позов та заперечень на відповідь на відзив, позивачу - строк для подання відповіді на відзив та ін.

Згідно з ухвалою від 12.03.2019 підготовче засідання було відкладено на 26.03.2019 через неявку відповідача.

11.12.2018 в підготовчому засіданні оголошено перерву до 22.01.2019.

У підготовчому засіданні 22.01.2019 представник відповідача подав суду відзив на позовну заяву, згідно з яким фізична особа - підприємець Вітюк О.В. просить у позові відмовити повністю.

22.01.2019 в підготовчому засіданні судом оголошено перерву до 05.02.2019.

29.01.2019 від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якій викладено заперечення на правову позицію відповідача по суті спору.

Ухвалою від 05.02.2019 підготовче провадження у справі було закрито, справу призначено до розгляду по суті спору на 28.02.2019.

У судовому засіданні 28.02.2019 під час розгляду спору по суті представник позивача позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити, стягнувши з відповідача нарахування за ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, розраховані за порушення строку виконання грошового зобов'язання зі сплати боргу, присудженого судовим рішенням у зв'язку з порушенням зобов'язань за договором оренди нежитлового приміщення № 1/010412 від 01.04.2012.

Представник відповідача під час розгляду спору по суті заперечував проти його задоволення, вказуючи на заявлення позовних вимог про стягнення 321 519,28 грн. з пропуском строку позовної давності, що є підставою для відмови у позові. Також, відповідач вважає позовні вимоги про стягнення інфляційних втрат безпідставними, адже у тексті договору сторонами встановлювався еквівалент орендної плати з прив'язкою до долару США, тобто, таким чином, при укладенні договору сторони врахували інфляційні ризики. Крім того, відповідач стверджує, що індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України гривня, а іноземна валюта, яка була предметом договору, індексації не підлягає.

Суд зауважує, що відзив на позовну заяву надійшов з пропуском встановленого процесуального строку без клопотання про його поновлення, проте при розгляді спору по суті заперечення відповідача враховуються, адже їх було озвучено представником фізичної особи - підприємця Вітюк О.В. в судовому засіданні.

28.02.2019 в судовому засіданні було оголошено перерву до 12.03.2019.

Згідно з ухвалою від 12.03.2019 розгляд справи було відкладено на 26.04.2019.

26.04.2019 у судовому засіданні після дослідження доказів і проведення судових дебатів оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оглянувши оригінали документів, копії яких долучено до матеріалів справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

01.04.2012 фізична особа-підприємець Блошко Наталія Володимирівна в якості орендодавця, фізична особа-підприємець Кужець Артем Сергійович в якості орендара-1 та фізична особа-підприємець Вітюк Олена Віталіївна в якості орендара-2 уклали договір № 1/010412 оренди нежитлового приміщення, предметом якого визначити оренду нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою: Україна, м. Київ, вул. Пушкінська/Прорізна, 1-3/5, площею 156,50 кв м, з яких орендар-1 орендує 78,25 кв м (50% загальної площі приміщення), а орендар-2 78,25 кв м (50% загальної площі приміщення) згідно з планом приміщення, що додається до договору.

Згідно з п. 4.1 договору термін дії договору починається з 1 квітня 2012 року (дата початку оренди") та закінчується 1 березня 2015 року, включаючи обидві дати.

Відповідно до п. 5.1 договору розмір орендної плати за все приміщення становить 12 520,00 грн. на місяць без ПДВ, що еквівалентно 1 565,00 доларам США за курсом НБУ на день підписання договору (долар США = 7,99 грн.). За умовами договору кожен орендар сплачує по 50% (відповідно до площі, що орендується) вищезгаданої орендної плати, що складає 6 260,00 грн. на місяць без ПДВ, що еквівалентно 782,50 доларам США за курсом НБУ на день підписання цього Договору.

Відповідно до п. 5.2 договору орендодавець надає орендарям рахунок не пізніше п'ятого числа місяця, за який здійснюється оплата. Наданий орендодавцем рахунок сплачується орендарями в повному обсязі не пізніше 10 числа відповідного місяця, за який здійснюється оплата.

Згідно з п. 5.4 договору вартість спожитої електроенергії, газу, води, послуг зв'язку, вивозу сміття та комунальних послуг сплачується орендарями щомісячно згідно показників відповідних лічильників і тарифів та рахунків.

Факт приймання-передачі приміщення, позивачем відповідачу, підтверджується підписаним між сторонами 01.04.2012 актом приймання-передачі наданих послуг за договором оренди нежитлового приміщення № 1/010412 від 01.04.2012.

01.10.2013 сторони описаного договору підписали додаткову угоду № 1, якою п. 5.1 договору викладено у наступній редакції: "Розмір орендної плати за все приміщення становить 100 034,80 на місяць без ПДВ, що еквівалентно 12 520 доларам США за курсом 1 долар США = 7,99 гривні та підлягає коригуванню згідно з п. 5.3" За умовами п. 5.1 у зміненій редакції, кожен з орендарів сплачує по 50% (відповідно до площі, що орендується) орендної плати, що складає 50 017,40 грн. на місяць без ПДВ, що еквівалентно 6 260,00 доларам США за курсом НБУ на день підписання цього договору і підлягає коригуванню згідно з п. 5.3.

У зв'язку з порушенням орендарями грошових зобов'язань за вказаним договором через несвоєчасну та неповну оплату наданих послуг, фізична особа - підприємець Блошко Н.В. звернулася до суду з позовами про стягнення заборгованості.

Зокрема, з орендаря-2 фізичної особи - підприємця Вітюк О.В. постановою Київського апеляційного господарського суду від 12.11.2015 № 910/2442/14 позов фізичної особи - підприємця Блошко Н.В. до фізичної особи - підприємця Вітюк О.В. було задоволено частково, стягнуто з відповідача 223 200,31 грн. боргу з і сплати орендних плати і комунальних платежів, 4 500,00 грн. пені, 1 038,67 грн. 3 % річних, 4 574,79 грн. судового збору за розгляд позовної заяви та 2 287,40 грн. судового збору за розгляд апеляційної скарги.

Спір у справі виник у зв'язку з тим, що, як стверджує позивач, відповідач не сплатив прострочену та стягнуту за рішенням суду заборгованість. Так, позивач визначає, що станом на 06.02.2014 борг відповідача складав 223 200,31 грн., станом на 08.08.2018 - 185 220,31 грн. і 131 220,31 грн. - станом на 06.09.2018.

Відповідач факт прострочення за договором оренди від 01.04.2012 № 1/010412 в сумах, визначених позивачем, не заперечив та не спростував, проте позовні вимоги просив відхилити повністю, оскільки позивач безпідставно застосував індекс інфляції до договірної ціни, яка вже проіндексована прив'язкою до курсу долара США.

Матеріалами справи підтверджується, що 08.08.2018 в межах виконавчого провадження з примусового виконання наказу у справі № 910/2442/14 з відповідача було стягнуто 37 980,00 грн., а 06.09.2018 - 54 000,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України вказується, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:

1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;

2) зміна умов зобов'язання;

3) сплата неустойки;

4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно з ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як вказувалося вище, факт невиконання грошового зобов'язання в сумі 131 220,31 грн., щодо якого у 2018 році винесено судове рішення відповідачем фактично підтверджено, надходження коштів від органу виконання судових рішень 08.08.2018 в сумі 37 980,00 грн. та 06.08.2018 в сумі 54 000,00 грн. підтверджується належними і допустимими засобами доказування (банківська виписка).

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Фактичних даних на підтвердження перерахування позивачеві боргу відповідач не подав, а тому, зважаючи на встановлені судом обставини справи, позовні вимоги про стягнення інфляційних втрат та 3 % річних є правомірними, обґрунтованими і вірно розрахованими, але такими, що задовольняються судом частково, а саме: у сумі 79 075,48 грн. інфляційних втрат та 19 406,70 грн. 3 % річних.

Задовольняючи позов частково, суд керується тим, що відповідач заявив про застосування наслідків строку позовної давності.

Згідно зі ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст.ст. 257, 258 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Розрахунок ціни позивачем проведено наступним чином: з 06.02.2014 по 07.08.2018 на суму 223 200,31 грн. нараховано 30 141,21 грн. 3 % річних, з 08.08.2018 по 05.09.2018 на суму 185 220,31 грн. нараховано 441,48 грн. 3 % річних, з 06.09.2018 по 27.11.2018 на суму 121 220,31 грн. нараховано 895,17 грн. 3 % річних, всього 31 477,86 грн., на суму 232 220,31 грн. з 06.02.2014 по 07.08.2018 нараховано 316 752,96 грн. інфляційних втрат, на суму 131 220,31 грн. з 6.09.2018 по 31.10.2018 нараховано 4 766,32 грн. інфляційних втрат, всього 321 519,28 грн.

Позовну заяву було оформлено та подано до суду 28.11.2018, а тому, з урахуванням тривалості строку загальної позовної давності, період розрахунку ціни позову необхідно обмежити датою 27.11.2015.

Частиною 4 ст. 267 Цивільного кодексу України визначено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідно до уточненого розрахунку, проведеного судом, до стягнення з відповідача слід присудити 19 406,70 грн. 3 % річних, з яких: з 27.11.2015 по 07.08.2018 на суму 223 200,31 грн. стягується 18 070,05 грн. 3 % річних, з 08.08.2018 по 05.09.2018 на суму 185 220,31 грн. - 441,48 грн. 3 % річних, з 06.09.2018 по 27.11.2018 на суму 121 220,31 грн. - 895,17 грн. 3 % річних, а також 79 075,48 грн. інфляційних втрат, з яких 74 309,16 грн. за період з 27.11.2015 по 07.08.2018, нарахованих на суму 232 220,31 грн. та 4 766,32 грн. з 06.09.2018 по 31.10.2018 на суму 131 220,31 грн.

Таким чином, позовні вимоги задовольняються частково, а судові витрати розподіляються між сторонами пропорційно розміру задоволених вимог відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 73-80, 129, 236-241, 252, 256 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця Вітюк Олени Віталіївни (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на фізичної особи - підприємця Блошко Наталії Володимирівни (АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) 19 406 (дев'ятнадцять тисяч чотириста шість) грн. 70 коп. 3 % річних, 79 075 (сімдесят дев'ять тисяч сімдесят п'ять) грн. 48 коп. інфляційних втрат та 1 477 (одну тисячу чотириста сімдесят сім) грн. 23 коп. судового збору.

3. В іншій частині позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до п. 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України подається до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва протягом 20 (двадцяти) днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено: 12.04.2019.

Суддя О.В. Мандриченко