РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

29.03.2019Справа № 910/14223/18
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Лемтранс"

до Акціонерного товариства "Українська залізниця"

про стягнення 70 100,98 грн.

суддя Мельник В.І.

за участю секретаря судового засідання Федорової О.В.

Представники сторін:

від позивача - Гудзенко Я.І.,представник

Макаренко Т.Д.,

від відповідач - не з'явився

Суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛЕМТРАНС" подало на розгляд Господарського суду міста Києва позовну заяву до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення збитків.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на думку позивача не забезпечення з боку відповідача збереження цілісності майна (вагонів) під час перевезення залізницею завдало збитків у розмірі 70100,98 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.10.2018 відкрито провадження у справі № 910/14223/18 та призначити підготовче засідання на 26.11.2018.

26.11.2018 відділом діловодства суду від позивача отримано клопотання про перенесення дати розгляду справи.

В судове засіданні 26.11.2018 представник позивача з?явився, надав свої усні пояснення.

В судове засіданні 26.11.2018 представник відповідача не з?явився.

Ухвалою суду від 26.11.2018 відкладено підготовче засідання на 14.01.2019.

14.12.2018 відділом діловодства суду від позивача отримано клопотання про зміну найменування відповідача.

В підготовче судове засідання 14.01.2019 представник позивача з?явився, надав свої усні пояснення та підтримав своє клопотання про зміну найменування відповідача.

В підготовче судове засідання 14.01.2019 представник відповідача не з?явився.

Ухвалою суду від 14.01.2019 закінчено підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 11.02.2019 та замінено відповідача Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" на Акціонерне товариство "Українська залізниця"

11.02.2019 розгляд справи не відбувся, у зв'язку із перебуванням судді Мельника В.І. на лікарняному.

У зв'язку з виходом судді Мельника В.І. з лікарняного, справа підлягає призначенню до розгляду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.02.2019 призначено розгляд справи по суті на 29.03.2019.

В судове засідання 29.03.2019 представник позивача з'явився, надав суду усні пояснення у справі та просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В судове засідання 29.03.2019 представник відповідача не з'явився, вмотивованих заяв та клопотань до суду не подав.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 29.03.2019 було проголошено вступну та резолютивну частину рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено у термін, передбачений ч. 6 ст. 233 ГПК України.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, судом з'ясовано наступне.

Відповідно до залізничних накладних № 49384829 від 21.04.2018, № 37607322 від 22.04.2018, №37621554 від 23.04.2018, №37680816 від 26.04.2018, №49490907 від 28.04.2018, №49593155 від 05.05.2018, №45580958 від 02.05.2018, №49532724 від 01.05.2018, відповідачем здійснювалося перевезення вантажних вагонів (оренди) товариства з обмеженою відповідальністю "Лемтранс" до станцій призначення Богуславський.

З матеріалів справи вбачається, що на станції Богуславський виявлено пошкодження (розукомплектування) вагонів № 56850415, №62964556, №62054507, № 62966577, №50060995, № 52531902, №53513230, №62057617, №53744868, №55590558.

Відповідно до статті 23 Закону України "Про залізничний транспорт" перевізники несуть відповідальність за зберігання вантажу, багажу, вантажобагажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу, а також за дотримання терміну їх доставки в межах, визначених Статутом залізниць України. За незбереження (втрату, нестачу, псування, пошкодження) прийнятого до перевезень вантажу, багажу, вантажобагажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з незалежних від них причин.

Внаслідок пошкодження (розукомплектування) вагонів, позивачем направлено вагони № 56850415, №62964556, №62054507, № 62966577, №50060995, № 52531902, №53513230, №62057617, №53744868, №55590558 на технічне обслуговування та оформлено повідомлення № 2259 від 24.04.2018, №2310 від 26.04.2018, №2345 від 27.04.2018, №2390 від 01.05.2018, №2405 від 02.05.2018, № 2486 від 07.05.2018, №2412 від 02.05.2018, №2458 від 04.05.2018, №2452 від 04.05.2018, № 2487 від 07.05.2018.

Відповідно до пункту 20 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 334 від 28.05.2002 акт про пошкодження вагона (контейнера) складається у разі пошкодження вагона (контейнера) під час перевезення, навантаження, вивантаження вантажу, виконання маневрових робіт, а також в інших випадках для засвідчення обставин і розмірів пошкодження і є підставою для матеріальної відповідальності винних у пошкодженні.

Позивач зазначив, що з метою складання комерційних актів форми ГУ-22 та актів про пошкодження вагонів форми ВУ-25М письмово звернувся до відповідача, проте відповідачем повідомлено позивача про те, що складання комерційних актів з приводу пошкодження порожніх вагонів нормативними документами не передбачено.

Відповідно до пункту 20 Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 № 113, пошкодження вантажного вагона - це порушення справного стану вагона або його складових частин унаслідок зовнішніх впливів, що перевищують рівні, установлені ГОСТ 22235-76, а також унесення змін у конструкції вагонів, заварювання дверей, люків, знімання бортів платформ, дверей напіввагонів, знімного устаткування вагонів тощо, свердління (пробивання, пропалювання) отворів для кріплення вантажів у деталях вагонів, а також кріплення до них вантажів за допомогою зварювання без дозволу залізниці.

Ремонт пошкодженого вагона здійснюється на підприємстві, що має право на виконання таких робіт, або на найближчому до місця пошкодження вагоноремонтному підприємстві. Перелік таких підприємств оприлюднюється у товарних конторах станцій обслуговування.

Оскільки порожні приватні вагони мають статус "вантажу", відповідно до пункту 2 Правил складання актів повинен бути сформований комерційний акт у зв'язку з пошкодженням вантажу (вагону).

Відповідно до пункту 8 Правил складання актів, комерційні акти складаються у трьох примірниках на бланках установленої форми і заповнюються на друкарській машинці або чорнилами чітко, без будь-яких виправлень. На кожному акті проставляється штемпель станції. Другий примірник акта видається одержувачу на його вимогу.

Всупереч чинного законодавства, відповідач не забезпечив схоронності (збереження) вагонів під час їх курсування залізничними коліями, внаслідок чого завдано збитків майну позивача.

Відповідно до пункту 21 Правил користування вагонами і контейнерами, ремонт пошкодженого вагона здійснюється на підприємстві, що має право на виконання таких робіт, або на найближчому до місця пошкодження вагоноремонтному підприємстві. Перелік таких підприємств оприлюднюється у товарних конторах станцій обслуговування.

Порожні приватні власні вагони, які перевозяться залізницею за повними перевізними документами зі сплатою провізної плати, мають статус "вантажу", і якими залізниця не має права розпоряджатись на свій розсуд, як вона розпоряджається вагонами загального парку залізниць, а зобов'язана доставити ці власні порожні вагони на станцію призначення у цілості та збереженості і видати їх одержувачу, зазначеному в накладній.

Відповідно до статті 126 Статуту залізниць України, за пошкодження залізницею вагонів або контейнерів, що належать підприємствам, залізниця несе матеріальну відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди.

Стаття 224 Господарського кодексу України зобов'язує учасника господарських відношень, який порушив господарські зобов'язання або встановлені вимоги, які стосуються здійснення господарської діяльності, відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушені. Під збитками розуміються витрати, здійсненні уповноваженою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не отримані їй доходи, які уповноважена сторона отримала б у разі належного виконання зобов'язання або дотримання правил здійснення господарської діяльності іншою стороною.

Вимогами статті 22 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, якій завдано збитків у разі порушення його цивільного права, має право на їх відшкодування. При цьому збитки визначаються, як втрата, яку особа отримала у зв'язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила чи повинна зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально отримати при звичайних обставинах, якщо б його право не було порушено (упущена вигода).

Статтею 225 Господарського кодексу України визначений вичерпний перелік складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, зокрема: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково втрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом, вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства.

Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків за порушення договірних зобов'язань та/або відшкодування позадоговірної шкоди потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, збитки, причинний зв'язок між протиправною поведінкою боржника та збитками кредитора, вина боржника.

Відсутність хоча б одного із вище перелічених елементів, утворюючих склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за порушення у сфері господарської діяльності, оскільки його поведінка не може бути кваліфікована як правопорушення.

Суд зазначає, що саме на позивача покладається обов'язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяними збитками. При цьому, важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдано особі, - наслідком такої протиправної поведінки.

Відповідно до статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Матеріалами справи не підтверджено, що розукомплектування вагонів сталося не з вини відповідача, останнім не надано ніяких допустимих доказів.

Приймаючи до уваги встановлені обставини, судом встановлено, що позивач, внаслідок розукомплектування вантажних вагонів зазнав збитків в розмірі 70100,98 грн., (у тому числі: 66977,03 грн. - вартість придбаних деталей + 3123,95 грн. - вартість технічного обслуговування).

Таким чином, позовні вимоги визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 52, 129, 233, 238, 241-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, м. Київ, вул. Тверська, будинок 5, ідентифікаційний номер 40075815) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЕМТРАНС» (03150, м. Київ, вул. Антоновича, будинок 46-46А, ідентифікаційний номер 30600592) заборгованість в розмірі 70100 (сімдесят тисяч сто) грн. 98 коп. судовий збір в розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Це рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 03.04.2019

Суддя В.І. Мельник