Господарський суд
Житомирської області
______________________________________________________________________
_____________________________________________________________________________
УХВАЛА

"05" квітня 2019 р. Справа № 906/476/18.

Господарський суд Житомирської області у складі:

Судді: Кравець С.Г.,

розглянувши заяву Приватного акціонерного товариства "Товкачівський гірничо-збагачувальний комбінат" від 03.04.2019 про відвід судді у справі №906/476/18

за позовом: Національного банку України (м.Київ)

до: Приватного акціонерного товариства "Товкачівський гірничо-збагачувальний комбінат" (Житомирська область, Овруцький район, смт.Першотравневе)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" (м.Київ)

про звернення стягнення на предмет застави,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду Житомирської області перебуває справа №906/476/18 за позовом Національного банку України, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" про звернення стягнення на предмет застави за договором застави №32 від 24.03.2015, укладеним між ПрАТ "Товкачівський гірничо-збагачувальний комбінат" та Національним банком України.

29.03.2019 до суду від Приватного акціонерного товариства "Товкачівський гірничо-збагачувальний комбінат" надійшла зустрічна позовна заява до Національного банку України про визнання припиненим договору застави №32 від 24.03.2015.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 02.04.2019 зустрічну позовну заяву Приватного акціонерного товариства "Товкачівський гірничо-збагачувальний комбінат" до Національного банку України про визнання договору застави №32 від 24.03.2015 припиненим повернуто без розгляду.

03.04.2019 на адресу Господарського суду Житомирської області від Приватного акціонерного товариства "Товкачівський гірничо-збагачувальний комбінат" надійшла заява про відвід судді Давидюку В.К.

Ухвалою суду від 03.04.2019 питання про відвід судді Давидюка В.К. у справі №906/476/18 передано на розгляд іншому судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу, якого визначено у порядку, встановленому ч.1 ст.32 ГПК України; провадження у справі №906/476/18 зупинено до вирішення питання про відвід судді Давидюка В.К.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.04.2019р заяву про відвід судді Давидюка В.К. у справі №906/476/19 передано для розгляду судді Кравець С.Г.

Положеннями ч.8 ст.39 ГПК України передбачено, що суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи.

Розглядаючи заяву позивача про відвід судді, ознайомившись з матеріалами справи, суд враховує таке.

Відповідно до ч.1 ст.6 Закону України "Про судоустрій та статус суддів", здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Відповідно до п.п. 2, 3 ст.38 ГПК України з підстав, зазначених у статтях 35, 36 і 37 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи.

Стаття 35 ГПК України визначає перелік підстав для відводу (самовідводу) судді.

Так, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу (ч.2 ст.35 ГПК України).

Заява Приватного акціонерного товариства "Товкачівський гірничо-збагачувальний комбінат" про відвід мотивована тим, що суддя Давидюк В.К. незважаючи на всі наявні законні підстави щодо прийняття до розгляду зустрічної позовної заяви у справі №906/476/18, в ході судового засідання від 02.04.2019 з незрозумілих причин залишив без розгляду зустрічну позовну заяву. Наведені обставини, за твердженням заявника, є такими, що викликають сумніви в неупередженості судді Господарського суду Житомирської області Давидюка В.К. та унеможливлюють прийняття ним участі у вирішенні даної справи. На думку заявника, головуючий грубо порушив принципи здійснення правосуддя. З метою забезпечення дотримання законності представник ПрАТ "Товкачівський гірничо-збагачувальний комбінат" просить задовольнити відвід судді Господарського суду Житомирської області Давидюка В.К. та передати справу №906/476/18 на автоматичний розподіл для визначення законного складу суду.

У відповідності до ст.ст. 2, 7, 8 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону.

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Суддя розглядає справи, одержані згідно з порядком розподілу судових справ, установленим відповідно до закону. На розподіл судових справ між суддями не може впливати бажання судді чи будь-яких інших осіб.

У відповідності до ст.11 ГПК України, ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В п.п.49-50 рішення від 09 листопада 2006 року "Справа "Білуха проти України" заява №33949/02, Європейський суд з прав людини зазначив, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинна визначатися за суб'єктивним та об'єктивним критеріями. Відповідно до суб'єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об'єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., серед іншого (inter alia), рішення у справі "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 та п.30; рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v.Switzerland) №33958/96, п.42 ЄСПЛ 2000-XII).

У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" (Pullar v. UnitedKingdom) від 10 червня 1996 року, п.38).

Стосовно суб'єктивного критерію, то особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див. рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), п.43).

За змістом п.52 рішення від 09 листопада 2006 року "Справа "Білуха проти України" заява № 33949/02, стосовно об'єктивного критерію Європейський суд з прав людини рекомендує визначати, чи існують переконливі факти, які б могли свідчити про безсторонність суду. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя буде небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об'єктивно обґрунтованими (див. вищевказане рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), п.44; та рішення у справі "Ферантелі та Сантанжело проти Італії" (FerrantelliandSantangelo v. Italy) від 7 серпня 1996 року, п. 58).

Таким чином, правовими нормами встановлена презумпція особистої безсторонності судді доти, доки не доведено інше.

Названої презумпції відповідачем - ПрАТ "Товкачівський гірничо-збагачувальний комбінат" у його заяві від 03.04.2019 про відвід судді не спростовано.

Так, не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами, а також наявність скарг, поданих на суддю (суддів) у зв'язку з розглядом даної чи іншої справи, обставини, пов'язані з прийняттям суддями рішень з інших справ (п.п.1.2.1, п.1.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18).

Як вбачається з поданої відповідачем - ПрАТ "Товкачівський гірничо-збагачувальний комбінат" заяви про відвід, підставами для відводу судді Давидюка В.К. є залишення без розгляду зустрічної позовної заяви ПрАТ "Товкачівський гірничо-збагачувальний комбінат" до Національного банку України про визнання договору застави №32 від 24.03.2015 припиненим.

Частиною 3 статті 198 ГПК України передбачено, що головуючий відповідно до завдання господарського судочинства керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності і порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками судового процесу їх процесуальних прав і виконання ними обов'язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення повного, всебічного та об'єктивного з'ясування обставин справи, усуваючи із судового розгляду все, що не має істотного значення для вирішення справи.

При цьому, господарський суд наголошує, що незгода з учасника справи з процесуальними рішеннями судді - постановленням ухвали про повернення без розгляду зустрічної позовної заяви ПрАТ "Товкачівський гірничо-збагачувальний комбінат", не є правовою підставою для відводу судді, така підстава не передбачена положеннями господарського-процесуального законодавства. Інших обставин, передбачених вимогами ст.ст. 35-36 ГПК України, що можуть викликати сумнів у неупередженості судді, відповідачем в поданій заяві не наведено.

Частина 4 статті 35 ГПК України імперативно визначає: незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Таким чином, заявником не наведено об'єктивних обставин та не представлено доказів наявності підстав, з якими чинне процесуальне законодавство пов'язує неможливість розгляду справи №906/476/18 суддею Давидюком В.К., тому заява відповідача - ПрАТ "Товкачівський гірничо-збагачувальний комбінат" від 03.04.2019р про відвід судді задоволенню не підлягає. У задоволенні вказаної заяви суд відмовляє.

Керуючись ст.ст.32, 35-39, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ПрАТ "Товкачівський гірничо-збагачувальний комбінат" від 03.04.2019р про відвід головуючого судді Давидюка В.К. в господарській справі №906/476/18 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Ухвала підписана 05.04.2019.

Суддя Кравець С.Г.

Друк:

1 - в справу

2 - позивачу (рек.з пов.

3 - відповідачу (рек. з пов.)

4 - третій особі (рек. з пов.)