ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про забезпечення позову

10 квітня 2019 року Справа 923/273/19

Господарський суд Херсонської області у складі судді Остапенко Т.А., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Теулос» про забезпечення позову (вх. № 647/19 від 09.04.2019), у справі:

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Теулос», місцезнаходження: 03061, м. Київ, вул. Шепелєва Миколи, 5, ідентифікаційний код юридичної особи: 42611246

до: відповідача-1: Приватного підприємства «Приватне орендне підприємство «Чонгар», 75570, Херсонська обл., Генічеський р-н, с. Чонгар, вул. Гагаріна, б/н, ідентифікаційний код юридичної особи: 30874762

відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю «Генічеські лани», місцезнаходження: 73000, м. Херсон, вул. Робоча, 78, ідентифікаційний код юридичної особи: 42899680

відповідача-3: Державного реєстратора Херсонської міської ради Херсонської області Бондаренка Дмитра Олександровича, місцезнаходження: 73000, м. Херсон, пр. Ушакова, 37

про визнання недійсним рішення учасника, визнання недійсним договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі, визнання права власності на частку у статутному капіталі, скасування реєстраційної дії

в с т а н о в и в:

09.04.2019 до Господарського суду Херсонської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Теулос» до Приватного підприємства «Приватне орендне підприємство «Чонгар», Товариства з обмеженою відповідальністю «Генічеські лани», Державного реєстратора Херсонської міської ради Бондаренка Дмитра Олександровича із вимогами про:

- визнання недійсним з моменту прийняття рішення №2/03 учасника Приватного підприємства «Приватне орендне підприємство «Чонгар» від 25.03.2019;

- визнання недійсним з моменту укладання договору купівлі-продажу № 1 частки у статутному капіталі Приватного підприємства «Приватне орендне підприємство «Чонгар» від 25.03.2019, укладеного між ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Генічеські лани»;

- визнання за Товариством з обмеженою відповідальністю «Теулос» права власності на частку 100 %, що становить 1000 грн. у статутному капіталі Приватного підприємства «Приватне орендне підприємство «Чонгар»;

- скасування реєстраційної дії, вчиненої державним реєстратором Херсонської міської ради Херсонської області Бондаренком Дмитром Олександровичем за № 8000323 від 25.03.2019 «Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи», зміна складу або інформації про засновників.

Позовні вимоги, на підставі ст. 167 ГК України, ст. ст. 202, 203, 215, 317, 328, 392 ЦК України, обґрунтовані порушенням корпоративних прав Товариства з обмеженою відповідальністю «Теулос», яке стверджує, що є законним власником частки у статутному капіталі Приватного підприємство «Приватне орендне підприємство «Чонгар» у розмірі 100%, на підставі договору купівлі-продажу прав власника (засновника) від 01.02.2019, і яка вибула з їх володіння без їх відома, волевиявлення та всупереч вимогам закону, на підставі оспорюваного договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі № 1 від 25.03.2019. Стверджуючи про недійсність договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі № 1 від 25.03.2019, вказує про недійсність рішення № 2/03 учасника Приватного підприємства «Приватне орендне підприємство «Чонгар» від 25.03.2019, як таке, що суперечить нормам чинного законодавства, оскільки прийнято учасником, який на момент його прийняття учасником товариства не був. З цих підстав, як похідну заявлено вимогу про скасування реєстраційних дії державного реєстратора, пов'язані із зміною складу та інформацією про засновників. Оскільки, вчиненням дій з відчуження частки у статутному капіталі відповідачами-1, -2 та ОСОБА_2 не визнається право власності ТОВ «Теулос» на цю частку, останнім заявлено вимогу про визнання на неї права власності.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.04.2019, справу розподілено судді Остапенко Т.А.

Одночасно із позовною заявою Товариством з обмеженою відповідальність «Теулос» подано заяву про забезпечення позову, яка передана судді відповідно до витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 09.04.2019.

У заяві про забезпечення позову заявник просить:

- накласти арешт на частку у статутному капіталі Приватного підприємства «Приватне орендне підприємство «Чонгар» у розмірі 1000,00 грн., що складає 100 % статутного капіталу Приватного підприємства «Приватне орендне підприємство «Чонгар»;

- заборонити державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, які уповноважені, відповідно до законодавства України, проводити реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, в тому числі, нотаріусам, іншим акредитованим особам, посадовим особам, які уповноважені здійснювати реєстраційні дії або проводити зміни в будь-який інший спосіб в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, проводити будь-які реєстраційні дії або проводити зміни в будь-який інший спосіб відносно Приватного підприємства «Приватне орендне підприємство «Чонгар», у тому числі щодо зміни складу учасників, керівника, уповноважених осіб, місцезнаходження юридичної особи, зокрема внесення змін до установчих документів, перереєстрацію, реорганізацію будь-яким шляхом, реєстрацію припинення діяльності, проводити передачу реєстраційної справи Приватного підприємства «Приватне орендне підприємство «Чонгар», а також вносити інші зміни до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та заборонити реєстрацію будь-яких змін інших відомостей.

В обґрунтування необхідності забезпечення позову у обрані способи, заявник зазначає, що з урахуванням фактів, які стали підставою для звернення до суду із цим позовом, а саме, протиправного позбавлення ТОВ «Теулос» права власності на частку у статутному капіталі Приватного підприємства «Приватне орендне підприємство «Чонгар», у нього наявні обґрунтовані побоювання щодо подальшого протиправного відчуження частки у статутному капіталі Приватного підприємства «Приватне орендне підприємство «Чонгар» у розмірі 100 % у статутному капіталі підприємства на користь третіх, пов'язаних із ОСОБА_3 та ТОВ «Генічеські лани», осіб, проведення державної реєстрації зміни власника частки, прийняття інших рішень учасника Приватного підприємства «Приватне орендне підприємство «Чонгар», в тому числі щодо зміни місцезнаходження підприємства, відчуження рухомого та нерухомого майна, що належить Приватному підприємству «Приватне орендне підприємство «Чонгар».

Зазначене, за твердженням заявника, у разі задоволення позову, призведе до неможливості виконання рішення суду, унеможливить ефективний захист та відповідно позбавить можливості поновити порушені корпоративні права.

Дослідивши матеріали позову, подану заяву та додані до неї матеріали, суд зазначає наступне.

За змістом ч. 1 ст. 136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити заходи забезпечення позову за переліком, який наведений в ч. 1 ст. 137 цього ж Кодексу, зокрема, шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб (п. 1 ч. 1 ст. 137 ГПК України); заборони іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов'язання (п. 4 ч. 1 ст. 137 ГПК України).

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (ч. 2 ст. 136 ГПК України).

Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково (ч. 5 ст. 140 ГПК України).

Забезпечення позову є засобом, що призначений гарантувати виконання майбутнього рішення господарського суду. Інститут забезпечення позову передбачає можливість захисту особою порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (Рішення Конституційного Суду України від 31.05.2011р. №4-рп/2011). Окрім того інститут забезпечення позову сприяє виконанню рішень суду і гарантує можливість реалізації кожним конституційного права на судовий захист, встановленого ст.55 Конституції України (Рішення Конституційного Суду України від 16.06.2011р. №5-рп/2011).

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд здійснює оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд керується тим, що у випадку задоволення позову, судове рішення має бути реалізованим, позаяк це рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012).

Рішення суду безумовно має бути виконаним і що його невиконання загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 № 11-рп/2012).

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини, право на суд, захищене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі Конвенція), було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов'язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін ( п. 40 рішення у справі «Горнсбі проти Греції» від 19 березня 1997 року).

Із урахуванням цього, будь-яке можливе забезпечення позову, у випадку найменшої загрози його невиконання, є виправданим, якщо занижує поріг легітимного сподівання особи на захист свого порушеного права, і є законним, необхідним та збалансованим із правами усіх сторін спору.

Так, позовні вимоги направлені на захист порушених корпоративних прав ТОВ «Теулос», від незаконний дій відповідачів, що пов'язані із відчуженням, належної йому, за його твердженням, частки у статутному капіталі Приватного підприємства «Приватне орендне підприємство «Чонгар» у розмірі 100 %.

Оскільки позовні вимоги ТОВ «Теулос» фактично носять немайновий характер, судове рішення у разі задоволення яких не вимагатиме примусового виконання, таким чином, в даному випадку, така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, не підлягає дослідженню, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При цьому в таких спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду. Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі суддів об'єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18, постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 09.11.2018 у справі № 915/508/18, яку суд відповідно до приписів, наведених у ч. 4 ст. 236 ГПК України має враховувати при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

За змістом статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визначені в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31.07.2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії, у рішенні від 17.07.2008, Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов'язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Суд зазначає, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 74 ГПК України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Обов'язок із доказування необхідно розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Під час вирішення питання про наявність підстав для забезпечення позову, обов'язок по доведенню та обґрунтуванню наявності очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, обґрунтованості та невідвертості додаткових зусиль і витрат у майбутньому, покладається саме на позивача.

Оцінивши обґрунтованість обставин зазначених в заяві про забезпечення позову, достатність, належність та допустимість доказів на їх підтвердження, зв'язок між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовних вимог, оцінивши співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, враховуючи ймовірність ускладнення поновлення прав позивача суд дійшов висновку про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову у способи, передбачені п. п. 1, 4 ст. 137 ГПК України, оскільки невжиття зазначених заходів забезпечення позову може істотно ускладнити ефективний захист та поновлення порушених корпоративних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

З огляду на предмет заявленого позову, зокрема, визнання недійсним договору купівлі-продажу № 1 частки у статутному капіталі Приватного підприємства «Приватне орендне підприємство «Чонгар» від 25.03.2019, укладеного між ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Генічеські лани», визнання недійсним рішення №2/03 учасника Приватного підприємства «Приватне орендне підприємство «Чонгар» від 25.03.2019, скасування реєстраційної дії, вчиненої державним реєстратором Херсонської міської ради Херсонської області Бондаренком Дмитром Олександровичем за № 8000323 від 25.03.2019 «Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи», зміна складу або інформації про засновників, враховуючи факт вчинення дій з відчуження ОСОБА_2 на користь Відповідача-2 спірної частки після скасування Департаментом державної реєстрації Міністерства юстиції України реєстраційної дії, проведеної 08.02.2019 р., якою внесено зміни до відомостей про юридичну особу ПП «Приватне орендне підприємство «Чонгар» щодо єдиного учасника - Позивача із часткою у розмірі 100% статутного капіталу підприємства, підставним є забезпечення даного позову, оскільки в разі продажу спірної частки Відповідачем-2, Позивач не зможе захистити свої права в межах даного судового провадження без нових звернень до суду.

Водночас, вимога заявника в частині заборони державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, які уповноважені, відповідно до законодавства України, проводити реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, в тому числі, нотаріусам, іншим акредитованим особам, посадовим особам, які уповноважені здійснювати реєстраційні дії або проводити зміни в будь-який інший спосіб в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, проводити будь-які реєстраційні дії або проводити зміни в будь-який інший спосіб відносно Приватного підприємства «Приватне орендне підприємство «Чонгар», задоволенню не підлягають, оскільки вжиття заходів у такий спосіб, без визначення конкретних дій, які слід заборонити вчиняти, прямо заборонено положеннями п. 4 ч. 5 ст. 137 ГПК України.

Так, за змістом наведеної норми, не допускається забезпечення позову у спорах, що виникають з корпоративних відносин, шляхом заборони здійснювати органам державної влади, органам місцевого самоврядування, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб покладені на них згідно із законодавством владні повноваження, крім заборони приймати конкретні визначені судом рішення, вчиняти конкретні дії, що прямо стосуються предмета спору.

Таким чином, заява ТОВ «Теулос» підлягає частковому задоволенню.

Вжиття заявлених позивачем заходів до забезпечення позову не порушить прав та охоронюваних законом інтересів третіх осіб, а лише запровадить тимчасові обмеження, існування яких дозволить створити належні умови для ефективного захисту і поновлення порушених прав позивача. Суд також зазначає, що при розгляді заяв про забезпечення позову не вирішується питання про законність або обґрунтованість позовних вимог по суті.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 136, 137, 138-140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Теулос» про забезпечення позову (вх. № 647/19 від 09.04.2019) - задовольнити частково.

2. Накласти арешт на частку у статутному капіталі Приватного підприємства «Приватне орендне підприємство «Чонгар» (ідентифікаційний код юридичної особи: 30874762) у розмірі 1000,00 грн., що складає 100 % статутного капіталу Приватного підприємства «Приватне орендне підприємство «Чонгар».

3. Заборонити державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, які уповноважені, відповідно до законодавства України, проводити реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, в тому числі, нотаріусам, іншим акредитованим особам, посадовим особам, які уповноважені здійснювати реєстраційні дії або проводити зміни в будь-який інший спосіб в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, проводити реєстраційні дії відносно Приватного підприємства «Приватне орендне підприємство «Чонгар» (ідентифікаційний код юридичної особи: 30874762), пов'язані із зміною складу учасників, керівника, уповноважених осіб, місцезнаходження юридичної особи, внесення змін до установчих документів, перереєстрацію, реорганізацію будь-яким шляхом, реєстрацію припинення діяльності, проводити передачу реєстраційної справи Приватного підприємства «Приватне орендне підприємство «Чонгар».

4. В іншій частині заяви про забезпечення позову відмовити.

5. Копію ухвали надіслати відповідачам.

6. Оригінал ухвали, скріплений печаткою, надіслати на адресу позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Теулос».

Ухвала набрала законної сили 10.04.2019 року та підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому чинним законодавством України для виконання судових рішень. Ухвала може бути пред'явлена до виконання в передбаченому чинним законодавством порядку до 11.04.2022 року.

Ухвала з урахуванням п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» має статус виконавчого документа. В силу ст. 129-1 Конституції України та ст. 144 ГПК України ця ухвала є обов'язковою для виконання всіма органами, організаціями та посадовими особами на всій території України.

Ухвала відповідно до ч.2 ст.235 ГПК України набирає законної сили з дня її підписання і може бути оскаржена протягом 10 днів в порядку ст. 257 ГПК України. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи (ч. 8 ст. 140 ГПК України).

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга подається до Південно-західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Херсонської області (підпункт 17.5 пункту 17 Розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України).

Ухвалу складено та підписано 10.04.2019

Суддя Т.А. Остапенко