ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.04.2019м. ДніпроСправа № 904/519/19

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Бєлік В.Г. за участю секретаря судового засідання Єпік А.М.

за позовом Акціонерного товариства "ДніпроАЗОТ", м. Кам'янське, Дніпропетровської області

до Державного підприємства "Український державний науково-дослідний і проектний інститут азотної промисловості і продуктів органічного синтезу", м. Кам'янське, Дніпропетровської області

про стягнення заборгованості та штрафних санкцій у розмірі 107 181,67 грн. за договором № 639/16-17 від 21.12.2015 року на водопостачання та передачу стічних вод.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 10/016-юр від 27.12.2018 року, представник;

від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство "ДніпроАЗОТ" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Державного підприємства "Український державний науково-дослідний і проектний інститут азотної промисловості і продуктів органічного синтезу" заборгованість та штрафні санкції у розмірі 107 181,67 грн. за договором № 639/16-17 від 21.12.2015 року на водопостачання та передачу стічних вод.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за договором № 639/16-17 від 21.12.2015 року на водопостачання та передачу стічних вод, а саме відповідач не повністю сплатив грошові кошти за поставлену питну воду та за водовідведення.

Ухвалою господарського суду від 18.02.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі. Розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження. Призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 12.03.2019 року о 10:40 год.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, витребуваних судом документів не надав, про причини неявки суду не повідомив, що є підставою для відкладення розгляду справи на стадії розгляду справи по суті.

Ухвалою суду від 12.03.2019 відкладено розгляд справи до 02.04.2019 о 10:40год.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, вимоги ухвал суду від 18.02.2019 та 12.03.2019 не виконав, відзив на позов не надав, але був належним чином повідомлений про час і місце судового засідання.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між Публічним акціонерним товариством "ДніпроАЗОТ" (далі-позивач, постачальник) та Державним підприємством "Український державний науково-дослідний і проектний інститут азотної промисловості і продуктів органічного синтезу" (далі-відповідач, абонент) укладений договір на водопостачання та передачу стічних вод № 639/16-17 від 21.12.2015.

Відповідно до п. 2.1. договору постачальник зобов'язується постачати Абоненту питну воду та передавати своєю каналізаційною мережею стічні води Абонента до каналізаційних систем КВП ДМР "Міськводоканал", що здійснює їх очищення і відведення. Водопостачання за цим Договором здійснюється відповідно до п. 3.1. Договору та може обмежуватися (припинятися) Постачальником у встановлених цим Договором випадках.

В силу ст. 712 Цивільного кодексу України, продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Правовідносини, що склалися між сторонами, є правовідносинами поставки, які регулюються нормами законодавства про поставку товару в тому числі параграфом 3 глави 54 Цивільного кодексу України.

Згідно п. 3.1. договору постачальник постачає питну воду за письмовою заявкою Абонента та передає своєю каналізаційною мережею стічні води Абонента до каналізаційних систем КВП ДМР "Міськводоканал", що здійснює їх очищення і відведення, в межах встановленого ліміту:

- питна вода - 2100 м3/рік,

175 м3/місяць,

- стічні води - 2100 м3/рік,

175 м3/місяць.

Позивач умови договору виконав, поставив відповідачу питну воду та передав своєю каналізаційною мережею стічні води відповідача до каналізаційних систем КВП ДМР "Міськводоканал" на загальну суму 44 946,72 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ч.1 ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець, зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Суб'єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч. 1 ст. 193 ГК України).

Згідно п. 4.3. договору відшкодування вартості водовідведення КВП ДМР "Міськводоканал" здійснюється Абонентом - Постачальнику відповідно до діючих на момент оплати тарифів КВП ДМР "Міськводоканал" на підставі Акту відшкодування вартості водовідведення наданого Абоненту Постачальником у поточному розрахунковому періоді. На момент укладення Договору застосовується тариф за 1 м3 послуги з водовідведення КВП ДМР "Міськводоканал" 4,56 грн. без ПДВ.

Відповідно до п. 4.5. договору на підставі показань водолічильника Сторони щомісяця; не пізніше останнього дня розрахункового періоду складають та підписують Акт про водопостачання та передачу стічних вод за такий розрахунковий період, в якому зазначається кількість питної води, відпущеної Постачальником Абоненту в розрахунковому періоді, та кількість стічних вод Абонента, переданих Постачальником своєю каналізаційною мережею до каналізаційних систем КВП ДМР "Міськводоканал" (далі - "Акт про водопостачання"), а також складають та підписують Акт відшкодування вартості водовідведення. Акт про водопостачання та Акт відшкодування вартості водовідведення складаються Постачальником та надаються Абоненту для підписання кожний у двох примірниках, один - для Постачальника, інший - для Абонента. Абонент зобов'язаний негайно після отримання Акту про водопостачання та Акту відшкодування вартості водовідведення розглянути їх, підписати та повернути по одному примірнику Постачальнику. Якщо протягом першого робочого дня після закінчення розрахункового періоду Абонент не підпише Акт про водопостачання та Акт відшкодування вартості водовідведення або не поверне їх підписаними Постачальнику, або не надасть Постачальнику свої мотивовані зауваження, Акт про водопостачання та Акт відшкодування вартості водовідведення вважаються погодженими Сторонами, а зобов'язання Абонента зі здійснення остаточного розрахунку -такими, що настали.

Пунктом 4.6. договору передбачено, що абонент зобов'язується до 10-го (десятого) числа місяця, наступного за розрахунковим, здійснити остаточний розрахунок за відпущену йому у цьому періоді питну воду та відшкодувати вартість водовідведення.

Проте, відповідач не виконав умови спірного договору, не розрахувався за поставлену питну воду та передачу стічних вод, у зв'язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 44 946,72 грн.

Згідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Як визначено у ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За наведеного, є правомірними та підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за постачання питної води та передачі стічних вод у сумі 44 946,72 грн.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

За змістом ст.ст. 549, 551 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або iнше майно, якi боржник повинен передати кредиторовi у разi порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у вiдсотках вiд суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме i нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмiр встановлюється договором або актом цивiльного законодавства.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань", платники грошових коштiв сплачують на користь одержувачiв цих коштiв за прострочку платежу пеню в розмiрi, що встановлюється за згодою сторiн.

Пунктом 4.10. договору встановлено, що у разі порушення Абонентом строку для здійснення остаточного розрахунку за відпущену йому у розрахунковому періоді питну воду та/або відшкодування вартості водовідведення КВП ДМР "Міськводоканал" Абонент сплачує Постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який нараховується пеня, від суми, яка підлягає сплаті, за кожен день прострочення. Сплата пені не звільняє Абонента від виконання зобов'язань, передбачених цим Договором.

За розрахунком позивача, сума пені, заявлена до стягнення за загальний період з 10.02.2016 по 29.01.2019 складає 29 966,72 грн.

Перевіривши розрахунок позивача, судом встановлено, що розрахунок пені відповідає вимогам чинного законодавства, та підлягає до стягнення.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем надано розрахунок 3% річних за період з 10.02.2016 по 29.01.2019 у розмірі 2 971,52 грн. та інфляційних втрат за період з лютого 2016 по грудень 2019 у розмірі 14 313,35 грн.

Перевіривши розрахунок за визначений позивачем період, судом встановлено, що нарахування 3% річних та інфляційних втрат проведено у відповідності до умов договору та вимог чинного законодавства, що є підставою для стягнення суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних в сумах визначених позивачем.

Статтею 536 Цивільного кодексу України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Пунктом 4.12. договору встановлено, що Абонент сплачує Постачальнику проценти за весь період користування чужими грошовими коштами у розмірі облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який нараховуються проценти. При цьому періодом користування чужими грошовими коштами для цілей цього пункту визначається проміжок часу, що починається з першого дня прострочення виконання Абонентом своїх грошових зобов'язань за Договором і закінчується у день повного виконання ним цих зобов'язань. Проценти за користування чужими грошовими коштами нараховуються на суму несвоєчасно виконаних Абонентом грошових зобов'язань за цим Договором.

Позивачем надано розрахунок процентів за користування чужими грошовими коштами за період з 10.02.2016 по 29.01.2019 у розмірі 14 983,36 грн.

Перевіривши розрахунок за визначений позивачем період, судом встановлено, що нарахування процентів за користування чужими грошовими коштами проведено у відповідності до умов договору та вимог чинного законодавства, що є підставою для стягнення суми боргу з урахуванням відсотків за користування чужими грошовими коштами в сумах визначених позивачем.

Згідно ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

На підставі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Виходячи з викладеного, позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства "Український державний науково-дослідний і проектний інститут азотної промисловості і продуктів органічного синтезу" (51909, Дніпропетровська область, м. Кам'янське, вул. С.Х. Горобця, 2, ) на користь Акціонерного товариства "ДніпроАЗОТ" (51909, Дніпропетровська область, м. Кам'янське, вул. С.Х. Горобця, 1, ) - 44 946,72 грн. - основного боргу, 29 966,72 грн. - пені, 2 971,52 грн. - 3% річних, 14 313,35 грн. - інфляційних втрат, 14 983,36 грн. - проценти за користування чужими грошовими коштами та 1 921,00 грн. - витрат по сплаті судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 05.04.2019

Суддя ОСОБА_2