ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" березня 2019 р. Справа№ 925/1325/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Остапенка О.М.

суддів: Грека Б.М.

Отрюха Б.В.

за участю секретаря судового засідання: Титарєвій Г.І.

у присутності представників сторін:

від кредитора: Юревич С.В. - довіреність №6387/23-00-10-0116 від 19.02.19

від боржника: не з'явились

розглянувши апеляційну скаргу Головного управляння ДФС у Черкаській області на ухвалу господарського суду Черкаської області від 22.01.2019 року

у справі № 925/1325/18 (суддя Скиба Г.М.)

за заявою Головного управління ДФС у Черкаській області

до Приватного підприємства "ІТС "Ровер"

про відкриття провадження у справі про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського Черкаської області від 22.01.2019 року у справі №925/1325/18 відмовлено ГУ ДФС у Черкаській області у відкритті провадження у справі про банкрутство ПП "ІТС "Ровер".

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою місцевого господарського суду, ГУ ДФС у Черкаській області звернулось до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Черкаської області від 22.01.2019 року у справі № 925/1325/18 та прийняти нове рішення, яким задовольнити заяву ГУ ДФС у Черкаській області в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями зазначену апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Остапенко О.М., судді: Отрюх Б.В., Сотніков С.В.

Ухвалою суду від 11.02.2019 року вищевказаною колегією суддів відкрито апеляційне провадження за апеляційною ГУ ДФС у Черкаській області на ухвалу господарського суду Черкаської області від 22.01.2019 року у справі №925/1325/18, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до розгляду на 14.03.2019 року за участю повноважних представників учасників провадження у справі.

Ухвалою суду від 14.03.2019 року відкладено розгляд справи на 28.03.2019 року на підставі ст. 216 ГПК України.

У зв'язку з перебуванням судді Сотнікова С.В. у відпустці, витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.03.2019 року для розгляду справи № 925/1325/18 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Остапенко О.М.,судді: Отрюх Б.В., Грек Б.М.

Ухвалою суду від 28.03.2019 року вищевказаною колегією суддів прийнято до провадження справу № 925/1325/18 за апеляційною скаргою ГУ ДФС у Черкаській області на ухвалу господарського суду Черкаської області від 22.01.2019 року.

В судове засідання 28.03.2019 року з'явився представник скаржника, вимоги апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити, скасувати ухвалу господарського суду Черкаської області від 22.01.2019 року у справі №925/1325/18 та прийняти нове рішення, яким задовольнити заяву ГУ ДФС у Черкаській області в повному обсязі.

Представники боржника в судове засідання вдруге не з'явились, причини неявки суд не повідомили. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи не направляли.

Згідно ч. 12 ст. 270 ГПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

За викладених обставин, оскільки явка учасників сторін обов'язковою не визнавалась, матеріалів справи достатньо для розгляду апеляційної скарги по суті, враховуючи належне повідомлення учасників провадження у справі про судове засідання, за відсутності клопотань з їх боку, беручи до уваги те, що відкладення є правом суду, а не обов'язком, з метою безпідставного затягування розгляду справи колегія суддів вважає за можливе розглянути справу у відсутність представників боржника, за наявними у ній матеріалами.

28.03.2019 року оголошено вступну та резолютивну частини постанови Північного апеляційного господарського суду у даній справі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства та заслухавши пояснення представника ініціюючого кредитора, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала господарського суду Черкаської області від 22.01.2019 року у даній справі - скасуванню, виходячи з наступного.

Згідно зі статтею 270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закону про банкрутство).

Як вбачається з матеріалів справи, у грудні 2018 року до господарського суду Черкаської області надійшла заява ГУ ДФС у Черкаській області про відкриття провадження у справі про банкрутство ПП "ІТС "Ровер"

В обґрунтування поданої заяви кредитор посилається на наявність безспірних грошових вимог до боржника у сумі 6 744 506,00 грн., який виник згідно податкової декларації платника з податку на додану вартість за листопад 2016 року по строку сплати 31.12.2016р. та підтверджується рішенням про стягнення готівки у рахунок погашення податкового боргу платника податків від 02.07.2018 року №27905/23-00-17-02-019.

За твердженням заявника, боржник за податковою адресою відсутній, не має відкритих розрахункових рахунків у банках, а також майнових активів та дебіторської заборгованості, на яке може бути звернуто стягнення, а з моменту прийняття відповідного рішення ДФС від 02.07.2018 року №27905/23-00-17-02-019 минуло більше трьох місяців, що у сукупності свідчить про наявність підстав для порушення відносно такого боржника справи про банкрутство.

Разом з тим, за наслідками розгляду поданої ГУ ДФС у Черкаській області заяви у підготовчому засіданні ухвалою господарського Черкаської області від 22.01.2019 року у справі № 925/1325/18 відмовлено у відкритті провадження у справі про банкрутство ПП "ІТС "Ровер".

Приймаючи оскаржувану ухвалу, місцевий господарський суд виходив з того, що ініціюючий кредитор не навів підстав в повному об'ємі для визнання його вимог безспірними у зв'язку із відсутністю судового рішення про стягнення боргу податкового боргу з боржника.

Переглядаючи в апеляційному порядку законність винесення оскаржуваної ухвали, колегія суддів вбачає підстави для її скасування з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону про банкрутство перевірка обґрунтованості вимог заявника, а також з'ясування наявності підстав для відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство здійснюються господарським судом у підготовчому засіданні, яке проводиться в порядку, передбаченому цим Законом.

Частинами 2 та 3 ст. 16 Закону про банкрутство визначено, що у підготовчому засіданні господарський суд розглядає подані документи, заслуховує пояснення сторін, оцінює обґрунтованість заперечень боржника, а також вирішує інші питання, пов'язані з розглядом справи. Якщо справа порушується за заявою кредитора, господарський суд перевіряє обґрунтованість його вимог, їх безспірність, вжиття заходів щодо примусового стягнення за цими вимогами в порядку виконавчого провадження.

Згідно з ч. 6 ст. 16 Закону про банкрутство за наслідками розгляду заяви про порушення справи про банкрутство та відзиву боржника господарський суд виносить ухвалу про: відкриття провадження у справі про банкрутство; відмову у відкритті провадження у справі про банкрутство.

Частиною 7 статті 16 Закону про банкрутство визначено підстави за якими суд відмовляє у відкритті провадження у справі про банкрутство, зокрема, якщо заявником не доведено наявності підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство; відсутня хоча б одна з підстав, передбачених частиною третьою статті 10 цього Закону.

Частиною 2 ст. 10 Закону про банкрутство встановлено, що право на звернення до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство мають боржник, кредитор.

З 01.01.2017 року Державні податкові інспекції здійснюють виключно функції обслуговування платників податків.

Відповідно до п.14.1.175 ст.14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Податковий борг у ПП "ІТС "Ровер" в сумі 6 744 506,00 грн. виник згідно податкової декларації платника з податку на додану вартість за листопад 2016 року по строку сплати 31.12.2016 року.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 10 Закону про банкрутство безспірні вимоги кредиторів - грошові вимоги кредиторів, підтверджені судовим рішенням, яке набрало чинності, та постановою про відкриття виконавчого провадження, згідно з яким відповідно до законодавства здійснюється списання коштів з рахунків боржника. До складу цих вимог, у тому числі щодо сплати податків, зборів (обов'язкових платежів), не включається неустойка (штраф, пеня), а також інші фінансові санкції.

Таким чином, Закон про банкрутство встановлює, що справа про банкрутство може бути порушена господарським судом, якщо:

- вимоги кредиторів загалом складають не менше ніж 300 мінімальних розмірів заробітних плат, які не були задоволені платником податків (боржником) протягом 3-х місяців після встановленого строку для їх погашення;

- грошові вимоги підтверджені рішенням суду, яке набрало чинності, щодо наявності у платника податків (боржника) податкового боргу.

Водночас у зв'язку з змінами чинного законодавства, внесено додаткові способи погашення податкового боргу, як на підставі рішення суду так і без звернення до суду.

Так, відповідно до Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо удосконалення адміністрування податку на додану вартість» 16 липня 2015 року, N 643-VIII абзац перший пункту 95.3 статті 95 після слів "обслуговуючих такого платника податків" доповнено словами "та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів", абзац четвертий пункту 87.1 статті 87 доповнено реченнями такого змісту: "Для погашення такого податкового боргу за рахунок коштів на рахунку платника податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість центральний орган виконавчої влади, що реалізує податкову і митну політику, за умови наявності підстав, передбачених статтею 95 цього Кодексу, надсилає органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, у якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр, у якому зазначаються найменування платника, податковий та індивідуальний податковий номер платника та сума податкового боргу, що підлягає перерахуванню до бюджету. Порядок формування та надсилання органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, такого реєстру визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної податкової і митної політики".

Тобто законом додано спосіб стягнення податкового боргу на підставі рішення суду, проте механізм його виконання не передбачає застосування Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 N 22, тобто без виставлення інкасових доручень, оскільки здійснюється автоматичне списання коштів на підставі реєстрів, а контролюючий орган має доступ до інформації про рух коштів на казначейському рахунку.

Виходячи з приписів ст.87, 95, 200, 200-1 Податкового кодексу України, частини третьої статті 10, частини сьомої статті 11 Закону-4212, доказами в підтвердження безспірності грошових вимог ініціюючого кредитора - органу доходів і зборів, є рішення суду про стягнення грошових коштів у рахунок погашення податкового боргу, що набрало законної сили, докази вжиття відповідних заходів до отримання відповідної заборгованості за процедурою, визначеною Податковим кодексом України, а також відсутність фактів автоматичного списання коштів рахунку боржника у системі електронного адміністрування податку на додану вартість (оскільки інші рахунки відсутні).

Постанова органу державної виконавчої служби про відкриття виконавчого провадження у такому випадку до заяви органу доходів і зборів про відкриття провадження у справі про банкрутство не додається, оскільки списання коштів з рахунків боржника здійснюється відповідно до умов і порядку, визначених Податковим кодексом України, а не Законом України "Про виконавче провадження".

Перебіг трьохмісячного строку, визначеного частиною 3 статті 10 Закону-4212, починається з моменту набрання законної сили судовим рішенням про стягнення боргу з ПДВ.

В подальшому, Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» 21 грудня 2016 року, N 1797-VIII пункт 95.5 доповнено абзацами другим - шостим такого змісту: "У разі якщо податковий борг виник у результаті несплати грошового зобов'язання та/або пені, визначених платником податків у податковій декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу в установлені цим Кодексом строки, стягнення коштів за рахунок готівки, що належить такому платнику податків, та/або коштів з рахунків такого платника у банках здійснюється за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу без звернення до суду, за умови якщо такий податковий борг перевищує 5 мільйонів гривень та не сплачується протягом 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку його сплати, та відсутні зобов'язання держави щодо повернення такому платнику податків помилково та/або надміру сплачених ним грошових зобов'язань.

У таких випадках:

- рішення про стягнення коштів з рахунків такого платника податків у банках є вимогою стягувана до боржника, що підлягає негайному та обов'язковому виконанню шляхом ініціювання переказу у платіжній системі за правилами відповідної платіжної системи;

- рішення про стягнення готівкових коштів вручається такому платнику податків і є підставою для стягнення.

Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України".

Таким чином введено спосіб стягнення податкового боргу без рішення суду та інкасових доручень.

Водночас акт про вилучення готівки за своєю правовою дією є аналогічним інкасовому дорученню.

Таким чином стягнення боргу у відповідності п 95.3 Податкового кодексу стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини та стягнення боргу та відповідно до п. 95.5 ст.95 Податкового кодексу у разі якщо податковий борг виник у результаті несплати грошового зобов'язання та/або пені, визначених платником податків у податковій декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу в установлені цим Кодексом строки, стягнення коштів за рахунок готівки, що належить такому платнику податків, та/або коштів з рахунків такого платника у банках здійснюється за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу без звернення до суду, за умови якщо такий податковий борг перевищує 5 мільйонів гривень та не сплачується протягом 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку його сплати, та відсутні зобов'язання держави щодо повернення такому платнику податків помилково та/або надміру сплачених ним грошових зобов'язань.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що в даному випадку контролюючий орган на підтвердження безспірності вимог може не надавати документи, викладені в законі, з підстав того, що рішення керівника та акт вилучення готівки в даному випадку є аналогічними за своєю правовою природою до рішення суду, оскільки на підставі рішення керівника здійснюється безспірне списання коштів на рахунку та вилучення готівкових коштів.

У відповідності до ст. 69 Податкового кодексу України банки та інші фінансові установи відкривають поточні та інші рахунки платникам податків - юридичним особам (резидентам і нерезидентам) незалежно від організаційно-правової форми, відокремленим підрозділам та представництвам юридичних осіб, для яких законом установлені особливості їх державної реєстрації та які не включаються до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, фізичним особам, які провадять незалежну професійну діяльність, за наявності документів, виданих контролюючими органами, що підтверджують взяття їх на облік у таких органах, або виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (для осіб, взяття на облік яких у контролюючих органах здійснюється на підставі відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, наданих державним реєстратором згідно із Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань") чи інформації з цього реєстру, отриманої банком відповідно до закону, із зазначенням даних про взяття на облік в контролюючих органах як платника податків.

Банки та інші фінансові установи зобов'язані надіслати повідомлення про відкриття або закриття рахунка платника податків - юридичної особи, у тому числі відкритого через його відокремлені підрозділи, чи самозайнятої фізичної особи до контролюючого органу, в якому обліковується платник податків, у день відкриття/закриття рахунка.

У разі відкриття або закриття рахунка платника податків - банку, у тому числі відкритого через його відокремлені підрозділи, повідомлення надсилається в порядку, визначеному цим пунктом, лише в разі відкриття або закриття кореспондентського рахунка.

У разі відкриття або закриття власного кореспондентського рахунка банки зобов'язані надіслати повідомлення до контролюючого органу, в якому обліковуються, в строки, визначені цим пунктом.

Так, згідно облікових даних контролюючого органу, що підтверджується довідкою від 10.12.2018 року №1859/23-00-50-17-019 про наявність рахунків у банках, у ПП "ІТС "Ровер" відсутні діючі розрахункові рахунки, відкриті в банківських установах.

Відповідно до п. 2 Постанови КМУ №1244 від 29 грудня 2010 р. «Деякі питання реалізації статті 95 Податкового кодексу України» у випадку, передбаченому пунктом 95.5 статті 95 Податкового кодексу України, стягнення коштів за рахунок готівки, що належить платнику податків, здійснюється за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу без звернення до суду, яке видається за формою згідно з додатком.

На виконання наведених норм контролюючим органом прийнято рішення про стягнення готівки у рахунок погашення податкового боргу платника податків №27905/23-00-17-02-019 від 02.07.2018 року., яке направлено платнику податків у відповідності ст. 42 Податкового кодексу України рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Відповідно до п. 5 Постанови КМУ №1244 від 29 грудня 2010 р. «Деякі питання реалізації статті 95 Податкового кодексу України» за результатами вилучення готівки складається акт.

На виконання вказаних норм посадовими особами здійснено вихід за податковою адресою платника та складено акт про неможливість вилучення готівки №1/23-00-17-02-031 від 20.08.2018 року.

У зв'язку з відсутністю підприємства за податковою адресою, складено акт №4/23-00-17-02-030 від 20.08.2018 року, направлено запит на встановлення місцезнаходження платника № 1173/23-00-17-02-022 та отримано довідку про відсутність платника за податковою адресою.

Безспірність вимог до ПП "ІТС "Ровер" підтверджена рішенням про стягнення готівки у рахунок погашення податкового боргу платника податків №27905/23-00-17-02-019 від 02.07.2018 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 Закону про банкрутство справа про банкрутство порушується господарським судом, якщо безспірні вимоги кредитора (кредиторів) до боржника сукупно становлять не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати, які не були задоволені боржником протягом трьох місяців після встановленого для їх погашення строку, якщо інше не передбачено цим Законом.

Перебіг трьохмісячного строку, визначеного ч. 3 ст. 10 Закону про банкрутство, починається з моменту складення акту про неможливість вилучення готівки №1/23-00-17-02-031 від 20.08.2018 року.

Судом встановлено, що з моменту прийняття рішення ДФС про стягнення готівки та складення акту про неможливість вилучення готівки минуло більше трьох місяців. Доказів про те, що протягом цього періоду було виконано рішення та відповідно боржником сплачено кошти суду не надано.

Крім того, згідно ч. 7 ст. 11 Закону про банкрутство, до заяви кредитора - органу доходів і зборів чи інших органів, які здійснюють контроль за правильністю та своєчасністю справляння податків і зборів (обов'язкових платежів), страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, додаються докази вжиття заходів до отримання відповідної заборгованості у встановленому законодавством порядку.

Водночас спеціальним податковим законодавством, окрім стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, передбачено й інші заходи погашення податкового боргу за рахунок майна боржника (на підставі відповідного судового рішення), а саме: продаж майна платника податків, яке перебуває у податковій заставі; стягнення готівкових коштів; стягнення дебіторської заборгованості платника податків.

При цьому, передбачений законодавством широкий арсенал відповідних заходів надає органу доходів і зборів, наряду з заставними кредиторами, пріоритет в отриманні задоволення своїх грошових вимог перед іншими кредиторами боржника.

Щодо стягнення дебіторської заборгованості, то необхідно зазначити, що контролюючий орган відповідно до ст. 19 Конституції України зобов'язаний діяти в межах та спосіб передбачений чинним законодавством, водночас п. 95.22 ст. 95 Податкового кодексу України визначає, що контролюючий орган звертається до суду щодо стягнення з дебіторів платника податку, що має податковий борг, сум дебіторської заборгованості, строк погашення якої настав та право вимоги якої переведено на контролюючі органи, у рахунок погашення податкового боргу такого платника податків. Сума коштів, що надходить у результаті стягнення дебіторської заборгованості, в повному обсязі (але в межах суми податкового боргу) зараховується до відповідного бюджету чи державного цільового фонду в рахунок погашення податкового боргу платника податків. Сума дебіторської заборгованості, що стягнута понад суму податкового боргу, передається у розпорядження платника податку.

Однак, платником податків не надаваласть інформація про наявну дебіторську заборгованість та не здійснювалось переведення права вимоги на таку заборгованість.

Крім того слід зазначити, що відповідно ст. 70 Податкового кодексу України органи державної реєстрації актів цивільного стану, органи внутрішніх справ, органи, що здійснюють реєстрацію фізичних осіб, зобов'язані подавати відповідним контролюючим органам інформацію щодо зміни даних, які включаються до облікової картки фізичної особи - платника податків, щомісяця, але не пізніше 10 числа наступного місяця.

Як пояснив представник скаржника в судовому засіданні, відповідно інформації органів державної реєстрації актів цивільного стану керівник, головний бухгалтер, підписант та засновник ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, код РНОКПП НОМЕР_1 має ознаку закритий по смерті.

Таким чином, особа, що має право підпису для вчинення юридично значимих дій відсутня, що унеможливлює переведення права вимоги дебіторської заборгованості та погашення податкового боргу іншим шляхом.

Водночас, судом першої інстанції також залишено поза увагою, що платник податків відповідно до інформації з єдиного державного реєстру прав на нерухоме майно та їх обтяжень №152131071 від 079.01.2019 року не має зареєстрованих прав на нерухоме майно.

Відповідно до відповіді на запит Головне управління Держспоживслужби №т-107 від 27.02.2018 року сільського господарська техніка за боржником не зареєстрована. Транспортні засоби згідно інформації з АІС ДАІ 2000 наданої листом №3123/41-418 від 03.03.2018 року.

Відносно платника складено акт опису майна №139/23-00-17-02-025 від 03.04.2018 року, та підтверджено відсутність на день складання акта майна, що може бути описане в податкову заставу.

Відповідно до ст. 89 Податкового кодексу у разі якщо на момент складення акта опису майно відсутнє або його балансова вартість менша від суми податкового боргу, право податкової застави поширюється на інше майно, на яке платник податків набуде право власності у майбутньому до погашення податкового боргу в повному обсязі.

Платник податків зобов'язаний не пізніше робочого дня, наступного за днем набуття права власності на будь-яке майно, повідомити контролюючий орган про наявність такого майна. Контролюючий орган зобов'язаний протягом трьох робочих днів з дня отримання зазначеного повідомлення прийняти рішення щодо включення такого майна до акта опису майна, на яке поширюється право податкової застави та балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, або відмовити платнику податків у включенні такого майна до акта опису.

Проте жодних повідомлень про набуття права власності на майно від платника не надходило.

Відтак, активи на які може бути звернено стягнення боргу у платника відсутні.

Таким чином, оскільки джерел для погашення боргу платник не має, а інших заходів стягнення вжити неможливо в зв'язку з відсутністю активів, відкритих банківських рахунків, казначейських рахунків для сплати ПДВ та дебіторської заборгованості, колегія суддів дійшла висновку, що контролюючим органом вжито всіх можливих заходів та дотримано трьохмісячний строк для визначення безспірності вимог, з огляду на що наявні підстави для відкриття провадження у справі про банкрутство боржника - ПП "ІТС "Ровер".

Керуючись статтями 255, 269, 270, 271, 273, 275, 277, 281-284 ГПК України та Законом України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Головного управляння ДФС у Черкаській області на ухвалу господарського суду Черкаської області від 22.01.2019 року у справі №925/1325/18 задовольнити.

2. Ухвалу господарського суду Черкаської області від 22.01.2019 року у справі №925/1325/18 скасувати.

3. Справу №925/1325/18 направити до господарського суду Черкаської області для вчинення дій, передбачених статтею 16 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

4. Копію постанови суду надіслати учасникам провадження у справі.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку.

Повний текст постанови підписано 08.04.2019 року.

Головуючий суддя О.М. Остапенко

Судді Б.М. Грек

Б.В. Отрюх