ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" квітня 2019 р. Справа№ 911/2129/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Суліма В.В.

суддів: Смірнової Л.Г.

Коротун О.М.

розглянувши апеляційну скаргу Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області

на рішення Господарського суду Київської області від 27.12.2018 року (дата складення повного тексту 08.01.2019 року)

у справі № 911/2129/18 (суддя: Шевчук Н.Г.)

за позовом Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області

до Публічного акціонерного товариства "Згурівський агробуд"

про стягнення 30 000 грн. передоплати за контрактом №1 від 04.08.1998 року

без виклику представників сторін

Встановив

Головне управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області звернулось у Господарський суд з позовом до Публічного акціонерного товариства "Згурівський агробуд" про стягнення 30 000 грн авансу.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконання відповідачем умов контракту на дольову участь у будівництві №1 від 04.08.1998 року в частині повного та своєчасного виконання обумовлених контрактом робіт.

Господарський суд Київської області повністю відмовив у задоволені позову Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області своїм рішенням від 27.12.2018 року (повне рішення складено та підписано 08.01.2019.).

Не погодившись з прийнятим рішенням, Головне управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Київської області від 27.12.2018 року у даній справі та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що Господарський суд Київської області, визнав обставини встановленими, які є недоведеними і мають значення для справи, неправильно застосував норми процесуального та матеріального права, зокрема ст. 193 Господарського кодексу України.

Крім того, скаржник зазначив, що він не може отримати оригінал контракту № 1 від 04.08.1998 року, оскільки не є стороною в цьому контракті, а суд першої інстанції відмовив в задоволені клопотання про витребування від Київської обласної державної адміністрації належним чином засвідченої копії контракту на дольову участь у будівництві №1 від 04.08.1998 року.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.01.2019 року справу № 911/2129/18 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Сулім В.В., судді: Смірнова Л.Г., Чорногуз М.Г.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.12.2018 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області на рішення Господарського суду Київської області від 27.12.2018 року у справі №911/2129/18.

Розглянувши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, Північний апеляційний господарський суд вважає, що рішення Господарського суду Київської області від 27.12.2018 року підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області - без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вбачається з позовної заяви, 04.08.1998 року між Згурівською районною державною адміністрацією (замовник) та Відкритим акціонерним товариством "Згурівський райагробуд", правонаступником якого є ПАТ "Згурівський агробуд" (підрядник) було укладено контракт на дольову участь у будівництві 80-квартирного житлового будинку в смт. Згурівка №1 (далі - контракт), відповідно до умов якого сторони приймають на себе виконання обов'язків, передбачених контрактом, та несуть майнову відповідальність за невиконання чи неналежне виконання обов'язків (копія наявна в матеріалах справи).

Відповідно до п.п. 3, 5 контракту, строк завершення виконання робіт серпень 1998 року. Порядок платежів та розрахунків - Державний бюджет.

Згідно п. 6 контракту, у зв'язку з виконанням контракту замовник приймає зобов'язання про надання авансу в сумі 30 000 грн.

Так, за твердженням позивача, на виконання умов контракту відповідачу було перераховано авансом кошти в сумі 30 000,00 грн для проведення робіт у другій блок-секції будинку за адресою: Київської обл., смт. Згурівка, вул. Українська, 1, проте вказані роботи виконано не було, у зв'язку з чим за відповідачем утворилась заборгованість перед Згурівською районною державною адміністрацією в сумі перерахованого авансу.

В подальшому дана заборгованість була передана Головному управлінню МНС України в Київській області на виконання доручення Кабінету Міністрів України від 01.06.2006 року №20609/1/1-06, телеграми заступника Міністра України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Болварі Т.Й. від 16.06.2006 року за бюджетною програмою "Забезпечення житлом громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи" (КПКВ 3201200).

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, 14.06.2006 року між Управлінням у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Київської облдержадміністрації та Головним управлінням МНС України в Київській області було підписано акт прийому-передачі існуючої станом на 01.04.2006 року заборгованості по незавершеному будівництву за бюджетною програмою: "Забезпечення житлом громадян, які постраждали наслідок Чорнобильської катастрофи" (КПКВ3201200) в розмірі 173910 грн, що числиться в управлінні у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Київської облдержадміністрації Головному управління Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи в Київській області, яке постановою Кабінету Міністрів України від 11 квітня 2006 року №482 "Про затвердження Порядку використання у 2006 році коштів, передбачених у державному бюджеті для забезпечення житлом громадян, які страждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" визначено розпорядником бюджетних коштів нижчого рівня по зазначеній програмі, а саме (пооб'єктно): Фастівська міська рада - 143910 грн. - м. Фастів, вул. Строкова 5; Згурівська райдержадміністрація - 30000 грн - смт. Згурівка, вул. Українська; ТОВ Компанія "Розточчя"- 1978 631,58 грн - м. Тараща, вул. Білоцерківська, 92А. Пояснення до акту викладено в додатку №1.

05.01.2015 року листом № 01-06/02 Департамент капітального будівництва Київської обласної державної адміністрації повідомив, що департамент капітального будівництва за кошти Чорнобильської будівельної програми з 1992 по 2001 роки виконував функцію замовника по будівництву 80-квартирного житлового будинку по вул. Українській,1 в смт. Згурівка, І-черга житлового будівництва (20 квартир загальною площею-1097.95 кв.м.: введено в експлуатацію розпорядженням Згурівської райдержадміністрації від 30.10.1997 №328/1. Обсяг незавершеного будівництва ІІ черги, яка рахується на бухгалтерському обліку департаменту капітального будівництва, складає 819106 грн, заборгованість перед підрядною організацією ВАТ "Згурівський агробуд" відсутня. Питання щодо можливих шляхів повернення коштів в сумі 30000,0 грн по незавершеному будівництву житлового будинку до компетенції департаменту капітального будівництва не відноситься, а існуюча заборгованість за Бюджетною програмою "Забезпечення житлом громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи" передана позивачу згідно акту приймання-передачі від 14.06.2006 року.

Так, за твердженням позивача, останній 25.04.2016 року листом №66/5/3488 звернувся до КОДА, Департаменту соціального захисту населення КОДА та до відповідача з проханням сприяння у вирішенні повернення перерахованих коштів по незавершеному будівництву (копія якого не була надано до матеріалів справи)

Крім того, за твердженнями позивача, Публічне акціонерне товариство "Згурівський агробуд" проігнорувало лист про повернення заборгованості в розмірі 30 000 грн. та в добровільному порядку вказані кошти не повернуло.

Разом з цим, 17.05.2016 року Департамент соціального захисту населення КОДА листом №04.2-30/350 «Про надання інформації» зазначив, що дана програма не обліковується.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно піддягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 317 Господарського кодексу України загальні умови договорів підряду визначаються відповідно до положень Цивільного кодексу України про договір підряду.

За договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов'язаних з місцезнаходженням об'єкта (ч.ч. 1, 2 ст. 875 Цивільного кодексу України).

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

За приписами ст.ст. 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 91 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Копії, які видаються органами державної влади України, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями та їх об'єднаннями усіх форм власності, повинні бути засвідчені з додержанням вимог пункту 5.27 Національного стандарту України "Державна уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів. ДСТУ 4163-2003", затвердженого наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 07.04.2003 року № 55, а разі якщо інструкціями з діловодства, які діють у відповідних органах, підприємствах, установах і організаціях установлено додаткові вимоги щодо оформлення копій, - також і цих вимог.

У разі невідповідності наданих суду копій документів згаданим вимогам вони не вважаються належними і допустимими доказами і не беруться судом до уваги у вирішенні спору.

Подані сторонами копії документів, виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо), засвідчуються підписом особи, яка їх виготовила або яка перевірила їх на відповідність оригіналам, із зазначенням її прізвища, ініціалів та посади (якщо вона є посадовою особою) та з прикладенням печатки (за її наявності).

Беручи до уваги, що оригінал контракту на дольову участь у будівництві №1 від 04.08.1998 року для огляду суду першої інстанції надано не було, а наявна в матеріалах справи копія цього контракту жодним чином не засвідчена, суд першої інстанції правомірно не прийняв її при розгляді справи в якості належного та допустимого в розумінні ст.ст. 73, 76-79 Господарського процесуального кодексу України доказу укладення між Згурівською районною державною адміністрацією та ВАТ "Згурівський райагробуд" вказаного правочину.

Також, як правильно встановлено судом першої інстанції , в матеріалах справи відсутні докази оплати на користь Публічного акціонерного товариства "Згурівський агробуд" 30000,00 грн авансу за контрактом на дольову участь у будівництві №1 від 04.08.1998 року.

Також матеріали справи не містять листа №66/5/3488 від 25.04.2016 року з яким позивач звертався до відповідача з проханням повернути перераховані кошти.

Крім того, матеріали справи не містять додатку №1 до акту прийому-передачі заборгованості від 14.06.2006 року.

За таких обставин, позивачем не доведено передача 30000 грн авансу за контрактом на дольову участь у будівництві №1 від 04.08.1998 від Управління у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Київської облдержадміністрації до Головного управління МНС України в Київській обл. і чи відбулась така передача станом на момент розгляду даної справи.

Разом з цим, колегія суддів не приймає як наладжене твердження скаржника, як на підставу для скасування оскаржуваного рішення, що суд першої інстанції безпідставно відмовив в задоволені клопотання про витребування від Київської обласної державної адміністрації належним чином засвідченої копії контракту на дольову участь у будівництві №1 від 04.08.1998 року, з огляду на наступне,

Відповідно до ст. 81 Господарського процесуального кодексу України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в ч.ч. 2, 3 ст. 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї. У клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу; 5) причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази.

Проте, матеріали справи не містять, а скаржником не надано ані суду першої інстанції, ані суду апеляційної інстанції належних та допустимих доказів звернення позивача до Київської обласної державної адміністрації за отриманням контракту на дольову участь у будівництві №1 від 04.08.1998 та доказів відмови у наданні позивачу даного документу.

З огляду на викладе та враховуючи відсутність належних та допустимих доказів укладення між Згурівською районною державною адміністрацією та ВАТ "Згурівський райагробуд" контракту на дольову участь у будівництві №1 від 04.08.1998, доказів перерахування в межах даного правочину на користь відповідача авансового платежу у розмірі 30000,00 грн та доказів переходу до позивача права вимоги вказаних коштів, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку щодо відмови в задоволенні позовних вимог.

Разом з тим, скаржник не надав суду доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції викладені в оскаржуваному рішенні.

При цьому, колегія суддів зазначає, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін (рішення Суду у справі Трофимчук проти України no. 4241/03 від 28.10.2010 року).

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.1994 Європейського суду з прав людини у справі "Руїс Торіха проти Іспанії").

Отже, зазначені в апеляційній скарзі доводи не знайшли свого підтвердження під час перегляду рішення судом апеляційної інстанції, апелянт не подав жодних належних та допустимих доказів на підтвердження власних доводів, які могли б бути прийняті та дослідженні судом апеляційної інстанції в розумінні ст.ст. 73, 76-79, 86 Господарського процесуального кодексу України. А тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Судові витрати, згідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покласти на апелянта.

Суд апеляційної інстанції роз'яснює, що, за загальним правилом, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275, 276 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 27.12.2018 року у справі №911/2129/18 залишити без змін.

3. Судові витрати, понесені у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, покласти на апелянта.

4. Матеріали справи №911/2129/18 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та, за загальним правилом, не підлягає оскарженню до Верховного Суду крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя В.В. Сулім

Судді Л.Г. Смірнова

О.М. Коротун