ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" квітня 2019 р. Справа№ 910/9397/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Жук Г.А.

суддів: Мальченко А.О.

Дикунської С.Я.

за участю секретаря судового засідання Костяк В.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу б/н від 20.02.2019 (вх. №09.1-04.1/1619/19 від 25.02.2019) Компанії Айсію Холдінгз Лімітед (Icu Holdaings Limited) на ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.02.2019 про забезпечення доказів

у справі №910/9397/18 (суддя - Смирнова Ю.М.)

за позовом Компанії Айсію Холдінгз Лімітед (Icu Holdings Limited)

до 1) Громадської організації «Інститут Права і Суспільства»

2) Товариства з обмеженою відповідальністю Інформаційне агентство «Українські Новини»

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача-1 - 1) ОСОБА_3

2) ОСОБА_4

3) ОСОБА_5

4) ОСОБА_6

про захист ділової репутації та спростування недостовірної інформації

за участю представників сторін:

від позивача: Саприкін А.О. - директор

від відповідача-1: не з'явились

від відповідача-2: не з'явились

від третьої особи-1: не з'явились

від третьої особи-2: не з'явились

від третьої особи-3: не з'явились

від третьої особи-4: не з'явились

встановив:

Компанія Айсію Холдінгз Лімітед (Icu Holdings Limited) звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Громадської організації «Інститут Права і Суспільства», Інформаційного агентства «Українські Новини» про захист ділової репутації та спростування недостовірної інформації.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.10.2018 залучено до участі у справі ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 третіми особами, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача-1.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.11.2018 до участі у справі залучено ОСОБА_6 третьою особою без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-1.

10.01.2019 відповідач-1 подав заяви про забезпечення доказів, в яких просив забезпечити докази шляхом огляду веб-сайтів за посиланнями, зазначеними відповідачем-1 у заявах, та залучити спеціаліста-перекладача зі знаннями англійської мови для перекладу тексту під час огляду веб-сторінки за посиланням, вказаним у відповідній заяві відповідача-1.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.02.2019 заяви Громадської організації «Інститут Права і Суспільства» про забезпечення доказів задоволено. Забезпечено докази шляхом огляду в судовому засіданні в приміщенні Господарського суду міста Києва веб-сторінок за посиланнями, зазначеними відповідачем-1 у заявах. Постановлено залучити до огляду веб-сторінок, за посиланнями, зазначеними відповідачем-1 у заявах, спеціаліста у галузі компютерно-технічних досліджень та спеціаліста перекладача із знанням англійської мови. Зобов'язано відповідача-1 забезпечити явку і участь у судовому засіданні зазначених спеціалістів.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, позивач - Компанія Айсію Холдінгз Лімітед (Icu Holdings Limited), 20.02.2019 подав апеляційну скаргу б/н від 20.02.2019 (вх. №09.1-04.1/1619/19 від 25.02.2019), в якій просить ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.02.2019 про забезпечення доказів у справі №910/9395/18 скасувати та відмовити в задоволенні заяв Громадської організації «Інститут Права і Суспільства» про забезпечення доказів шляхом їх огляду в судовому засіданні в приміщенні Господарського суду міста Києва веб-сторінок за посиланнями, зазначеними відповідачем-1 у заявах.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що місцевий господарський суд, в порушення норм процесуального права, задовольнив заяви відповідача-1 про забезпечення доказів за відсутності підстав, встановлених ст. 110 ГПК України, з пропуском строку для подання доказів. Скаржник зазначає, що позивач не надав суду доказів щодо можливого знищення або втрати доказів, які він просив забезпечити. На переконання позивача, відповідач-1 мав самостійно збирати на надавати докази, а не перекладати цей обов'язок на суд. Позивач вважає, що суд першої інстанції не врахував того, що відповідач-1 мав можливість подати відповідні електронні докази іншим шляхом: звернутися до уповноваженої установи з фіксації веб-сторінок або замовити проведення експертизи. Також, апелянт зазначає, що місцевий господарський суд всупереч ст. 111 ГПК України забезпечив докази, які не стосуються предмету доказування та, відповідно, є неналежними.

Крім того, скаржник вважає, що заява про забезпечення доказів має бути подана у строк, що встановлений для подання доказів. На думку позивача, таким строком є строк, вказаний в ухвалі про відкриття провадження - 15 днів від дати вручення ухвали. Ухвалу про відкриття провадження, за твердженням позивача, відповідач-1 отримав 10.08.2018, в той час як заяви про забезпечення доказів подані відповідачем-1 10.01.2019.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.03.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою б/н від 20.02.2019 (вх. №09.1-04.1/1619/19 від 25.02.2019) Компанії Айсію Холдінгз Лімітед (Icu Holdings Limited) на ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.02.2019 про забезпечення доказів у справі №910/9397/18, встановлено відповідачам та третім особам строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, учасникам справи встановлено процесуальний строк для подання заяв та клопотань, пояснень, справу призначено до розгляду.

Відповідач-1, відповідач-2, а також третя особа-1, третя особа-2, третя особа-3 та третя особа-4 не скористалися своїм правом, передбаченим ч. 1 ст. 263 ГПК України, та у строк, встановлений судом, не подали суду письмового відзиву на апеляційну скаргу, що у відповідності до ч. 3 ст. 263 ГПК України не перешкоджає перегляду оскаржуваного рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.

27.03.2019 до Північного апеляційного господарського суду повернуто копію ухвали Північного апеляційного господарського суду від 04.03.2019 (вх. №09.2-04/34475/19), яка надсилалася на адресу третьої особи-1, з відміткою поштової установи про повернення за закінченням встановленого строку зберігання.

02.04.2019 до Північного апеляційного господарського суду повернуто копію ухвали Північного апеляційного господарського суду від 04.03.2019 (вх. №09.2-04/36982/19), яка надсилалася на адресу відповідача-1, що значиться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, з відміткою поштової установи про повернення за закінченням встановленого строку зберігання.

03.04.2019 до Північного апеляційного господарського суду повернуто копію ухвали Північного апеляційного господарського суду від 04.03.2019 (вх. №09.2-04/37882/19), яка надсилалася на адресу третьої особи-4, з відміткою поштової установи про повернення за закінченням встановленого строку зберігання.

Відповідно до ч. 7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Відтак, судова колегія зазначає, що відповідача-1, третю особу-1 та третю особу-4 було повідомлено про дату, час та місце розгляду справи належним чином.

Представники відповідача-2, третьої особи-2 та третьої особи-3 у судове засідання не з'явились, про час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, про що свідчать відповідні повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення (вх. №№ 09.2-04/29475/19, 09.2-04/29395/19 та 09.2-04/28391/19 відповідно).

Представник позивача у судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав та просив оскаржувану ухвалу скасувати та відмовити відповідачу-1 в задоволенні заяв про забезпечення доказів шляхом огляду в судовому засіданні в приміщенні Господарського суду міста Києва веб-сторінок за посиланнями, зазначеними відповідачем-1 у заявах.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 120 ГПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов'язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Згідно ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції з метою дотримання процесуальних строків розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду, враховуючи те, що явка представників учасників справи судом обов'язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду є правом, а не обов'язком сторони, зважаючи на відсутність обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи, дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представників відповідача-1, відповідача-2, третьої особи-1, третьої особи-2, третьої особи-3 та третьої особи-4, які належним чином повідомлені про судовий розгляд справи апеляційним господарським судом.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 255 ГПК України окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції, зокрема, про забезпечення доказів.

Згідно ч. 1 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази в їх сукупності, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм процесуального права, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги в межах викладених скаржником доводів та вимог, виходячи з наступного.

Як встановлено місцевим господарським судом, обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що відповідачами було поширено недостовірну інформацію, яка завдала школи особистим немайновим правам позивача, а тому позивач, з урахуванням заяви про зміну предмету позову, поданої 17.10.2018, просить: визнати недостовірною інформацію наступного змісту: «метою надання послуг Broidy Capital Management, LLC, є надання регулярних політичних та фінансових аналізів, політичну підтримку, інвестиційний консалтинг, управління коштами для Компанії та її філіалів, включаючи та не обмежуючись ICU Holding Ltd і ВТБ Банк та його філії»; «Пан Броуді…, який уклав угоди з пані Гонтаревою і ICU», поширену Громадською організацією «Інститут Права і Суспільства» на прес-конференції на тему «Українська фінансова корупція: міжнародні виклики та небезпеки», що відбулася 25.01.2018, та Товариством з обмеженою відповідальністю Інформаційним агентством «Українські Новини» в мережі Інтернет на веб-сайті https://ukranews.com/; Визнати недостовірною інформацію наступного змісту: «Broidy Capital Management надає консультаційні послуги компанії Quillas Equities і її філіям, до яких відноситься компанія Гонтаревої Investment Capital Ukraine (ICU) і ВТБ Банк»; «У консультаційній угоді йдеться, що Елліотт Броуді повинен надавати оцінку політичної та економічної ситуації в США і захищати інтереси компаній ICU і ВТБ перед політиками і інституціями США»; «Фактично, компанія Гонтаревої мала співпрацювати з паталогічним шахраєм, в котрого є стаж дачі хабарів посадовцями», поширену Громадською організацією «Інститут права і суспільства» в мережі Інтернет на веб-сторінці http://ils.ooo/.

Матеріалами оскарження підтверджується, що відповідачем-1 10.01.2019 подано відзив на позовну заяву, в якому, з посиланням на ряд інтернет ресурсів, висвітлена позиція щодо наявності першоджерел інформації, яку позивач просить суд зобов'язати відповідачів спростувати, та які, на думку відповідача-1, спростовують позовні вимоги позивача. Тому відповідач-1 звернувся до суду із заявами про забезпечення доказів, шляхом огляду перелічених ним веб-сайтів із залученням спеціаліста перекладача із знанням англійської мови та спеціаліста у галузі комп'ютерно-технічних досліджень.

Приймаючи оскаржувану ухвалу від 14.02.2019 про задоволення заяв про забезпечення доказів, місцевий господарський суд виходив з того, що роздруківки інтернет-сторінок (web-сторінок) самі по собі не можуть бути доказом у справі, та з огляду на можливість редагування чи видалення інформації, розміщеної на відповідних інтернет-сторінках (що, в свою чергу, призведе до втрати такого засобу доказування) суд першої інстанції дійшов висновку, з яким погоджується також суд апеляційної інстанції, про наявність підстав для забезпечення доказів шляхом огляду зазначених відповідачем-1 веб-сторінок із залученням спеціаліста у галузі комп'ютерно-технічних досліджень та перекладача із знанням англійської мови.

В апеляційній скарзі позивач зазначає про те, що відповідач-1, подавши заяви про забезпечення доказів, переклав на суд обов'язок збирати докази по справі. Колегія суддів відхиляє зазначені доводи скаржника з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною 1 ст. 80 ГПК України встановлено, що учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 110 ГПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений, або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим. Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов'язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 82 ГПК України письмові, речові та електронні докази, які не можна доставити до суду, оглядаються за їх місцезнаходженням. У разі необхідності, в тому числі за клопотанням учасника справи, для участі в огляді доказів за їх місцезнаходженням можуть бути залучені свідки, перекладачі, експерти, спеціалісти, а також здійснено фотографування, звуко- і відеозапис.

Частиною 7 статті 82 ГПК України встановлено, що у порядку, передбаченому цією статтею, суд за заявою учасника справи чи з власної ініціативи може оглянути веб-сайт (сторінку), інші місця збереження даних в мережі Інтернет з метою встановлення та фіксування їх змісту. У разі необхідності для проведення такого огляду суд може залучити спеціаліста.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 ГПК України завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат.

Відповідно до ч.1 ст. 210 ГПК України суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті справи, показаннями свідків, оглянути речові докази.

У відповідності до ч.ч. 1, 3, 5 ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, учасники справи мають право вільно обирати законний спосіб представлення доказів суду. На переконання судової колегії, забезпечення доказів є тим інструментом у господарському процесі, який сприяє повному та всебічному з'ясуванню обставин справи, необхідному для правильного вирішення спору. Забезпечення доказів шляхом їх огляду жодним чином не перешкоджає діяльності позивача та не впливає на його право надати суду докази, які підтверджують його правову позицію.

Враховуючи те, що на суд першої інстанції покладено обов'язок прийняти законне та обґрунтоване рішення, судова колегія вважає, що місцевий господарський суд вправі сприяти збиранню доказів в тому числі шляхом їх забезпечення. При цьому задоволення заяви про забезпечення доказів не можна розцінювати як перекладення обов'язку збирання доказів з учасника справи на суд, оскільки суд фактично не збирає докази, а лише здійснює їх огляд в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом.

Крім того, колегія суддів наголошує, що суд апеляційної інстанції не повинен впливати на способи збирання та дослідження доказів судом першої інстанції, та не вправі вирішувати, яким доказам при розгляді справи по суті слід надати перевагу, а які докази не враховувати при вирішенні спору.

Відповідно до ч. 3 ст. 110 ГПК України заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 177 ГПК України завданням підготовчого провадження, зокрема, є визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 182 ГПК України у підготовчому засіданні суд з'ясовує, чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові і відзиві, а також докази, витребувані судом чи причини їх неподання; вирішує питання про проведення огляду письмових, речових і електронних доказів у місці їх знаходження; вирішує питання про витребування додаткових доказів та визначає строки їх подання, вирішує питання про забезпечення доказів, якщо ці питання не були вирішені раніше.

Як вбачається з інформації, що міститься у Єдиному державному реєстрі судових рішень, ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.03.2019 у справі №910/9397/18 підготовче провадження у справі закрито, та справа призначена до розгляду по суті. Відтак, заяви відповідача-1 про забезпечення доказів були подані в межах підготовчого засідання, а отже твердження позивача про те, що відповідачем-1 пропущений строк на подання заяв про забезпечення доказів, є помилковим, та судовою колегією не приймається.

Судова колегія звертає увагу на те, що задовольняючи заяву про забезпечення доказів шляхом їх огляду, судом першої інстанції не була надана оцінка відповідним доказам, адже відповідно до положень ст. 194, 210 ГПК України дослідження та оцінка доказів здійснюються під час розгляду справи по суті, а не в межах підготовчого провадження. Тому висновки позивача про те, що забезпечені докази не стосуються предмету доказування, є неналежними та не підтверджують правової позиції відповідача-1, є передчасними.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 42 ГПК України учасники справи зобов'язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об'єктивному встановленню всіх обставин справи.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, підстав для скасування оскаржуваної ухвали в контексті приписів п. 1 ч. 3 ст. 277 ГПК України судова колегія не вбачає.

Враховуючи вищевикладене, ухвала Господарського суду міста Києва у справі №910/9397/18 від 14.02.2019 про забезпечення доказів відповідає загальним вимогам, встановленим статтями 49, 180, 234 ГПК України, а тому апеляційна скарга Компанії Айсію Холдінгз Лімітед (Icu Holdings Limited) на ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.02.2019 про забезпечення доказів підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувана ухвала залишенню без змін.

Судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта (позивача у даній справі).

Керуючись ст. ст. 129, 253-255, 269, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, ст. ст. 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Компанії Айсію Холдінгз Лімітед (Icu Holdaings Limited) на ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.02.2019 про забезпечення доказів у справі №910/9397/18 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.02.2019 про забезпечення доказів у справі №910/9397/8 залишити без змін.

3. Матеріали оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 14.02.2019 про забезпечення доказів у справі №910/9397/18 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя Г.А. Жук

Судді А.О. Мальченко

С.Я. Дикунська

Повний текст складено 16.04.2019.