ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД Закарпатської області
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХвала

"03" квітня 2019 р.                               м. Ужгород                     Справа № 907/171/19

Суддя господарського суду Пригара Л.І.,

розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства “Укрсиббанк”, м. Київ про забезпечення позову шляхом заборони ГТУЮ у Закарпатській області в особі Іршавського районного відділу ДВС ГТУЮ у Закарпатській області вчиняти дії щодо перерахування коштів на користь боржника, отриманих від примусової реалізації предмета іпотеки нерухомого майна у справі 907/171/19 за позовом Публічного акціонерного товариства “Укрсиббанк”, м. Київ до ГТУЮ у Закарпатській області в особі Іршавського районного відділу ДВС ГТУЮ у Закарпатській області, м. Іршава та Публічного акціонерного товариства “Іршавське автотранспортне підприємство – 12143”, м. Іршава про визнання права та зобов’язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю “Укрсиббанк”, м. Київ звернулося до Господарського суду Закарпатської області з позовом до ГТУЮ у Закарпатській області в особі Іршавського районного відділу ДВС ГТУЮ у Закарпатській області, м. Іршава та Публічного акціонерного товариства “Іршавське автотранспортне підприємство – 12143”, м. Іршава про визнання за ним як іпотекодержателем права на задоволення своєї вимоги за Кредитним договором № 0 від 23.05.2007 року, станом на момент фактичного задоволення за рахунок грошових коштів на загальну суму 3 146 423 грн 50 коп., отриманих від примусової реалізації предмета іпотеки, а саме: майновий комплекс, заг. пл. 3 753,8 кв.м. та 2 земельних ділянок: пл. 2,9455 га, кадастровий № :06:009:0035 та 1,4695 га, кадастровий № :01:001:0018, що знаходяться за адресою: Закарпатська область, м. Іршава, вул. Федорова, 33, що належать ПАТ "Іршавське автотранспортне підприємство - 12143, , на праві приватної власності за виключенням відрахувань, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 45 Закону України “Про виконавче провадження” та суми виконавчого збору.

Разом з позовною заявою позивачем до суду було подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову, а саме: заборонити ГТУЮ у Закарпатській області в особі Іршавського районного відділу ДВС ГТУЮ у Закарпатській області вчиняти дії щодо перерахування коштів на користь боржника, отриманих від примусової реалізації предмета іпотеки нерухомого майна - майнового комплексу, заг. пл. 3 753,8 кв.м. та 2 земельних ділянок: пл. 2,9455 га, кадастровий № :06:009:0035 та 1,4695 га, кадастровий № :01:001:0018, що знаходяться за адресою: Закарпатська область, м. Іршава, вул. Федорова, 33 та належать ПАТ "Іршавське автотранспортне підприємство – 12143”, код ЕДРПОУ 00426383 на праві приватної власності, за виключенням відрахувань, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 45 Закону України “Про виконавче провадження” та суми виконавчого збору.

Розглянувши вказану заяву судом встановлено наступне.

Положення ст. 139 Господарського процесуального кодексу України встановлюють вимоги до змісту та форми заяви про забезпечення позову.

Відповідно до вказаної статті така заява повинна містити, зокрема, пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення, а також інші відомості потрібні для забезпечення позову.

При зверненні з заявою про заборону вчиняти дії щодо перерахунку коштів на користь боржника, отриманих від примусової реалізації предмета іпотеки: майнового комплексу та двох земельних ділянок, заявником не вказано конкретну суму, в межах якої заявлена вимога про заборону. Так, за твердженням позивача-заявника, кошти, отримані від реалізації майна боржника, складають суму 4 409 068 грн, предметом же заявленого ним позову є вимога про визнання права на задоволення своєї вимоги на загальну суму 3 146 423 грн 50 коп. В той же час з поданого суду в якості доказу - листа Іршавського районного відділу ДВС ГТУЮ у Закарпатській області, сума вимоги позивача складала 2 368 402 грн 19 коп.

Поряд з цим, у тексті заяви йдеться про кошти, отримані від примусової реалізації предмета іпотеки (нерухомого майна) – комплексу та двох земельних ділянок, тоді як матеріали позовної заяви та заяви про забезпечення позову містять докази про укладення позивачем з боржником договору іпотеки лише нерухомого майна.

Також, всупереч положення п. 6 ч. 1 ст. 139 ГПК України заявником не подано пропозиції щодо зустрічного забезпечення позову.

За таких обставин, суд доходить висновку, що заявником не додержано вимог ст. 139 ГПК України, що перешкоджає розгляду заяви про забезпечення позову по суті.

Відповідно до ч. 7 ст. 140 ГПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст. 139 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи вищенаведене, заява про забезпечення позову, яка подана разом з позовною заявою у справі № 907/171/19 підлягає поверненню заявнику - Публічному акціонерному товариству “Укрсиббанк”.

Керуючись п.п. 6, 7 ч. 1 ст. 139, ч. 7 ст. 140, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України,

СУД УХВАЛИВ:

1. Заяву Публічного акціонерного товариства “Укрсиббанк” про забезпечення позову у справі № 907/171/19 повернути заявнику – Публічному акціонерному товариству “Укрсиббанк”, м. Київ.

2. Дана ухвала набирає законної сили у відповідності до ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та не може бути оскаржена в апеляційному порядку на підставі ст. 255 Господарського процесуального кодексу України.

3. Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по даній справі – http://court.gov.ua/fair/sud5008/ або http://www.reyestr.court.gov.ua.

Суддя Пригара Л.І.