ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

08 квітня 2019 р. Справа № 903/962/18
Господарський суд Волинської області у складі судді Якушевої І.О., за участі секретаря судового засідання Хомич О. В., розглянувши в порядку загального позовного провадження матеріали по справі № 903/962/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Волинь-зерно-продукт, с. Липляни, Ківерцівського району, Волинської області

до Селянського (фермерського) господарства Пролісок ОСОБА_1, с. Новосілки, Володимир-Волинського району, Волинської області

про стягнення 449 660,67 грн.,

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_2 - адвокат (дов. № 163 від 10.12.2018),

від відповідача: ОСОБА_1 - керівник,

від відповідача: ОСОБА_3 адвокат (ордер серія ВЛ №000,060801 від 19.02.2019),

в с т а н о в и в:

26.12.2018 на адресу Господарського суду Волинської області надійшла позовна заява №2818 від 25.12.2018 Товариства з обмеженою відповідальністю Волинь-зерно-продукт про стягнення з Селянського (фермерського) господарства Пролісок ОСОБА_1 449 660,67 грн., з них: 345 892,82 грн. заборгованості за переданий на підставі договору купівлі-продажу № 0603/17871 від 06.03.2018 товар, 103 767,85 грн. штрафу.

Ухвалою суду від 03.01.2019 року було залишено позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Волинь-зерно-продукт без руху; встановлено Товариству з обмеженою відповідальністю Волинь-зерно-продукт строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання доказів відправлення відповідачу копії позовної заяви і доданих до неї документів Господарському суду Волинської області - протягом 10-ти днів з дня одержання цієї ухвали.

09.01.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю Волинь-зерно-продукт на виконання вимог ухвали суду від 03.01.2019 подало до суду докази відправлення відповідачу копії позовної заяви і доданих до неї документів: опис-вкладення у цінний лист та фіскальний чек про відправлення копії позову з додатками відповідачу.

Ухвалою суду від 10.01.2019 було відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 07.02.2019, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов із урахуванням вимог ст.165 ГПК України до 05.02.2019 року.

В судове засідання 07.02.2019 представник відповідача не зявився, відповідач відзиву на позов не подав.

Ухвала суду, яка була надіслана на адресу відповідача, повернулася з поштовою відміткою: За закінченням встановленого строку зберігання, хоча була надіслана на адресу: Волинська область, Володимир-Волинський район, с. Новосілки, яка зазначена в позовній заяві, та у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань як адреса місцезнаходження відповідача.

Проте, 07.02.2019 відповідач через відділ документального забезпечення та контролю суду подав клопотання б/н від 07.02.2019 про відкладення підготовчого засідання у звязку з відрядженням адвоката ОСОБА_3

Клопотання про відкладення підготовчого засідання у звязку з відрядженням представника відповідача залишено судом без задоволення, оскільки явка представника відповідача в судове засідання не визнавалась обовязковою, доказів на підтвердження відрядження до клопотання не подано.

В судовому засіданні 07.02.2019 було оголошено перерву до 21.02.2019, ухвалою суду повідомлено відповідача - Селянське (фермерське) господарство Пролісок ОСОБА_1 про оголошення перерви в судовому засіданні до 21.02.2019р.; запропоновано відповідачу в строк до 20.02.2019р. подати відзив на позов із урахуванням вимог ст. 165 ГПК України.

21.02.2019 представник відповідача подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи у звязку із зайнятістю в черговому засіданні дисциплінарної палати КДКА Волинської області.

В судовому засіданні 21.02.2019 представник відповідача - керівник фермерського господарства також просив відкласти підготовче засідання, посилаючись на відсутність знань у галузі права та необхідністю присутності у зв'язку з цим його адвоката в судовому засіданні з метою забезпечення права на захист.

З метою забезпечення відповідачу права на захист, клопотання представника відповідача було задоволено.

Представник позивача не заперечив проти відкладення підготовчого засідання.

Ухвалою суду від 21.02.2019 строк проведення підготовчого провадження продовжено на 30 днів - до 10.04.2019 включно, підготовче засідання відкладено на 27.03.2019, запропоновано відповідачу в строк до 25.03.2019р. подати суду відзив на позов.

19.03.2019 представник позивача через відділ документального забезпечення та контролю суду подав клопотання № 277 від 19.03.2019 про приєднання до матеріалів справи доказів про понесені судові витрати, яке судом задоволено.

В судовому засіданні 27.03.2019 представник відповідача подав суду відзив на позов б/н і дати.

Відзив відповідача судом не приймається до уваги з огляду на таке.

Відповідно до ч.ч. 8, 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п'ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Ухвалою суду від 21.02.2019 було запропоновано відповідачу в строк до 25.03.2019р. подати суду відзив на позов. Проте, відповідачем пропущено строк для подачі відзиву, встановлений судом. Поважних причин неподання відзиву у встановлений строк відповідач не навів, заяви про продовження процесуального строку не подав.

Окрім цього, відповідно до ч. 5, п. 2 ч. 6 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України копія відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи повинна бути надіслана (надана) одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду.

До відзиву додаються документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.

Проте, відповідачем до відзиву на надано належних доказів, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів позивачу.

Також, в порушення ч. 2 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України відзив не підписаний відповідачем або його представником.

Ухвалою суду від 27.03.2019 підготовче провадження було закрито, справу призначено до судового розгляду по суті на 08.04.2019р

В судовому засіданні 08.04.2019 представник відповідача подав суду клопотання б/н від 08.04.2019, в якому просив застосувати ст. 233 ГК України та зменшити розмір штрафу за заборгованість за договором купівлі-продажу №0603/17871 від 06.03.2018.

Суд клопотання представника відповідача від 08.04.2019 про зменшення штрафу залишив без розгляду на підставі ч. 2 ст. 207 Господарського процесуального кодексу України, оскільки представником відповідача не наведено поважних причин незаявлення вказаного клопотання на стадії підготовчого провадження.

В судовому засіданні 08.04.2019 представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити.

В судовому засіданні 08.0402019 представник позивача усно визнав позовні вимоги в частині стягнення 345 892,82 грн. заборгованості, усно просив зменшити розмір штрафу.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з огляду на таке.

06.03.2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Волинь-зерно-продукт як постачальником та Селянським (фермерським) господарством Пролісок ОСОБА_1 як покупцем було укладено договір купівлі-продажу № 0603/17871, згідно з п. 1.1. якого продавець в порядку та на умовах цього договору зобовязується продати у власність покупця засоби захисту рослин, насіння, мінеральні добрива, зернові та олійні продукти, дизпаливо, мікродобрива, інший товар, зазначений в накладних та/або специфікаціях до цього договору, а покупець в свою чергу зобовязується прийняти цей товар та своєчасно оплатити його в порядку та на умовах, передбачених цим договором.

Відповідно до п. 1.2. договору кількість товару, ціна, умови продажу (переходу права власності на товар) товару обумовлюється сторонами в договорі та в накладних та /або специфікаціях на товар (додатках до цього договору), які є невідємними частинами цього договору.

Згідно з п.п. 3.1., 3.5 договору вартість однієї одиниці товару на кожну конкретну партію товару зазначається в специфікаціях на товар та/або у видаткових накладних. Покупець зобовязується провести оплату кожної партії товару в термін, зазначений у специфікації до цього договору.

Між сторонами у справі були підписані специфікації до договору № 486 від 14.03.2018, № 1161 від 26.03.2018, № 322 від 06.04.2018, № 1490 від 26.04.2018, № 1544 від 26.04.2018, № 370 від 07.05.2018, № 1103 від 22.05.2018, № 1551 від 31.05.2018 (а.с. 13,15,17,19,21,23,26,27).

У вказаних специфікаціях зазначено найменування товару, його вартість, термін поставки, строк оплати товару.

Згідно з п. 5 специфікацій до договору строк оплати товару встановлено до 15.08.2018 року та до 15.10.2018 року.

На виконання умов договору купівлі-продажу № 0603/17871 від 06.03.2018 року та на підставі підписаних сторонами специфікацій до договору позивач передав відповідачу товар на загальну суму 722 225,68 грн., що підтверджується копіями видаткових накладних № 486 від 14.03.2018, № 1161 від 26.03.2018, № 322 від 06.04.2018, № 1490 від 26.04.2018, № 1544 від 26.04.2018, № 370 від 07.05.2018, № 1103 від 22.05.2018, № 1551 від 31.05.2018 (а.с. 14,16,18,20,22,24,25,28).

Частину вартості переданого на підставі специфікацій до договору товару відповідач оплатив на суму 225 850,22 грн., що підтверджується довідкою банку від 10.12.2018 та випискою з особового рахунку від 05.11.2018.

Крім цього, між сторонами були підписані: протокол про зарахування зустрічних вимог від 21.09.2018, за яким в рахунок погашення заборгованості було зараховано 43 117,47 грн., від 30.11.2018, за яким в рахунок погашення заборгованості зараховано 147 334,40 грн.

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем за переданий товар на час розгляду справи становить 345 892,82 грн.

Доказів, які б спростовували заборгованість в розмірі 345 892,82 грн., або доказів її оплати, відповідач суду не надав.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із ст.ст. 526, 599 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

У зв'язку із неоплатою відповідачем вартості отриманого товару вимога позивача про стягнення з відповідача 345 892,82 грн. заборгованості обґрунтована і підлягає до задоволення.

У зв'язку із порушенням відповідачем строку оплати товару, визначеного договором купівлі-продажу № 0603/17871 від 06.03.2018 року, позивач у позовній заяві просить стягнути з відповідача 103 767,85 грн. штрафу.

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно з ч.1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Частинами 4 та 6 ст. 231 Господарського кодексу України встановлено, що штрафні санкції за порушення зобов'язання застосовуються у розмірі, передбаченому сторонами у договорі.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Згідно з п. 7.3. договору у разі порушення строків оплати (невиконання умов договору) покупець сплачує продавцю штраф у розмірі 30% від вартості поставленого та неоплаченого або несвоєчасно оплаченого товару.

Оскільки відповідач порушив строки оплати товару визначені договором купівлі-продажу № 0603/17871 від 06.03.2018 підлягає до задоволення вимога про стягнення з відповідача штрафу в розмірі 103 767,85 грн.

Позивачем також заявлено до стягнення суму витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6 339 грн.

Статтею 123 ГПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов'язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до положень частини 1 статті 126 ГПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина 2 статті 126).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126).

Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до приписів частини 4 ст.126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126).

Обов'язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 6 статті 126).

На підтвердження факту надання правничої допомоги та понесення витрат на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 6 339 грн., представником позивача надано: копію договору про надання правових послуг адвоката №1012/30419 від 10.12.2019, додаток №1 від 30.01.2019 до договору про надання правових послуг адвоката №1012/30419 від 10.12.2019, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 1065 від 30.11.2018, копію ордера від 07.02.2019 № ВЛ000056059, платіжне доручення № V9201 від 18.02.2019 на суму 6 339 грн.

З огляду на підтвердження позивачем відповідними документами понесених ним витрат на оплату послуг адвоката, враховуючи те, що відповідачем клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката не заявлено, підлягає до задоволення вимога про відшкодування з відповідача оплаченої позивачем суми за послуги адвоката в розмірі 6 339 грн.

У звязку із задоволенням позову судовий збір на підставі ст.129 ГПК України покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 526, 546, 549, 599, 655 Цивільного кодексу України, ст.ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Селянського (фермерського) господарства Пролісок ОСОБА_1 (с. Новосілки, Володимир-Волинського району, Волинської області, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Волинь-зерно-продукт (45240, Волинська область, Ківерцівський район, с. Липляни, вул. Козацька, 22, ; адреса для листування: 43022, м. Луцьк, вул. Мамсурова, 10) 345 892 грн. 82 коп. заборгованості, 103 767 грн. 85 коп. штрафу, 6 339 грн. витрат на правничу допомогу, 6 744 грн. 91 коп. витрат, повязаних з оплатою судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повне рішення складено: 10.04.2019.

Суддя І. О. Якушева