СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" квітня 2019 р. Справа № 922/2885/18

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Здоровко Л.М., суддя Бородіна Л.І., суддя Лакіза В.В.,

за участю секретаря судового засідання Черкас В.М.,

представників сторін:

позивача - ОСОБА_1 на підставі довіреності №23/11/18 від 23.11.2018,

відповідача - ОСОБА_2, ОСОБА_3 на підставі довіреності №19 від 30.11.2018,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Насос Україна ЛТД" (вх.№740Х/2) на рішення Господарського суду Харківської області від 21.01.2019, ухвалене у приміщенні Господарського суду Харківської області суддею Ольшанченко В.І., час проголошення рішення - 15:29год., дата складання повного тексту рішення - 31.01.2019, у справі №922/2885/18,

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Модуль-Україна", м. Кам'янець-Подільський, Хмельницька обл.,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Насос Україна ЛТД", м. Харків,

про стягнення 96 000, 00грн

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Модуль-Україна" звернулось до місцевого господарського суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Насос Україна ЛТД" про стягнення на свою користь здійснену за договором поставки №1205 від 12.06.2018 передоплату в сумі 96 000, 00грн з посилання на не виконанням відповідачем своїх зобовязань по поставці товару за вказаним договором.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 21.01.2019 позовні вимоги задоволено повністю; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Насос Україна ЛТД" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Модуль-Україна" передоплату за договором поставки №1205 від 12.06.2018 в сумі 96 000, 00грн та витрати зі сплати судового збору у сумі 1 762, 00грн.

Місцевим господарським судом встановлено, що позивач на виконання взятих на себе зобов'язань перерахував на розрахунковий рахунок відповідача грошові кошти на загальну суму 96 000, 00грн за товар, передбачений специфікацією №1 від 12.06.2018 до договору поставки №1205 від 12.06.2018, що підтверджується копіями платіжних доручень №28653 від 03.07.2018 і №28913 від 16.07.2018, та банківських виписок з особового рахунку позивача від 04.07.2018 і 17.07.2018, наявних у справі. Проте, відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав, товар позивачу на суму 96 000, 00грн не поставив.

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, відповідач звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права і неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, просить оскаржуване рішення скасувати і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову, витрати зі сплати судового збору покласти на позивача.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що суд першої інстанції не врахував подані відповідачем докази у справі, відзив, клопотання, не дослідив докази, що спричинило прийняття неправильного рішення. Апелянт зазначає, що ТОВ "Нова пошта" не є належним перевізником у спірних правовідносинах; додані позивачем документи до позовної заяви не відповідають Національному стандарту України, затв. Державним комітетом з питань технічного регулювання та споживчої політики №55 від 07.04.2003 "ДСТУ 4163-2003". Як вказує апелянт, зобов'язання за договором ним виконані повністю.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 18.03.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Насос Україна ЛТД" на рішення Господарського суду Харківської області від 21.01.2019 у справі №922/2885/18; встановлено позивачу строк до 01.04.2019 для подання відзиву на апеляційну скаргу з доказами надсилання відзиву апелянту; призначено справу до розгляду на 04.04.2019 об 11:30год.

28.03.2019 від позивача до апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№3162), зазначає, що відповідач подав до суду першої інстанції додаткові письмові пояснення, в яких повністю дублюються всі його твердження та правова позиція, що була викладена у відзиві на позовну заяву, що був відхилений місцевим господарським судом; протокольною ухвалою від 26.12.2018 клопотання відповідача про долучення додаткових доказів було прийнято судом. На думку позивача, судом на підставі повного та всебічного вивчення обставин справи було спростовано аргументи відповідача, як такі, що не підтверджують ні факту здійснення поставки спірного товару, ні неможливості здійснення такої поставки.

Також позивач зазначає, що до звернення до суду з даним позовом, він звертався до суду з позовом до ТОВ "Насос Україна ЛТД" про стягнення пені та штрафу за невиконання останнім своїх зобов'язань по укладеному між сторонами у справі договору поставки, позов був задоволений судом і рішення відповідачем було виконано.

Крім того, позивач зазначає, що товар, передбачений специфікацією №1 від 12.06.2018, призначеному перевізнику для доставки в м. Кам'янець-Подільський не передано, як його і не передано ТОВ "Модуль-Україна" в будь-який інший спосіб.

До початку судового засідання 04.04.2019 від позивача надійшло клопотання (вх.№3422), в якому позивач з посиланням на ту обставину, що відповідач вказує, що додані до позовної заяви докази завірені неналежним чином, про що позивач категорично заперечує, просить оглянути у судовому засіданні оригінали договору постачання №1205 від 12.06.2018, специфікації №1 до договору від 12.06.2018, рахунок-фактуру №1406-129 від 14.06.2018, платіжні доручення №28913 від 16.07.2018, №28653 від 03.07.2018, лист відповідача від 20.07.2018 №107, листи позивача №3821 від 20.07.2018 з доказами відправки та №3822 від 20.07.2018.

У судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду 04.04.2019 представники апелянта заявили клопотання про відкладення розгляду справи з тієї підстави, що їм стало відомо, що на їх адресу надійшов відзив позивача на апеляційну скаргу, який знаходиться у поштовому відділенні, однак, представник апелянта ще не встиг його отримати, у зв'язку із чим, представникам апелянта необхідний час для для отримання відзиву і підготовки відповіді на відзив.

Представник позивача проти відкладення розгляду справи заперечує.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку про можливість розгляду клопотання після заслуховування учасників справи

Представники апелянта оголосили доводи апеляційної скарги, просять апеляційну скаргу задовольнити.

Представник позивача оголосив клопотання про огляд оригіналів документів, копії яких додані до позовної заяви.

Колегією суддів оглянуто оригінали документів, наданих позивачем.

Представники апелянта зазначили, що не мають потреби оглянути оригінали документів.

Представник позивача оголосив відзив на апеляційну скаргу, просить суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення місцевого господарського суду від 21.01.2019 - без змін.

Заслухавши учасників судового процесу, розглянувши клопотання представників апелянта про відкладення розгляду справи, суд апеляційної інстанції зазначає таке.

Відповідно до частини 11 статті 270 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи у разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.

Представники апелянта з'явились у судове засідання, надали суду пояснення і виклали доводи апеляційної скарги; у представників апелянта не виникло жодних об'єктивних труднощів викласти правову позицію щодо доводів позивача, викладених у відзиві на апеляційну скаргу.

До того ж, самі представники зазначили, що відзив на апеляційну скаргу був надісланий апелянту позивачем; проте, вони не скористались своїм правом на своєчасне його отримання з відділення підприємства поштового зв'язку для підготовки відповіді на відзив на апеляційну скаргу.

Крім того, ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 18.03.2019 було встановлено позивачу строк до 01.04.2019 для подання відзиву на апеляційну скаргу з доказами надсилання відзиву апелянту; докази отримання апелянтом ще 20.03.2019 ухвали суду містяться у матеріалах справи.

Відзив від позивача надійшов до апеляційного господарського суду 28.03.2019, тобто, у встановлений судом строк; до відзиву додані докази надсилання 25.03.2019 відзиву апелянту.

Відтак, апелянт, проявивши розумну обізнаність і користуючись належним чином своїми процесуальними правами, не був позбавлений права і можливості ознайомитись із матеріалами справи (територіально апелянт знаходиться у м. Харкові), у тому числі із відзивом на апеляційну скаргу.

Судова колегія розцінює подане представниками апелянта клопотання як таке, що спрямоване на затягування розгляду справи.

Враховуючи, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду апеляційної скарги, учасники справи висловили свої доводи і заперечення щодо апеляційної скарги, колегія суддів відхиляє клопотання представників апелянта про відкладення розгляду справи та вважає за можливе розглянути скаргу в даному судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи апелянта, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів і вимог апеляційної скарги, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Як встановлено місцевим господарським судом, 12.06.2018 між позивачем та відповідачем був укладений договір постачання №1205 (надалі - договір), за яким постачальник (відповідач) зобов'язався здійснити поставку, а покупець (позивач) прийняти та оплатити товар на умовах, визначених даним договором.

Відповідно до пункту 1.2 договору предмет поставки по даному договору визначено у специфікації, що є невід'ємною частиною договору.

В пункті 3.1 договору сторони визначили, що постачальник здійснює поставку товару на умовах FCA м. Харків (склад узгодженої компанії перевізника) відповідно до Інкотермс 2010 протягом 20 (двадцяти) календарних днів з моменту здійснення покупцем 50% передоплати згідно пункту 5.2 цього договору.

Згідно з пунктом 3.3 договору датою поставки вважається дата передачі його уповноваженому представнику покупця.

Пунктом 5.2 вказаного договору сторони узгодили умови оплати: 50% передоплата на підставі виписаного постачальником рахунку шляхом прямого банківського переказу коштів на розрахунковий рахунок постачальника. Кінцевий розрахунок протягом 10 банківських днів з дати письмового повідомлення про готовність товару до відвантаження.

В специфікації №1 від 12.06.2018 до договору сторони узгодили найменування товару, одиницю виміру, кількість, ціну у грн без ПДВ та суму у грн без ПДВ, згідно якої відповідач зобов'язався передати позивачу насосний агрегат Д500-65 з електродвигуном 160кВт/1500об/хв в кількості однієї штуки по ціні 80 000, 00грн та на суму 80 000, 00грн, а всього з ПДВ 96 000, 00грн.

Згідно з цією специфікацією вантажоодержувачем сторони визначили: ТОВ "Модуль-Україна", 32300, Хмельницька обл., м. Кам'янець-Подільський, просп. Грушевського, 1/14.

Також у вказаній специфікації сторони узгодили умови оплати: 50% передоплати на підставі виписаного постачальником рахунку шляхом прямого банківського переказу коштів на розрахунковий рахунок постачальника. Кінцевий розрахунок протягом 10 банківських днів з дати письмового повідомлення про готовність товару до відвантаження.

Строк поставки за умовами специфікації №1 від 12.06.2018: 20 календарних днів з моменту 50% передоплати.

Крім того, у зазначеній специфікації сторони визначили умови поставки: постачальник здійснює поставку товару на умовах FCA м. Харків (склад узгодженої компанії перевізника) відповідно Інкотермс 2010 протягом 20 (двадцяти) календарних днів з моменту здійснення покупцем 50% передоплати згідно п. 5.2 договору.

В матеріалах справи наявний рахунок №1406-129 від 14.06.2018 на погоджений умовами договору та специфікацією №1 від 12.06.2018 до договору товар на загальну суму 96 000, 00грн з ПДВ, виписаний ТОВ "Насос Україна ЛТД", підписаний директором, підпис скріплено печаткою товариства відповідача.

Позивач виконав належним чином свої зобов'язання по оплаті товару, передбаченого специфікацією №1 від 12.06.2018 до договору, та на підставі рахунку відповідача №1406-129 від 14.06.2018 на суму 96 000, 00грн перерахував йому 50% передоплати в сумі 48 000, 00грн, що підтверджується копіями платіжного доручення №28653 від 03.07.2018 на суму 48 000, 00грн та банківської виписки з особового рахунку позивача від 04.07.2018.

З урахуванням пункту 3.1 договору та відповідно до умов поставки, передбачених у специфікації №1 від 12.06.2018, враховуючи дату здійснення позивачем 50% передоплати товару - 03.07.2018, товар мав бути поставлений позивачу протягом 20 (двадцяти) календарних днів з моменту здійснення покупцем 50% передоплати, тобто до 24.07.2018, оскільки граничним терміном виконання зобов'язань по поставці товару є 23.07.2018.

Як убачається із матеріалів справи, відповідач надіслав позивачу повідомлення №105 від 16.07.2018 про те, що товар готовий до відвантажування і просив провести повну оплату.

16.07.2018 позивач здійснив кінцевий розрахунок та перерахував на поточний рахунок відповідача 48 000, 00грн, що підтверджується копіями платіжного доручення №28913 від 16.07.2018 на суму 48 000, 00грн та банківської виписки з особового рахунку позивача від 17.07.2018.

Таким чином, позивач здійснив повну оплату вартості товару в сумі 96 000, 00грн згідно з рахунком відповідача №1406-129 від 14.06.2018.

20.07.2018 позивач надіслав відповідачу повідомлення за №3821 про призначення перевізника за договором №1205 від 12.06.2018, в якому повідомив відповідача про здійснення позивачем 50% передоплати та визначив перевізником ТОВ "Нова Пошта" відділення в м. Харкові №20 за адресою: м. Харків, вул. Клочківська, 197д, що підтверджується копіями фіскального чеку та опису вкладення від 20.07.2018.

Відповідач надіслав позивачу повідомлення №107 від 20.07.2018 про те, що товар готовий до відвантажування і буде відправлений не пізніше 27.07.2018.

Проте, позивач у позові наголошує про те, що станом на день пред'явлення позову (22.10.2018) товар, передбачений специфікацією №1 від 12.06.2018, відповідачем поставлено не було, що стало підставою для звернення позивача з даним позовом до господарського суду.

Місцевим господарським судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження того, що відповідач поставив позивачу товар, за який було проведено попередню оплату в сумі 96 000, 00грн, а також відсутні докази повернення позивачу суми попередньої оплати.

Зазначене стало підставою для задоволення позовних вимог повністю.

Апеляційним господарським судом встановлено, що ТОВ "Модуль-Україна" звертався до місцевого господарського суду з позовом до ТОВ "Насос Україна ЛТД" про стягнення з відповідача пені по договором поставки №1205 від 12.06.2018 в сумі 4 032, 00грн та 14 400, 00грн штрафу з посиланням на порушення відповідачем умов договору поставки щодо дотримання строків поставки товару - насосного агрегату Д500-65 з електродвигуном 160кВт/1500об/хв в кількості однієї штуки по ціні 80 000, 00грн та на суму 80 000, 00грн, а всього з ПДВ 96 000, 00грн.

Як встановлено судом у справі №922/2354/18, станом на 13 серпня 2018 року товар по договору поставки №1205 від 12.06.2018 відповідачем всупереч умовам укладеного між сторонами у справі договору поставлено не було, у зв'язку із чим, суд задовольнив позовні вимоги повністю.

Згідно наданих позивачем доказів, рішення суду було виконано відповідачем і присуджені до стягнення кошти сплачені на користь позивача.

Згідно матеріалів даної справи, відповідачем надані копії податкових накладних від 03.07.2018 і від 16.07.2018, згідно яких зобов'язання за договором поставки №1205 були зареєстровані відповідачем в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Судом встановлено, що у графі "кількість (об'єм, обсяг)" у податкових накладних зазначено 0, 5.

У судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду 04.04.2019 на запитання головуючого суддів, яким чином реєструвались зобов'язання по передачі 0, 5 товару (насосного агрегату), представник апелянта надав пояснення, що податкові накладні були зареєстровані по факту отриманої від позивача передоплати.

Апеляційним господарським судом також встановлено, що згідно матеріалів справи, 07.12.2018 відповідач звернувся до місцевого господарського суду із відзивом на позовну заяву, до якого були додані докази в обґрунтування доводів, викладених у відзиві на позовну заяву.

Одночасно відповідач звернувся з клопотанням про поновлення пропущеного строку подання відзиву на позовну заяву.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 10.12.2018 відхилено клопотання відповідача про поновлення строку подання відзиву на позовну заяву.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 01.02.2019 ухвалу суду першої інстанції від 10.12.2018 скасовано і ухвалено нове рішення, яким клопотання відповідача про поновлення строку для подання відзиву на позовну заяву задоволено і поновлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

Поряд з цим, як вбачається із матеріалів справи, 22.12.2018 відповідач звернувся до місцевого господарського суду з письмовими поясненнями (а.с.137-142), дослідивши які, суд апеляційної інстанції встановив, що за своїм змістом надані відповідачем письмові пояснення фактично є тотожними доводам і поясненням, викладені у відзиві на позовну заяву.

Згідно протоколу підготовчого судового засідання (а.с.149-151), представник відповідача надав письмові пояснення, просить долучити їх до матеріалів справи.

Суд постановив протокольну ухвалу про задоволення клопотання відповідача про долучення письмових пояснень до матеріалів справи; після чого представники сторін повідомили суд, що надали усі докази.

Відповідно до протоколу судового засідання від 21.01.2019 (а.с.165-166) судом були досліджені наявні у матеріалах справи докази.

Досліджуючи зміст відзиву на позовну заяву, письмових пояснень відповідача і мотивувальної частини рішення місцевого господарського суду, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що місцевим господарським судом надано належну оцінку усім доводам і аргументам відповідача, що викладені у письмових поясненнях, які за своїм змістом є тотожними відзиву на позовну заяву.

Відтак, скасування постановою Східного апеляційного господарського суду від 01.02.2019 ухвали суду першої інстанції від 10.12.2018, якою відхилено клопотання відповідача про поновлення строку подання відзиву на позовну заяву, не призвело до неправильного вирішення судом справи по суті, а доводи апелянта, що суд першої інстанції не врахував подані відповідачем докази у справі, відзив, клопотання, не дослідив докази спростовуються зазначеними вище протоколами судових засідань і безпосередньо мотивувальною частиною рішення суду першої інстанції від 21.01.2019.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, колегія суддів апеляційного господарського суду виходить з такого.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обовязків є, зокрема, договори.

Положеннями статті 626 Цивільного кодексу України закріплено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі статтею 179 Господарського кодексу України, майново-господарські зобов'язання, які виникають між суб'єктами господарювання або між суб'єктами господарювання і негосподарюючими суб'єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов'язаннями.

Статтею 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обовязковим для викання сторонами; одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 вказаного Кодексу передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частини 2 статті 693 Цивільного кодексу України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

За приписами статті 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

У статті 526 Цивільного кодексу України зазначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Пунктом 1 частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовами укладеного сторонами у справі Договору встановлений строк поставки товару: 20 календарних днів з моменту 50% передоплати, яку було вчинено позивачем 03.07.2018; отже, як вірно зазначено місцевим господарським судом, останній день належного виконання постачальником зобовязання щодо поставки товару - 23.07.2017.

Відповідач не надав суду належних і допустимих доказів, що у визначений договором строк товар позивачу був поставлений.

Щодо доводів апелянта, що ТОВ "Нова пошта" не є належним перевізником у спірних правовідносинах, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає таке.

Як вбачається із матеріалів справи, 20.07.2018 позивач надіслав відповідачу повідомлення за №3821 про призначення перевізника за договором №1205 від 12.06.2018, в якому повідомив відповідача про здійснення позивачем 50% передоплати та визначив перевізником ТОВ "Нова Пошта" відділення в м. Харкові №20 за адресою: м. Харків, вул. Клочківська, 197д, що підтверджується копіями фіскального чеку та опису вкладення від 20.07.2018.

Доводи відповідача про те, що він не отримував цього листа не підтверджені жодними доказами; у будь-якому випадку, саме по собі не одержання стороною по договору поштового листування, яке контрагент належним чином на адресу, зазначену у договорі, надіслало стороні, не може бути підставою для невиконання умов договору.

Умови укладеного між сторонами договору не містять особливої процедури узгодження позивачем з відповідачем перевізника, а тому довільні доводи апелянта щодо того, що ТОВ "Нова пошта" є неналежним перевізником у спірних правовідносинах не ґрунтуються на умовах укладеного між сторонами договору і в цілому розцінюються судом, як намагання апелянта ухилитись від виконання зобов'язань по договору.

Більше того, матеріали справи не містять доказів, що відповідач щонайменше вчиняв будь-які дії для передачі товару за договором поставки, у тому числі і після набранням законної сили судового рішення у справі №922/2354/18.

Суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апелянта, що додані позивачем документи до позовної заяви не відповідають Національному стандарту України, затв. Державним комітетом з питань технічного регулювання та споживчої політики №55 від 07.04.2003 "ДСТУ 4163-2003", оскільки, як вірно зазначено місцевим господарським судом, всі документи, копії яких надано позивачем до матеріалів справи, завірено належним чином та у відповідності до вимог Національного стандарту України і статті 91 Господарського процесуального кодексу України.

А саме, копії засвідчено "З оригіналом вірно юрист. ОСОБА_1 19.10.2018", міститься підпис і підпис скріплено печаткою.

Натомість, на думку апелянта, необхідно зазначати не "з оригіналом вірно", а "згідно з оригіналом", що розцінюється судом як недобросовісне користування апелянтом своїми процесуальними правами.

У судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду 04.04.2019 колегією суддів було оглянуто оригінали доданих до позовної заяви документів; представники апелянта зазначили, що не потребують оглянути оригінали документів.

До того ж, апелянт не спростовує укладення з позивачем договору, отримання здійсненої позивачем передоплати у розмірі 96 000, 00грн. Проте, не надав суду жодного належного і допустимого доказу на підтвердження виконання своїх зобов'язань за договором, а саме, поставки позивачу товару.

Суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апелянта, що виконання відповідачем зобов'зання з поставки насосу підтверджується копією повідомлення, надісланого позивачу, що насосний агрегат готов до відвантаження і буде відправлений не пізніше 27.07.2018, а також копією видаткової накладної №РН0235 від 13.08.2018, в якій міститься підпис лише відповідача.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що лист про те, що товар готовий до відвантаження і буде надісланий у будь-якому випадку не свідчить про передачу товару замовнику.

А щодо видаткової накладної, то перш за все, вона підписана лише апелянтом; згідно матеріалів справи, дана видаткова накладна була надіслана позивачу і відправлена ТОВ "Нова пошта", про що була сформована накладна №9. Апелянт надає суду докази отримання позивачем даної видаткової накладної.

Проте, апелянт не надав ані суду першої інстанції, ані суду апеляційної інстанції належних і допустимих доказів надсилання позивачу насосного агрегату на виконання умов договору.

Акт звірки лише за підписом відповідача не є первинним бухгалтерським документом у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", а роздруківки sms-повідомлень не є допустимими доказами у справі, оскільки відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України, обствини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

До того ж, надані відповідачем роздруківки не підтверджують передачі позивачу товару.

Усім доводам, викладеним апелянтом в апеляційній скарзі вже була надана оцінка місцевим господарським судом, в оскаржуваному рішенні від 21.01.2019 у даній справі, а також у справі №922/2354/18, і апелянтом не спростовані обґрунтовані висновки суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог як обґрунтованих, і підтвердженими належними і допустимими доказами

Натомість, саме на відповідача було покладено обов'язок надання суду належних і допустимих доказів поставки позивачу товару, чого відповідачем здійснено не було.

При цьому, судова колегія апеляційного господарського суду зазначає, що відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних з вчиненням чи невчинення нею процесуальних дій.

З огляду на викладене, враховуючи, що місцевий господарський суд забезпечив дотримання вимог чинного законодавства щодо всебічного, повного та обєктивного дослідження усіх фактичних обставин справи та дав належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, а доводи апелянта щодо виконання ним умов договору не знайшли свого підтвердження матеріалами справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду від 21.01.2019 у справі №922/2885/18 слід залишити без змін.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 256, 269, 270, 273, п. 1 ч. 1 ст. 275, 276, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Насос Україна ЛТД" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Харківської області від 21.01.2019 у справі №922/2885/18 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття і не підлягає оскарженню.

Повний текст постанови складено 09.04.2019

Головуючий суддя Л.М. Здоровко

Суддя Л.І. Бородіна

Суддя В.В. Лакіза