ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

"11" квітня 2019 р.Справа № 5023/3611/12

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Яризька В.О.

при секретарі судового засідання Трофименко С.В.

розглянувши заяву ліквідатора з урахуванням уточнень про визнання права власності та зобов'язання вчинити певні дії по справі

за заявою фізичної особи - підприємця Абраменка Олега Михайловича, м. Харків,
до фізичної особи - підприємця Абраменка Олега Михайловича, м. Харків,
про визнання банкрутом
за участю :

ліквідатора - Шапілова С.А.,

представника АТ "Банк "Фінанси та Кредит" - Мизиненко І.О. (дов.),

представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 (дов.),

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Харківської області від 23.10.2012 ФО-П Абраменка О.М. визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатора.

Справа перебувала в провадженні судді Швидкіна А.О.

У зв'язку з закінченням терміну повноважень судді Швидкіна А.О., на підставі розпорядження в.о. керівника апарату суду від 21.01.2019 здійснений повторний автоматизований розподіл справи, за результатами якого справу передано на розгляд судді Яризька В.О.

Суд встановив, що ухвалою суду від 07.09.2016 ліквідатором ФОП Абраменка О.М. призначено арбітражного керуючого Сасіну К.О.

27.11.2017 до суду надійшла заява ліквідатора, в якій вона просила суд:

- визнати за Абраменком О.М. право власності на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 54,4 кв.м, жилою площею 30,1 кв.м.;

- зобов'язати ПАТ "Фінанси та кредит" повернути ОСОБА_7 грошові кошти в розмірі 183751,76 грн., що були перераховані ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" від реалізації квартири АДРЕСА_1, загальною площею 54, 40 кв.м, жилою площею 30,10 кв.м.

Ухвалою суду від 27.11.2017 вищезазначену заяву ліквідатора було прийнято до розгляду; залучено ОСОБА_7 та ОСОБА_4 до участі у справі в межах розгляду заяви ліквідатора. Цією ж ухвалою та ухвалою суду від 16.01.2018 ліквідатора було зобов'язано, зокрема, надати суду докази сплати судового збору за подання заяви.

14.02.2018 до суду від ліквідатора надійшли уточнення до заяви про визнання права власності та зобов'язання вчинити певні дії, в якій заявник просить суд:

- визнати за Абраменком О.М. право власності на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 54,4 кв.м, житловою площею 30,1 кв.м.;

- витребувати із чужого незаконного володіння ОСОБА_4 квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 54,4 кв.м, житловою площею 30,1 кв.м.

Ухвалою суду від 26.06.2018 задоволено заяву арбітражного керуючого Сасіної К.О. та припинено її обов'язки як ліквідатора ФОП Абраменка О.М., призначено ліквідатором у справі арбітражного керуючого Шапілова С.А.

Розгляд заяви ліквідатора про визнання права власності (вх. № 39492 від 27.11.2017) з урахуванням уточнень (вх. № 4258 від 14.02.2018) неодноразово відкладався.

Ліквідатор у судовому засіданні 11.04.2019 заяву про визнання права власності (вх. № 39492 від 27.11.2017) з урахуванням уточнень (вх. № 4258 від 14.02.2018) підтримує, просить суд її задовольнити в повному обсязі.

Представник АТ "Банк "Фінанси та Кредит" у відзиві на заяву ліквідатора та в судовому засіданні 11.04.2019 заяву про визнання права власності з урахуванням її уточнень підтримує, просить суд її задовольнити.

Представник ОСОБА_4 проти задоволення заяви ліквідатора про визнання права власності з урахуванням її уточнень заперечує, просить суд залишити її без розгляду, посилаючись на те, що ліквідатором дана заява подана з порушенням вимог Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши заяву ліквідатора про визнання права власності та зобов'язання вчинити певні дії, суд дійшов висновку, що дана заява підлягає залишенню без розгляду, виходячи з наступного.

За приписами ч.1 ст.2 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Частиною 6 ст.12 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Враховуючи, що заява ліквідатора про визнання права власності та витребування майна підлягає розгляду в межах справи про банкрутство ФО П Абраменка О.М., а також те, що норми Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" не містять положень щодо форми такої заяви, то суд при вирішенні питання щодо прийняття заяви керується нормами Господарського процесуального кодексу України, які встановлюють вимоги до подання позовної заяви.

Так, відповідно до п.2 ч.1 ст.164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Законом України "Про судовий збір" визначаються правові засади справляння судового збору, платники, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Стаття 6 Закону України "Про судовий збір" регулює порядок сплати судового збору.

За приписами ч.3 ст.6 Закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

У разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Судом встановлено, що звертаючись до суду із заявою про визнання права власності та зобов'язання вчинити певні дії, ліквідатором як у самій заяві (вх. № 39492 від 27.11.2017) так і в уточненнях до заяви (вх. № 4258 від 14.02.2018) було заявлено дві вимоги немайнового характеру.

Приймаючи заяву до розгляду в судовому засіданні суд ухвалами від 27.11.2017 та від 16.01.2018 зобов'язав ліквідатора, зокрема, надати суду докази сплати судового збору за подання заяви.

Проте, ліквідатором було сплачено судовий збір лише за одну немайнову вимогу в сумі 1 762,00 грн., тоді як чинним законодавством передбачено сплату судового збору за кожну вимогу окремо.

Ліквідатором доказів сплати судового збору у визначеному законодавством порядку та розмірі суду не надано, в матеріалах справи такі докази також відсутні.

За приписами п. 8 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України суд залишає позов без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172, 173 цього Кодексу, і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.

Враховуючи, що ліквідатором порушено вимоги ст.164 Господарського процесуального кодексу України, а саме: не надано суду доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі за кожну заявлену вимогу, суд дійшов висновку, що заява ліквідатора про визнання права власності та зобов'язання вчинити певні дії з урахуванням її уточнень підлягає залишенню без розгляду на підставі п. 8 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України.

Суд зауважує, що відповідно до ч.4 ст.226 Господарського процесуального кодексу України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення обставин, що були підставою для залишення позову без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Керуючись ст.ст. 226, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Залишити без розгляду заяву ліквідатора (вх. № 39492 від 27.11.2017) з урахуванням уточнень (вх. № 4258 від 14.02.2018) про визнання права власності та зобов'язання вчинити певні дії.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення.

Ухвала може бути оскаржена до Східного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дати складення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 12.04.2019.

Суддя Яризько В.О.