ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

08.04.2019

Справа № 910/17731/18

За позовом Підприємства з іноземними інвестиціями “ІТРАКО”

до Державного видавництва “Преса України” Державного управління справами

про стягнення 87338,75 грн.

Суддя Пінчук В.І.

Представники сторін: без виклику сторін

Обставини справи:

Позивач – Підприємство з іноземними інвестиціями “ІТРАКО” звернувся до господарського суду з позовом до відповідача - Державного видавництва “Преса України” Державного управління справами про стягнення 87338,75 грн. у зв’язку із неналежним виконанням договору поставки №УС/ДП-15-86 від 29.12.2015 р. відповідно до вимог Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 04.02.2019 р. відкрите провадження у справі №910/17731/18, враховуючи ціну позову та категорію спору, а також враховуючи відсутність клопотання про розгляд справи з викликом сторін, судом було вирішене питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Також ухвалою були встановлені строки для подання сторонами заяв, клопотань, відзиву та заперечень на відзив.

01.03.2019 р. через канцелярію суду представником відповідача був поданий відзив на позовну заяву.

У вказаному відзиві відповідач проти позовних вимог позивача заперечує та просить суд у задоволені позову відмовити посилаючись на не виникнення у останнього обов’язку щодо оплати поставленого товару з огляду на те, що позивачем до матеріалів справи не додані докази виставлення рахунку-фактури, який до п. 3.2 договору від 29.12.2015 р. є підставою для оплати товару.

Також у вказаному відзиві відповідач зазначає про те, що видаткова накладна № ЦК001816 від 10.05.2018 р., яка додана до матеріалів справи, є неналежно оформленою, оскільки представником позивача не надано доказів того, що товар був отриманий саме уповноваженим представником ДВ "Преса України".

Відповідно до ч. 5 ст. 252 ГПК України справа розглядається без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд –

В С Т А Н О В И В:

29.12.2015 р. між позивачем (постачальником) та відповідачем (покупцем) був укладений договір поставки №УС/ДП-15-86.

Відповідно до умов вказаного договору позивач зобов’язався поставити та передати у власність відповідача товар ( поліграфічні матеріали ), а останній зобов’язався прийняти вказаний товар та оплатити його вартість на умовах даного договору.

Поставка товару здійснюється окремими партіями. Найменування товару, що складає партію, одиниці виміру товару, кількість, ціна та загальна вартість товару вказуються в специфікації на цю партію товару, яка після підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками додається до цього договору і стає його невід'ємною частиною. (п. 1.2 договору поставки)

Згідно положень вказаного договору, за умови відсутності погодженої сторонами на цю партію товару специфікації, накладна про передачу покупцю товару вважається додатком до цього договору за умови оплати та підписання цієї накладної уповноваженою особою покупця.

Зобов’язання постачальника по поставці товару вважаються виконаними з моменту передачі товару покупцеві. Факт поставки товару підтверджується видатковою накладною або товарно-транспортною накладною підписаною повноважними представниками сторін. (п. 4.7 договору)

Згідно п. 3.1 договору № УС/ДП-15-86 від 29.12.2015 р. оплата товару проводиться покупцем у гривнях на розрахунковий рахунок постачальника протягом 14 (чотирнадцяти) календарних днів із дня поставки товару в порядку визначеному умовами договору.

Підставою для оплати є рахунок-фактура, з урахуванням домовленостей визначених пунктом 3.3 цього договору. (п. 3.2 договору від 29.12.2015 р.)

Пунктом 7.1 вказаного договору передбачено, що у випадку порушення покупцем порядку та строків оплати вартості товару, покупець зобов'язаний сплатити постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожний календарний день прострочення.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач посилається на те, що на виконання договору поставки відповідачу 10.05.2018 р. був поставлений товар на загальну суму 83724,00 грн., що підтверджується підписаною між сторонами видатковою накладною №ЦК001816 від 101.05.2018 р.

Як вказує позивач у позовній заяві, відповідач поставлений товар оплатив лише частково у розмірі 13000,00 грн.

Таким чином у відповідача виникла заборгованість перед позивачем за поставку товару у сумі 70724,00 грн.

Натомість, відповідач свої зобов’язання за договором поставки не виконав і поставлений товар не оплатив.

За неналежне виконання відповідачем своїх зобов’язань останньому нараховані пеня в розмірі 14698,96 грн., 3% річних в розмірі 1250,00 грн. та збитки від інфляції в розмірі 665,79 грн.

Суд вважає позовні вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав:

Відповідно до частин 1 та 2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона ( боржник ) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов’язків є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов‘язковим для виконання сторонами.

За договором купівлі – продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. (ст. 655 ЦК України).

Відповідно до ст. 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов’язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов’язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст. 599 ЦК України зобов’язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Порушенням зобов’язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання ( неналежне виконання ). ( ст. 610 ЦК України ).

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). ( ст. 530 ЦК України )

Згідно ст. 193 ГК України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання – відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов’язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. ( ст. 525 ЦК України ).

Оплата зазначеного у видатковій накладній товару підтверджується банківською випискою по рахунку Підприємства з іноземними інвестиціями "Ітрако" (позивача), відповідно до якої відповідачем була здійснена оплата товару на загальну суму 13000,00 грн. трьома платежами від 21.05.2018 р. на суму 5000,00 грн., від 01.06.2018 р. на суму 3000,00 грн. та від 05.06.2018 р. на суму 5000,00 грн.

Крім того, у призначенні платежу зазначено про те, що оплата відбувається згідно договору №УС/ДП-15-86 від 29.12.2015 р. та рахунку №2180 від 10.05.2018 р.

Таким чином, твердження відповідача у відзиві на позовну заяву про те, що у останнього не виник обов’язок з оплати товару у зв’язку із відсутністю рахунку-фактури судом до уваги не приймається, оскільки, як вбачається з банківської виписки, такий рахунок існує і був виставлений відповідачу.

Також, суд вважає безпідставним посилання останнього про відсутність доказів на отримання товару саме уповноваженим представником відповідача, оскільки здійснивши часткову оплату товару за вказаною накладною відповідач підтверджує отримання ним зазначеного у даній накладній товару

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно з ст. 74 ГПК України обов’язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Натомість, представником відповідача не надано належних доказів оплати в повному обсязі поставленого товару.

За таких обставин, суд вважає позовні вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. 129, ст. ст. 232, 233, ст.ст. 236 - 238, ст. 240 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з державного видавництва “Преса України” Державного управління справами (03047, м. Київ, проспект Перемоги, 50, код 05905668) на користь підприємства з іноземними інвестиціями “ІТРАКО” (04080, м. Київ, вул. Вікентія Хвойка, буд. 18/14, корпус 2, код 24930652) 70724 (сімдесят тисяч сімсот двадцять чотири) грн. 00 коп. основного боргу, 1250 (одну тисячу двісті п’ятдесят) грн. 00 коп. – 3% річних, 665 (шістсот шістдесят п’ять) грн. 79 коп. збитків від інфляції, 14698 (чотирнадцять тисяч шістсот дев’яносто вісім) грн. 96 грн. пені та 1762 (одну тисячу сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп. судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до апеляційної інстанції у строки передбачені ст. 256 ГПК України.

Суддя                                                                                           В.І.Пінчук