ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" березня 2019 р. м. Київ Справа № 911/2505/18

Господарський суд Київської області у складі судді Рябцевої О.О., розглянувши справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Агрофорт", Київська обл., Кагарлицький р-н., м. Кагарлик

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хім-Агро-Сервіс", Київська обл., Яготинський р-н., м. Яготин

про стягнення 215593,54 грн.

За участі секретаря судового засідання: Зорі В.С.

За участю представників:

від позивача: не зявився;

від відповідача: не зявився.

Обставини справи:

Приватне акціонерне товариство "Агрофорт" (позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хім-Агро-Сервіс" (відповідач) про стягнення 14372,90 грн. штрафу та 201220,64 грн. пені, всього 215593,54 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано, тим що між позивачем та відповідачем було укладно договір від 04.12.2017 р. № 31-МС-17 поставки. Специфікацією № 1 (додаток № 2 до договору) сторонами було погоджено поставку Мікрогранульованого мінерального добрива Супер Стар (NP 10:35+2% MgO + 5% S+2% Zn) в кількості 6 тон на загальну суму 287458,06 грн. Позивачем було перераховано на рахунок відповідача 86237,42 грн., проте відповідачем було поставлено неякісний товар, що підтверджується результатами аналізу. Як вказує позивач, він неодноразово звертався до відповідача з вимогами та претензіями про заміну неякісного товару та повернення сплачених ним коштів, проте відповідач забрав товар лише у липні 2018 р. Відповідно до п. 8.2 договору та п. 9 додатку № 1 до договору поставка товару з недоліками є підставою для стягнення 14372,90 грн. штрафу та згідно з п. 8.1 та п. 8 додатку № 1 до договору несвоєчасна поставка товару, яка також мала місце, є підставою для стягнення 201220,64 грн. пені.

Ухвалою господарського суду Київської області від 04.12.2018 р. відкрито провадження у справі.

04.01.2019 р. до господарського суду Київської області від відповідача надійшов відзив від 03.01.2019 р. № 1, в якому він просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. При цьому, відповідач зазначає, що передбачена п. 8.1 договору неустойка за своєю правовою природою є пенею та враховуючи, що згідно з законом пеня стягується лише у випадку несвоєчасно виконаного грошового зобовязання, а поставка товару не є саме грошовим зобов'язанням, то вимога про стягнення пені у сумі 201220,64 грн., на думку відповідача, є такою, що не відповідає вимогам закону. Крім того, відповідач зазначає, що в подальшому позивач взагалі відмовився від товару та вимагав від ТОВ «Хім-Агро-Сервіс» за власний рахунок забрати увесь поставлений товар, вимога про стягнення пені за його несвоєчасну поставку є безпідставною. Стосовно поставки товару неналежної якості (з недоліками), то відповідач з посиланням на ст. 678 ЦК України зазначає, що вказаною статтею передбачено виключний перелік вимог, які може предявити покупець товару у випадку поставки неякісного товару, в якому сплата штрафних санкцій відсутня. Таким чином, правових підстав сплати штрафу за поставку неякісного товару у позивача немає. Крім того, сплата штрафу за поставку неякісного товару, у випадку його повернення та відмови від подальшої поставки товару, за твердженням відповідача, не передбачена і укладеним договором. Враховуючи, що позивач добровільно відмовився від договору, будь-яких збитків у зв'язку з цим йому завдано не було, якісний склад поставленого добрива відповідав сертифікату якості, а виявлені незначні відхилення гранулометричних та інших показників ніяким чином не вплинули на можливість використання його за призначенням, відповідач просить суд, у випадку незгоди із наданими запереченнями на позовну заяву, зменшити розмір, нарахованих позивачем, штрафних санкцій.

14.01.2019 р. до господарського суду Київської області від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивач щодо доводів відповідача про відсутність правових підстав для стягнення сум неустойки, у звязку з добровільною відмовою позивача від договору зазначає, що станом на дату подання позову, договір, укладений між позивачем та відповідачем, не розірваний, належних доказів такого розірвання матеріали справи не містять. Також, позивач зазначає, що не містять матеріали справи і інших, належно-допустимих доказів в обґрунтування наявності поважних причин, підстав, які б надали змогу суду, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України, зменшити розмір заявлених позивачем до стягнення з відповідача штрафних санкцій.

30.01.2019 р. до господарського суду Київської області від позивача надійшли пояснення, в яких він просить суд вважати в позовній заяві зазначення направлення листа № 217 відповідачу 20.03.2018 р. як описку, та вважати вірним направлення вказаного листа позивачем відповідачу 30.03.2018 р. Також, позивач зазначає, що відмова позивача від неякісної партії товару, в контексті підписаного договору не є відмовою від договору в цілому, оскільки таким чином сторони обумовили для себе можливість поставки товару/партій товару шляхом підписання відповідних специфікацій впродовж дії договору.

19.02.2019 р. до господарського суду Київської області від відповідача надійшли додаткові пояснення, в яких відповідач наголошує на тому, що правові наслідки передання товару неналежної якості прописані в ст. 678 ЦК України, одним з яких відповідно до п. 1 ч. 2 цієї статті є відмова від договору та вимагання повернення сплаченої за товар грошової суми. При цьому, згідно ч. 5 ст. 653 ЦК України у випадку розірвання договору позивач має право вимагати відшкодування збитків завданих таким розірванням. Відповідач вважає, що фактично і юридично договір є розірваним за ініціативою позивача, позовні вимоги необґрунтованими, а заявлені суми штрафних санкцій занадто високими, тим більше, що вони складаються в більшій мірі з штрафу за несвоєчасну поставку товару, від якого в подальшому позивач повністю відмовився, а тому можливе їх зменшення до суми завданих збитків.

У підготовчому засіданні 22.01.2019 р. судом було оголошено перерву до 05.02.2019 р.

Ухвалою господарського суду Київської області від 05.02.2019 р. строк підготовчого провадження було продовжено.

Ухвалою господарського суду Київської області від 19.02.2019 р. закрито підготовче провадження у справі.

Представник позивача у підготовчих засіданнях 20.12.2018 р., 10.01.2019 р., 22.01.2019 р. позовні вимоги підтримав. У підготовчі засідання 05.02.2019 р., 19.02.2019 р. та судові засідання 06.03.2019 р. та 21.03.2019 р. представник позивача не з'явився. При цьому, 30.01.2019 р., 14.02.2019 р., 05.03.2019 р. та 18.03.2019 р. від позивача надходили клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача.

Представник відповідача у підготовчі засідання 20.12.2018 р., 10.01.2019 р., 19.02.2019 р. не зявився, хоча про час, дату та місце підготовчих засідань відповідач був належним чином повідомлений. У підготовчих засіданнях 22.01.2019 р. та 05.02.2019 р. представник відповідача проти позову заперечував. У судові засідання 06.03.2019 р. та 21.03.2019 р. представник відповідача не з'явився, хоча про час, дату та місце судових засідань відповідач був належним чином повідомлений, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 222, а також підписом представника відповідача на бланку повідомлення про оголошення відкладення підготовчого засідання на 19.02.2019 р.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, суд

встановив:

04.12.2017 р. між Приватим акціонерним товариством «Агрофорт» (МХП) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Хім-Агро-Сервіс» (контрагент) було укладено договір поставки № 31-МС-17, відповідно до п. 1.1 якого контрагент зобовязується у встановлені строки передати у власність МХП для подальшого використання в господарській діяльності товар, зазначений в додатку до договору, а МХП - прийняти та оплатити певну грошову суму за товар.

У пп. 1.2.2 договору вказано, що невідємною частиною договору яка визначає зобовязання сторін та регулює його окремі положення, зокрема, є додаток № 2 - специфікація та/або видаткова накладна, яка містить найменування, вартість, кількість, одиницю виміру, термін, умови та місце поставки.

Пунктом 4.1 договору передбачено, що контрагент гарантує, що поставлений товар є якісним, сертифікованим (визнаним), відповідає всім санітарним, гігієнічним, технічним та іншим нормам, стандартам та правилам, встановленим чинним законодавством України для товарів даного виду.

Згідно з п. 4.3 договору якість товару, що постачається за даним договором, повинна відповідати Сертифікатам якості заводу виробника товару та іншим документам щодо якості товару, які передбачені діючим законодавством України.

Відповідно до п. 4.5 договору МХП здійснює перевірку якості поставленого товару шляхом відбору зразків протягом 10 календарних днів з дати поставки товару контрагентом МХП. Відібрані зразки передаються для проведення лабораторного дослідження. Якщо за висновками лабораторного дослідження виявиться невідповідність якості товару, МХП направляє контрагенту претензію з додаванням висновків лабораторії. Контрагент протягом 5 календарних днів з моменту отримання претензії МХП має право на перевірку та підтвердження обґрунтованості претензії по якості товару, поставленого МХП, в незалежній лабораторії. У цьому випадку випробування проводиться над контрольним зразком, який відбирається та опломбовується в присутності представників виключно обох сторін.

Відповідно до п. 5.2 договору моментом здійснення поставки (датою поставки) товарів контрагентом є їх отримання МХП з відповідною відміткою в супроводжувальній первинній обліково-видатковій документації (товарно-транспортна накладна). Разом з товаром контрагент повинен передавати МХП документи, що підтверджують його якість і безпеку, комплектність, включаючи сертифікати якості заводу виробника на кожну партію, посвідчення про державну реєстрацію товару, якісні посвідчення, довідки/свідоцтва (оригінали або копії завірені печаткою контрагента) та всі інші необхідні документи, які згідно умов даного договору та діючого законодавства України повинні бути передані разом з товаром.

У разі несвоєчасної поставки товару/партії контрагент зобовязаний сплатити пеню у погодженому сторонами додатку № 1 у відсотковому розмірі від загальної вартості несвоєчасно поставленого товару/партії за кожен день затримки поставки. У разі, якщо контрагент прострочив поставку товару більше ніж на 7 календарних днів, то з 8 календарного дня МХП має право відмовитися від отримання товару, що не звільняє контрагента від необхідності оплати штрафних санкцій (п. 8.1 договору).

Згідно з п. 8.2 договору в разі поставки контрагентом товару/партії товару, яка не відповідає вимогам діючого законодавства України та умовам цього договору щодо якості або маркування, контрагент зобовязаний протягом 7 (семи) календарних днів з дати виявлення замінити товар/партію товару з недоліками на таку ж кількість товару/партії товару без недоліків. МХП має право стягнути з контрагента штраф в розмірі, який зазначений в додатку № 1 у відсотковому розмірі товару/партії товару, що поставлений з недоліками. Якщо контрагент не замінить товар/партію товару протягом вищезазначеного в цьому пункті строку, то з 8-го календарного дня МХП має право відмовитися від отримання товару/партії товару з недоліками, що не звільняє контрагента від необхідності оплати штрафних санкцій. Контрагент протягом 3 календарних днів з дати отримання (або з дати отримання МХП повідомлення відділення поштового звязку про неможливість вручення) повідомлення від МХП про відмову від отримання товару/партії товару зобовязаний забрати неякісний товар/партію товару за свій рахунок та повернути отримані суми грошових коштів, які були сплачені за поставку товару/партії товару з недоліками на рахунок МХП (якщо така оплата була здійснена МХП до моменту повернення товару/партії товару з недоліками контрагенту) та відшкодувати понесені збитки МХП.

Первинний строк дії договору встановлюється як 1 рік від дати підписання його сторонами. Договір автоматично продовжується на кожен наступний строк в один рік, поки одна сторона, не менше ніж за 30 календарних днів до дати закінчення поточного строку договору, не надішле іншій стороні письмове повідомлення про небажання продовжувати дію договору (п. 10.1 договору).

Позивач звернувся з даним позовом до суду до закінчення первинного строку дії договору.

Між сторонами договору поставки № 31-МС-17 від 04.12.2017 р. було підписано додаток № 1 від 04.12.2017 р. до вказаного договору.

Пунктами 8 та 9 додатку № 1 до договору поставки № 31-МС-17 від 04.12.2017 р. було встановлено, що розмір пені становить 5% відповідно до п. 8.1 договору, розмір штрафу 5% відповідно до п. 8.2 договору.

Також, сторонами договору підписано Специфікацію № 1, яка є додатком № 2 до даного договору, якою вони погодили, зокрема, найменування, термін поставки, кількість, базис поставки та ціну, а саме - поставку Мікрогранульованого мінерального добрива Супер Старт (NP 10:35+2% MgO + 5% S+2% Zn) в кількості 6 тон на загальну суму 287458,06 грн.

20.12.2017 р. позивачем було проведено оплату за товар у розмірі 86237,42 грн., що підтверджується платіжним дорученням № НОМЕР_1 від 20.12.2017 р.

Відповідно до видаткової накладної № РН-0000003 від 16.03.2018 р. ТОВ «Хім-Агро-Сервіс» було поставлено ПрАТ «Агрофорт» Супер Старт (NP 10:35+2% MgO + 5% S+2% Zn) в кількості 6 тон на загальну суму 287458,06 грн.

Відповідачем було надано позивачу сертифікат якості (Certificate of Analysis), відповідно до якого «ОСОБА_1 Комплекс Ко. ЛТД» (Astra Industrial Complex Co. LTD.) виробник добрив і агрохімікатів, цим документом засвідчив параметри продукту Супер Стар (NP 10:35+2% MgO + 5% S+2% Zn), зокрема, загальний вміст фосфату (Р2О5) згідно специфікації 33-37, фактичні дані - 35%, а також посвідчення про державну реєстрацію серії А № 05633 від 25.12.2016 р., в якому зазначено, що препарат Супер Стар (NP 10:35+2% MgO + 5% S+2% Zn) - мікрогранули, мінеральне добриво, діюча речовина N-NH4-10+ 1.1%, P2O5-35+1,1%, MgO-2+ 0,5%, S-5+ 0,36% Zn -2+ 0,4%.

Позивачем у Державній установі «Інститут охорони ґрунтів України» було замовлено послуги з проведення аналізу мінерального добрива, трьох зразків, про що між сторонами було укладено договір № 01-39-0106 на надання послуг від 21.03.2018 р.

За результатами випробувань зразку № 28/5 було встановлено, зокрема, що масова частка фосфору водорозчинного в перерахунку на Р2О5 у поставленому контрагентом товарі становить 31,0%.

При цьому, з наданого відповідачем позивачу сертифікату якості та посвідчення про державну реєстрацію серії А № 05633 від 25.12.2016 р. вбачається, що масова частка загальних фосфатів в перерахунку на Р2О5 повинна становити - 35+/ 1,1%.

Вказане свідчить про невідповідність поставленого відповідачем товару параметрам встановлених сертифікатом якості (Certificate of Analysis), а також препарату з діючою речовиною зазначеною у посвідченні про державну реєстрацію серії А № 05633 від 25.12.2016 р.

Таким чином, відповідачем було поставлено позивачу неякісний товар, що підтверджується результатами аналізу мінерального добрива, проведеного Державною установою «Інститут охорони ґрунтів України».

Позивач звернувся до відповідача з вимогою № 217 від 30.03.2018 р. про заміну неякісного товару, в якій позивач просив відповідача відповідно до п. 8.2 договору, у строк до 08.04.2018 р. здійснити безоплатну заміну даного добрива в повному обсязі і вивезти неякісне добриво за власний рахунок.

У відповідь на зазначену вимогу листом № 31 від 04.04.2018 р. відповідач запропонував провести випробування над контрольним зразком у іншій лабораторії, відібраним комісійно.

Позивач направив відповідачу вимогу № 240 від 13.04.2018 р. про заміну неякісного товару, в якій зазначив, що від компанії відповідача ним було отримано лист № 31 від 04.04.2018 р. щодо проведення досліджень контрольного зразка, який буде відібрано комісійно. Згідно п. 4.5 договору відбір контрольного зразка має відбуватись протягом 5 календарних днів з моменту отримання претензії від МХП. Проте, представниками компанії відповідача не було повідомлено позивача про дату та час приїзду з метою відбору контрольного зразка. При цьому, позивач у вказаній вимозі зазначив, що відмовляється від поставленого товару ТОВ «Хім-Агро-Сервіс» та вимагав за власний рахунок забрати товар та повернути раніше сплачені кошти в сумі 86237,45 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач повторно передав на дослідження до Державної установи «Інститут охорони ґрунтів України» зразки товару, отриманого у відповідача.

За результатами аналізу мінерального добрива за номером зразку № 33/17 від 04.05.2018 р. було встановлено гранулометричний склад, %, масова частка гранул розміром: менше 0,5 мм 2,89%; від 0,5 мм до 1,1 мм 14,12%; від 1,1 до 1,4 мм 42,86%; від 1,4 до 1,6 мм 16,25%; від 1,6 до 2,0 мм 4,92%; більше 2,0 мм 18,96%.

При цьому, сертифікатом якості (Certificate of Analysis) встановлено, що препарат Супер Старт (NP 10:35+2% MgO + 5% S+2% Zn) гранулометрія (0,5-1,2 мм) згідно специфікації становить мін. 90%; фактичні дані 94%.

Вказане свідчить про невідповідність поставленого відповідачем товару параметрам встановлених сертифікатом якості (Certificate of Analysis).

Відповідач листом № 57 від 15.05.2018 р. повідомив позивача про готовність забрати поставлений товар за власний рахунок та повернути сплачені кошти. Крім того, у зазначеному листі відповідач зазначив, що вважає незначними відхилення від характеристик «Мікрогранульованого мінерального добрива Супер Старт (NP 10:35+2% MgO + 5% S+2% Zn)», виробництва «ОСОБА_1 Комплекс Ко. ЛТД., Добрива і Агрохімікати «Астракем» та такими, що не впливають на результат дії препарату.

Гарантійним листом № 59 вiд 08.06.2018 р. вiдповiдач зобов'язався вирішити вci питання, повязані iз поверненням грошових коштів та вiдвантаженням товару в строк до 06.07.2018 р.

Претензiєю вiд 08.06.2018 р. позивач просив відповідача, у тому числі - забрати за власний рахунок неякiсний товар протягом 3-х календарних днів з моменту отримання даної претензії та перерахувати суму штрафних санкцій протягом 7 календарних днів з моменту отримання даної претензії.

Відповідач забрав товар зі складу позивача 31.07.2018 р., що підтверджується накладною № АФ100000325 від 31.07.2018 р. про повернення постачальнику товару - «Супер Старт гранули» у кількості 4,2 т. на суму 201220,66 грн. а також довіреністю № 152 від 31.07.2018 р.

20.08.2018 р. позивачем на адресу відповідача було направлено претензію про сплату штрафних санкцій від 20.08.2018 р., в якій позивач просив відповідача перерахувати суму штрафних санкцій у розмірі 14372,90 грн. (штраф за поставку неякісного товару) та 201220,64 грн. (пеня за прострочення поставки товару), всього 215593,54 грн. протягом 7-ми днів з дня отримання даної претензії.

Однак, дана претензія залишена відповідачем без задоволення. Штрафні санкції відповідачем сплачені не були.

Враховуючи зазначене, ТОВ «Агрофорт» звернулось з даним позовом до суду про стягнення з відповідача штрафу у розмірі 5% від вартості товару, що поставлений з недоліками і становить 14372,90 грн., а також пені за несвоєчасну поставку товару у розмірі 5% від загальної вартості несвоєчасно поставленого товару, що становить 201220,64 грн., нарахованої за період з 02.03.2018 р. по 15.03.2018 р.

Згідно з ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з приписами ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 663 Цивільного кодексу України передбачено, що продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк,- відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Приписами статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як зазначено у ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього ж кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Специфікацією № 1 сторони погодили термін поставки Мікрогранульованого мінерального добрива Супер Старт (NP 10:35+2% MgO + 5% S+2% Zn) до 01.03.2018 р.

Проте, відповідно до видаткової накладної № РН-0000003 поставка зазначеного товару була здійснена відповідачем 16.03.2018 р.

Таким чином, відповідачем порушено зобовязання за договором поставки № 31-МС-17 від 04.12.2017 р. в частині своєчасної поставки товару.

Згідно з приписами ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобовязання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Статтею 216 Господарського кодексу України передбачено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Як зазначалось вище, п. 8.1 договору передбачено, що у разі несвоєчасної поставки товару, контрагент зобовязаний сплатити пеню у погодженому сторонами додатку № 1 відсотковому розмірі від загальної вартості несвоєчасно поставленого товару за кожен день затримки поставки, а згідно з п. 8.2 договору МХП має право стягнути з контрагента штраф в розмірі, який зазначений в додатку № 1 у відсотковому розмірі товару/партії товару, що поставлений з недоліками.

Пунктом 8 додатку № 1 до договору сторонами встановлено відсоток пені у розмірі 5%.

Враховуючи, що здійснений позивачем розрахунок пені за період з 02.03.2018 р. по 15.03.2018 р. на суму 287458,06 грн., є арифметично вірним, то вимога про стягнення з відповідача пені в сумі 201220,64 грн. підлягає задоволенню судом у заявленому позивачем розмірі.

Водночас, слід зазначити, що згідно з ч. 1 ст. 673 Цивільного кодексу України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу.

Частиною 5 ст. 268 Господарського кодексу України визначено, що у разі поставки товарів більш низької якості, ніж вимагається стандартом, технічними умовами чи зразком (еталоном), покупець має право відмовитися від прийняття і оплати товарів, а якщо товари уже оплачені покупцем, вимагати повернення сплаченої суми.

Судом встановлено, що поставлений товар не відповідав документам, що підтверджують його якість і безпеку, комплектність, а саме - сертифікату якості заводу виробника (Certificate of Analysis) та посвідченню про державну реєстрацію товару серії А № 05633 від 25.12.2016 р., що надає позивачу право відповідно до пункту 8.2 договору та п. 9 додатку № 1 вимагати сплату штрафу від вартості товару поставленого з недоліками.

Відповідно до п. 9 додатку № 1 до договору сторонами погоджено штраф у розмірі 5%.

Відповідно до вимог ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання.

Відповідач зазначав, що у позивача відсутні правові підстави для стягнення сум неустойки, а враховуючи, що позивач добровільно відмовився від договору, будь-яких збитків у зв'язку з цим йому завдано не було, якісний склад поставленого добрива відповідав сертифікату якості, а виявлені незначні відхилення гранулометричних показників ніяким чином не впливали на можливість використання його за призначенням. У звязку з наведеним відповідач і просив суд, у випадку незгоди із запереченнями на позовну заяву, зменшити розмір неустойки.

Твердження відповідача, що відповідач добровільно відмовився від договору є помилковими, оскільки відмова позивача від отримання товару відповідно до п. 8.2 договору, не є повністю відмовою від договору, а є частковою відмовою від зобовязання, що передбачено ч. 3 ст. 615 ЦК України та договором.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання.

Таким чином, вимога позивача про стягнення 14372,90 грн. 5% штрафу, нарахованого за поставку неякісного товару на суму 287458,06 грн., також є обґрунтованою та підлягає задоволенню у заявленому позивачем розмірі.

Приписами статей 73, 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Як вбачається із заявленого відповідачем клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій, останнім належними та допустимими доказами не доведено суду наявності у спірному правовідношенні виняткових обставин, які є підставою для зменшення розміру нарахованих позивачем пені та штрафу.

З огляду на все викладене, суд дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Аналогічна правова позиція щодо подібних правовідносин викладена у постанові Північного апеляційного господарського суду від 26.03.2019 р. у справі 911/1561/18.

Судовий збір відповідно до ст.ст. 123, 129 ГПК України покладається судом на відповідача.

Керуючись ст. ст. 123, 129, 231, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Хім-Агро-Сервіс" (07700, Київська обл., Яготинський р-н, м. Яготин, вул. Сільгосптехніки, буд. 1-В, код 37412862) на користь Приватного акціонерного товариства "Агрофорт" (09200, Київська обл., Кагарлицький р-н, м. Кагарлик, вул. Першого Травня, буд. 6П, код 34378735) 201220,64 грн. (двісті одна тисяча двісті двадцять грн. 64 коп.) пені, 14372,90 грн. (чотирнадцять тисяч триста сімдесят дві грн. 90 коп.) штрафу та 3233,90 грн. (три тисячі двісті тридцять три грн. 90 коп.) судового збору.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання апеляційної скарги відповідно до ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

У той же час згідно пункту 17.5 Перехідних Положень ГПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення підписано 11.04.2019 р.

Суддя О.О. Рябцева