УХВАЛА

10 квітня 2019 року

м. Київ

Справа № 925/1641/17

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Пількова К. М.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Газпостач-Черкаси"

на рішення Господарського суду Черкаської області від 10.07.2018 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 25.02.2019 у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергія України"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Газпостач-Черкаси"

про стягнення 491 714,47 грн пені, інфляційних та 3 % річних,

ВСТАНОВИВ:

01.03.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю "Газпостач-Черкаси" (далі – ТОВ "Газпостач-Черкаси") звернулося з касаційною скаргою на рішення Господарського суду Черкаської області від 10.07.2018 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 25.02.2019 у справі № 925/1641/17.

Проте зазначену касаційну скаргу слід залишити без руху з огляду на таке.

Статтею 290 Господарського процесуального кодексу України (далі – ГПК України) визначено форму і зміст касаційної скарги.

Частиною 1 статті 291 ГПК України передбачено, що особа, яка подає касаційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копії цієї касаційної скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення.

Як вбачається з матеріалів касаційної скарги, скаржник додав до скарги лише копію наказу про призначення керівника ТОВ "Газпостач-Черкаси".

Таким чином, скаржнику необхідно надати суду належні докази на підтвердження направлення Товариству з обмеженою відповідальністю "Енергія України" (далі - ТОВ "Енергія України") копії цієї касаційної скарги і доданих до неї документів, які у нього відсутні, листом з описом вкладення.

Відповідно до пункту 2 частини 4 статті 290 ГПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об’єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено у Законі України "Про судовий збір".

Правові засади справляння судового збору, платників, об’єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено у Законі України "Про судовий збір".

Відповідно до підпункту 1 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру розмір ставки судового збору складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з підпунктом 5 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду; касаційних скарг у справі про банкрутство розмір ставки судового збору складає 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ "Енергія України" звернулося до Господарського суду Черкаської області з позовом до ТОВ "Газпостач-Черкаси" про стягнення 614 830,61 грн, з яких 353 481,05 грн пені, 219 829,48 грн інфляційних втрат, 41 520,08 грн 3% річних, нарахованих на заборгованість за укладеним між сторонами договором купівлі-продажу природного газу № 05/12ППГ від 06.12.2016, у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем грошового зобов'язання щодо своєчасної та повної оплати. Під час розгляду справи в суді першої інстанції ТОВ "Енергія України" подано заяву про уточнення позовних вимог про стягнення з ТОВ "Газпостач-Черкаси" 491 714,47 грн, з яких 354 133,81 грн пені, 95 983,17 грн інфляційних втрат, 41 597,49 грн 3% річних.

Предметом розгляду у справі № 925/1641/17 є стягнення 491 714, 47 грн, тобто, за подання касаційної скарги у цій справі ТОВ "Газпостач-Черкаси" мало сплатити судовий збір у сумі 14 751,44 грн ((491 714,47 грн : 100) * 1,5 %) * 200 %), однак, скаржник не надав доказів сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі, що підтверджується також переліком додатків до касаційної скарги.

Верховний Суд звертає увагу скаржника, що листом Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві № 05-12/1731-6167 від 18.06.2018 повідомлено реквізити рахунку для зарахування до державного бюджету судового збору за розгляд справ Верховним Судом:

- Отримувач коштів: УК у Печерському р-ні/Печерс. р-н/22030102;

- Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897;

- Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП);

- Рахунок отримувача: 6007;

- Код банку отримувача (МФО): 899998;

- Код класифікації доходів бюджету: 22030102 "Судовий збір (Верховний Суд, 055)";

- Символ звітності банку: 207.

Отже, скаржнику необхідно надати суду докази, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі у сумі 14 751,44 грн.

Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 290 ГПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

У поданій касаційній скарзі скаржник вказує на те, що оскаржувані рішення першої та апеляційної інстанцій ухвалені без врахування та ненадання належної оцінки певним обставинам справи та порушенням норм процесуального права, зокрема, частини 3 статті 170 ГПК України. Крім того, скаржник наголошує, що наявні докази у справі на підтвердження ціни позову містять інформацію суперечливого змісту, а питання встановлення правильного розрахунку суми позову можливий лише за умови проведення судово-економічної експертизи. В обґрунтування зазначеного, скаржник посилається на частину 6 статті 232, статті 233 Господарського кодексу України; пункт 6 частини 1 статті 3, частини 2-4 статті 13, частини 1, 2 статті 614, статті 11, 509, 551 Цивільного кодексу України; рішення Конституційного суду України від 02.11.2004 № 15-рп/2004 та від 11.07.2013 № 7-рп/2013; статті 1, 14 Закону України "Про судову експертизу"; статтю 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 № 3477-ІV; рішення Європейського суду з прав людини у справах: "Dombo Beheer B.V. the Netherlands" від 27.10.1993 (п. 33), "Ankerl v. Switzerland" від 23.10.1996 (п. 38), "Дульський проти України" від 01.06.2006 (заява № 61679/00); пункти 2, 5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 № 4 "Про деякі питання практики призначення судової експертизи"; пункт 4.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 № 10 "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів". Однак, суть касаційної скарги зводиться до відхилення судами клопотань скаржника про зменшення розміру пені і про призначення судово-економічної експертизи для обрахування інфляційних втрат та 3% річних, скаржник не зазначає, у чому саме полягає порушення або неправильне застосування зазначених норм права судами першої та апеляційної інстанцій і яким чином це вплинуло на прийняття зазначених судових актів.

Таким чином, ТОВ "Газпостач-Черкаси" необхідно обґрунтувати в чому, на його думку, полягало порушення або неправильне застосування зазначених норм матеріального права чи порушення норм процесуального права судами першої та апеляційної інстанцій під час ухвалення оскаржуваних рішень.

Враховуючи викладене, касаційна скарга підлягає залишенню без руху на підставі частини 2 статті 292 ГПК України.

Керуючись статтями 234, 235, 292 Господарського процесуального кодексу України, Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Газпостач-Черкаси" на рішення Господарського суду Черкаської області від 10.07.2018 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 25.02.2019 у справі №925/1641/17 залишити без руху та надати скаржнику строк для усунення недоліків до 26.04.2019.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя                                         К. М. Пільков