ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.04.2019 року м. Дніпро Справа № 904/5242/18

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Вечірко І.О. (доповідач)

судді Кузнецов В.О., Чус О.В.

секретар Манчік О.О.

за участю від позивача: ОСОБА_1, адвокат

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну

скаргу Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод"

на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.01.2019 року (повний текст підписано та складено 16.01.2019 року)

у справі № 904/5242/18 (суддя - Воронько В.Д., м. Дніпро)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Локомотивна компанія", м. Київ

до Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод", м. Дніпро

про стягнення 196 870, 80 грн.

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 14.01.2019 року позов задоволено частково. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Локомотивна компанія" основний борг у сумі 172 800, 00 грн., пеню у сумі 17 204, 25 грн., штраф у сумі 5 184,00 грн. та витрати по сплаті судового збору у сумі 2 927, 82 грн. В решті позовних вимог відмовлено.

2. Підстави, з яких порушено питання про перегляд судового рішення та узагальнені доводи учасників справи.

Не погодившись із зазначеним рішенням, Приватне акціонерне товариство "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в частині стягнення 17 204,25 грн. пені та 5 184,00 грн. штрафу.

2.1 Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги Приватне акціонерне товариство "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" посилається на те, що рішення господарського суду першої інстанції було прийнято з неправильним застосуванням норм матеріального права, без належного дослідження та врахування всіх обставин та доказів по справі. Так, позивач не виконав умов пунктів 11.1- 11.3 Договору, відповідно до яких всі спори повинні вирішуватись шляхом переговорів. Позивачем було надано до суду копію претензії від 18.09.2018 року, але не надано доказів того, що він направив претензію відповідачу. В зв'язку з цим, на думку відповідача, судом безпідставно стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" пеню та штраф.

2.2 Узагальнені доводи інших учасників провадження у справі.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу заперечує проти доводів апеляційної скарги та вважає, що її слід залишити без задоволення, а рішення місцевого господарського суду без змін. Відповідач під час розгляду справи в суді першої інстанції не заперечував проти вимог щодо стягнення з нього суми основного боргу, пені, штрафу та судових витрат. Крім того, відповідач також не заперечував проти обставин отримання ним 14.06.2018 року рахунку за поставлену продукцію через курєрську службу ТОВ "КСД Ю ЕИ". Отже, відповідно до пункту 7.1. Договору поставки № 18092 від 11.06.2018 року у відповідача виникли грошові зобовязання, виконання яких він прострочив. Так само, відповідач не заперечував проти обставин направлення на його адресу претензії з вимогами про виконання грошових зобовязань та факту її отримання. Однак відповіді на претензію надано не було, внаслідок чого позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав. Таким чином, відповідач погодився із доводами позовної заяви та доказами, наданими на їх підтвердження, будь-яких доказів на спростування обставин позову суду не надав.

3. Апеляційне провадження.

3.1 Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 04.03.2019 року відкрито апеляційне провадження, розгляд апеляційної скарги призначено в судовому засіданні на 09.04.2019 року.

Представник позивача в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив відмовити в її задоволенні.

Відповідач наданими йому процесуальними правами не скористався та не забезпечив явку повноважного представника в судове засідання, хоча про день, час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Разом з тим, на адресу апеляційного господарського суду надійшло електронною поштою клопотання відповідача про відкладення розгляду справи у зв'язку із звільненням адвоката ОСОБА_2 та з метою пошуку іншого адвоката та укладення з ним договору на правову допомогу.

Розглянувши клопотання про відкладення розгляду справи, колегія суддів дійшла висновку про відмову у його задоволенні з огляду на наступне.

Згідно з частинами 11, 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

При цьому, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Тобто неявка учасника судового процесу у судове засідання за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є безумовною підставою для відкладення розгляду справи.

Матеріали справи свідчать. що відповідач був своєчасно повідомлений про дату, час і місце розгляду справи в засіданні 09.04.2019 року. В зв'зку з чим відповідач мав достатньо часу забезпечити явку в судове засідання іншого представника.

Таким чином, клопотання відповідача про відкладення розгляду справи не підлягає задоволенню, оскільки повідомлені відповідачем причини неявки представника судом поважними не визнано.

Також слід звернути увагу, що розгляд справи згідно з нормами Господарського процесуального кодексу України має здійснюватися у встановлені строки.

Суд апеляційної інстанції, з метою дотримання процесуальних строків розгляду апеляційної скарги на рішення суду, враховуючи те, що участь в засіданні суду є правом, а не обов'язком сторони, дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника відповідача.

3.2. Фактичні обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції.

11.06.2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Локомотивна компанія" (далі - постачальник, позивач) та Приватним акціонерним товариством "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" (далі - замовник, відповідач) укладено договір поставки № 18092 (далі - Договір), за умовами пункту 1.1 якого постачальник у відповідності з цим договором зобов'язується поставити і передати у власність замовника товар, вказаний у специфікації (додаток № 1), що є невід'ємною частиною цього договору, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити поставлений товар на умовах даного договору.

Згідно з пунктом 1.2 Договору найменування товару: комплект (шарове гніздо креслення Р1774,00 з шаровим вкладишем креслення Р 1773,00) з високоміцного чавуну з кулястим графітом зміцненого методом аустемперизації.

Пунктом 1.3 Договору визначено умови поставки: поставка товару здійснюється на умовах СРТ відповідно до Міжнародних правил тлумачення термінів "Інкотермс-2010" на склад замовника за адресою: м. Дніпро, вул. Академіка Белелюбського, 7 транспортом та за рахунок постачальника.

Пунктами 1.4, 3.1 Договору передбачено, що ціна, кількість та асортимент товару зазначаються у специфікації, яка є невід'ємною частиною даного договору.

Відповідно до пункту 6.2 Договору загальна сума за цим договором складає 144 000,00 грн., крім того ПДВ-20% - 28 800,00 грн.; всього: 172 800,00 грн.

У розділі 5 Договору сторони узгодили порядок поставки товару.

Згідно з пунктом 5.1 Договору поставка товару здійснюється упродовж 5 календарних днів від дня отримання заявки від замовника.

Передача товару від постачальника замовнику здійснюється за видатково-прибутковою накладною, в якій сторони зазначають найменування товару, що постачається, кількість в одиницях вимірювання, узгоджену ціну товару та загальну вартість партії товару, що постачається. На загальну вартість товару нараховується ПДВ за ставкою, встановленою чинним законодавством України. Разом з видатково-прибутковою накладною постачальник зобов'язується надати замовнику 1 екземпляр товарно-транспортної накладної. Датою поставки товару є дата фактичної передачі товару замовнику, яка зазначена в товарно-транспортній накладній на товар (пункт 5.2 Договору).

Представник замовника при прийнятті товару звіряє відповідність кількості і асортименту товару, вказаних в накладній, кількості і асортименту товару, узгодженій сторонами, розписується за отримання товару та передає постачальнику (при необхідності) доручення на отримання партії товару (пункт 5.8 Договору).

Пунктом 6.1 Договору визначено, що замовник сплачує за товар за цінами, вказаними у специфікації.

Розрахунки за Договором проводяться у безготівковому порядку на рахунок постачальника, вказаний в договорі, в національній валюті України. Замовник здійснює оплату поставленого товару протягом 30 банківських днів з дня поставки на підставі отриманого від постачальника рахунку (пункт 7.1 Договору).

Згідно з пунктом 14.1 Договору цей договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін і діє до 31.12.2018 року в частині поставок товару, а в частині оплати - до його повного виконання.

Як вбачається з матеріалів справи, сторонами було підписано специфікацію № 1 до Договору (а. с. 13), в якій узгоджено поставку наступного товару: комплекта (шарове гніздо креслення з шаровим вкладишем) з високоміцного чавуну з кулястим графітом зміцненого методом аустемперизації (кресленя Р1773.00, Р1774.00), у кількості 3 шт за ціною 48 000,00 грн. без ПДВ за одиницю товару, на загальну суму 172 800,00 грн. з ПДВ.

На виконання умов договору постачальник поставив замовнику товар на загальну суму 172 800,00 грн., що підтверджується: видатковою накладною № 1 від 11.06.2018 року на суму 172 800, 00 грн., підписаною уповноваженим представником відповідача ОСОБА_3 без заперечень та зауважень; довіреністю відповідача № 681 від 12.06.2018 року, виданою на ім'я економіста ОСОБА_3 на отримання товарно-матеріальних цінностей від позивача, а також експрес-накладною № 0 від 11.06.2018 року служби доставки "Нова Пошта", через яку було здійснено поставку товару відповідачеві.

13.06.2018 року позивачем через ТОВ "КСД Ю ЕЙ" на адресу відповідача було направлено рахунок, який останній отримав 14.06.2018 року, на підтвердження чого позивачем надано копії акту приймання-здачі кур'єрських послуг від 30.06.2018 року до договору № 305316 та квитанції кур'єрської служби доставки за № НОМЕР_1 (а. с. 19, 20).

Відповідач, як визначено умовами пункту 7.1 Договору, повинен був оплатити вартість отриманого ним товару за видатковою накладною № 1 від 11.06.2018 року протягом 30 банківських днів з дня поставки товару.

Матеріали справи свідчать, що відповідач у порушення умов договору своїх зобов'язань по оплаті за отриманий товар не виконав, у зв'язку з чим у нього перед позивачем утворилась заборгованість у сумі 172 800,00 грн.

З метою досудового врегулювання спору позивач направив відповідачу претензію № 171 від 18.09.2018 року з вимогою сплатити заборгованість у вказаній сумі, яка залишена останнім без відповіді та задоволення.

Наявні обставини і стали підставою для звернення позивача до суду з цим позовом.

Відповідач факту невиконання зобов'язання по оплаті отриманого ним товару не спростував та не оспорив, доказів погашення суми боргу суду не надав; у відзиві на позовну заяву висловив заперечення лише в частині позовних вимог про стягнення 3 % річних у сумі 1 434.00 грн. з огляду на умови пункту 13.4 Договору.

3.3. Оцінка апеляційним господарським судом доводів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

За змістом статті 173 Господарського кодексу України, господарським-визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (частина 1 статті 509 Цивільного кодексу України).

Господарське зобов'язання виникає, зокрема із господарського договору (стаття 174 Господарського кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно статті 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За приписами статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

У відповідності до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).

Встановивши факт невиконання відповідачем зобов'язань за спірним договором щодо розрахунку за поставлений товар за договором від 11.06.2018 року місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення заборгованості за спірним договором у розмірі 172 800,00 грн.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У разі порушення зобов'язання настають встановлені договором або законом правові наслідки (стаття 611 Цивільного кодексу України).

Учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором (частина 1 статті 216 Господарського кодексу України).

Згідно із статтею 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Відповідно до частини 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (частина 6 статті 231 Господарського кодексу України).

За умовами пункту 10.3 Договору у випадку порушення замовником строків розрахунків за договором замовник сплачує постачальнику пеню у розмірі 0,1 % від несплаченої суми за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі трьох відсотків від несплаченої суми.

Позивач за порушення відповідачем умов Договору щодо оплати товару нарахував та заявив до стягнення з нього пеню в розмірі 0,1 % від несплаченої вартості товару у сумі 17 452,80 грн. за період прострочення оплати товару з 31.07.2018 року по 09.11.2018 року (101 день), штраф у сумі 5 184,00 грн. за прострочення понад 30 днів та, відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України, - 3% річних у сумі 1 434,00 грн. за період з 31.07.2018 року по 09.11.2018 року (101 день).

Правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобовязань врегульовано Законом України "Про відповідальність за порушення грошових зобов'язань", згідно зі статтею першою якого платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що установлюється за згодою сторін.

В той же час, статтею третьою вказаного Закону встановлено, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про часткове задоволення вимог у цій частині позову, оскільки з урахуванням здійсненого судом перерахунку за визначений позивачем період сума пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період нарахування, має становити 17 204,25 грн.

Також, перевіркою наданого позивачем розрахунку суми штрафу в розмірі 5 184,00 грн. було вірно встановлено його обґрунтованість та арифметичну вірність, у зв'язку з чим позовні вимоги в цій частині позову підлягають задоволенню в повному обсязі.

Розглянувши вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних у сумі 1 434,00 грн. за період з 31.07.2018 року по 09.11.2018 року, господарським судом зроблено висновок про їх безпідставність, з огляду на умови пункту 13.4 укладеного сторонами Договору.

Так, відповідно до пункту 13.4 договору сторони домовилися, що прострочені замовником грошові зобов'язання, передбачені даним договором, повинні виконуватись без нарахування індексу інфляції та трьох відсотків річних.

У вказаній частині рішення Господарського суду Дніпропетровської області сторонами не оскаржується.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Відповідно до частин 1, 3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

На підставі статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Твердження відповідача щодо не врахування судом першої інстанції положення договору щодо вирішення спору шляхом переговорів спростовуються доказами, що містяться у матеріалах справи. Крім того, згідно з діючим законодавством у випадку невиконання зобов'язань боржником повністю або частково кредитор не позбавлений права звернутися безпосередньо до суду за захистом порушеного права.

3.4. Висновки апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному рішенні. В зв'язку з чим, рішення місцевого господарського суду у даній справі має бути залишено без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

3.5. Розподіл судових витрат.

Відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на особу, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись статтями 275-282 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.01.2019 року у справі № 904/5242/18 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 11.04.2019 року

Головуючий суддя _________________ І.О. Вечірко

Суддя _________________ В.О. Кузнецов

Суддя _________________ О.В. Чус