ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" квітня 2019 р. Справа №921/507/17-г/17

Західний апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого судді Кордюк Г.Т.

суддів: Галушко Н.А.

ОСОБА_1

Секретар судового засідання Михайлишин С.В.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 кооперативу Житлово-будівельний Кооператив Сонячний 30А, б/н від 17.09.2018 (вх. № 01-05/630/18 від 22.10.2018)

на рішення Господарського суду Тернопільської області від 09.08.2018 (повне судове рішення складено 20.08.2018)

у справі №921/507/17-г/17 (суддя Андрусик Н.О.)

за позовом: Заступника керівника Тернопільської місцевої прокуратури, м.Тернопіль, в інтересах держави

до відповідача-1: Великоберезовицької селищної ради, смт.В.Березовиця Тернопільського району Тернопільської області

відповідача-2: ОСОБА_2 кооперативу Житлово-будівельний Кооператив Сонячний 30А , с.Біла Тернопільського району Тернопільської області

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: ОСОБА_2 кооперативу Житлово-будівельний Кооператив Надія-2017, м.Тернопіль

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Тернопільської районної державної адміністрації, м.Тернопіль

про: - визнання незаконним п.11 рішення Великоберезовицької селищної ради №155 від 07.10.2016р. Про розгляд звернень юридичних та фізичних осіб в частині, що стосується земельної ділянки 0,3218га;

- визнання недійсним з моменту укладення договору оренди земельної ділянки від 07.10.2016р. без номера, на підставі якого передано в оренду земельну ділянку за кадастровим №:02:002:2837, право оренди якої зареєстровано 02.11.2016р. за індексним №32166447;

- скасування державної реєстрації за індексним №32166447 від 02.11.2016 права оренди земельної ділянки;

- зобов'язання обслуговуючий кооператив Житлово-будівельний кооператив Збудуй своє житло повернути Великоберезовицькій селищній раді земельну ділянку за кадастровим №:02:002:2837,

За участю представників від:

прокурор: Макогон Ю.І.;

відповідача-1: не зявився;

відповідача-2: ОСОБА_3- адвокат; ОСОБА_4- голова кооперативу;

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: не зявився;

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: не зявився;

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 09.08.2018 у справі №921/507/17-г/17 позов задоволено. Визнано незаконним п.11 рішення сесії Великоберезовицької селищної ради №155 від 07.10.2016р. Про розгляд звернень юридичних та фізичних осіб в частині, що стосується земельної ділянки площею 0,3218 га. Визнано недійсним з моменту укладення договір оренди земельної ділянки без номера від 07.10.2016р., укладений між Великоберезовицькою селищною радою та ОСОБА_2 кооперативом Житлово-будівельний Кооператив Збудуй своє житло щодо передачі в оренду земельної ділянки за адресою: вул.Микулинецька, 30А, смт. Велика Березовиця, Тернопільський район, Тернопільська область, площею 0,3218 га кадастровий :02:002:2837. Скасовано державну реєстрацію права оренди земельної ділянки за адресою: вул.Микулинецька, 30А, смт. Велика Березовиця, Тернопільський район, Тернопільська область, площею 0,3218га кадастровий :02:002: 2837 за ОСОБА_2 кооперативом Житлово-будівельний Кооператив Збудуй своє житло (тепер - ОСОБА_2 кооперативом Житлово-будівельний Кооператив Сонячний - 30А), вчинену 27.10.2016р. державним реєстратором Відділу з питань державної реєстрації Тернопільської районної державної адміністрації ОСОБА_5, на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 32166447 від 02.11.2016р. Зобов'язано ОСОБА_2 кооператив Житлово-будівельний Кооператив Сонячний - 30А повернути земельну ділянку за адресою: вул.Микулинецька, 30А, смт. Велика Березовиця, Тернопільський район, Тернопільська область, площею 0,3218 га кадастровий номер :02:002:2837 Великоберезовицькій селищній раді. Стягнуто з Великоберезовицької селищної ради та ОСОБА_2 Житлово-будівельний Кооператив Сонячний - 30А на користь Прокуратури Тернопільської області по 7 580,75грн. сплаченого судового збору.

Приймаючи вказане рішення у справі, місцевий господарський суд виходив з наступного:

- згідно з ч.3 ст.24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (набрала чинності з 01.01.2013) у разі відсутності плану зонування або детального плану території, затвердженого відповідно до вимог цього Закону, передача (надання) земельних ділянок із земель державної або комунальної власності у власність чи користування фізичним та юридичним особам для містобудівних потреб забороняється. Однак, на час прийняття оспорюваного рішення Великоберезовицької селищної ради та укладення договору оренди згадані плани зонування або детальний план території, затверджені відповідно до вимог закону, були відсутні;

- в проекті землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 0,3218га обслуговуючому кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Збудуй своє житло», розробленому Тернопільською регіональною філією ДП «Центр державного земельного кадастру» не відображено підземні мережі водовідведення (каналізаційна труба самопливної каналізації діаметром 200мм) та захисні охоронні зони (санітарно-захисні зони) навколо цих інженерних комунікацій;

- згідно з ч.1 ст.134 Земельного кодексу України земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі з розташованими на них об'єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених ч.2 цієї статті. Однак, земельна ділянка надана в оренду ОК ЖБК «Збудуй своє житло» без проведення земельних торгів;

- Статут ОК ЖБК «Збудуй своє житло» як обслуговуючого кооперативу не відповідає вимогам ст.41 Земельного кодексу України щодо категорії особи, яка претендує на отримання земельної ділянки. Отже, доводи ОК ЖБК «Сонячний 30А» щодо правомірності отримання ним спірної земельної ділянки без проведення земельних торгів з посиланням на ст.41 Земельного кодексу України не заслуговують на увагу;

З огляду на наведене, суд погодився з доводами прокурора, що п.11 рішення Великоберезовицької селищної ради №155 від 07.10.2016 в частині, що стосується земельної ділянки площею 0,3218га за кадастровим №:02:002:2837 не відповідає вимогам ст.ст. 41, 134 ЗК України.

Окрім того, суд першої інстанції зазначив, що при затвердженні проекту землеустрою Великоберезовицькою селищною радою в оскаржуваному рішенні не визначено істотної умови оренди - терміну, на який земельна ділянка передається в орендне користування. Однак, як вбачається з аналізу умов договору оренди земельної ділянки, площею 0,3218га сторонами самостійно визначено п'ятирічний строк, на який передано земельну ділянку в орендне користування відповідачу-2, а саме з 07.10.2016 по 07.10.2021, що суперечить ст.12 Земельного кодексу України, п.34 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 кооператив Житлово-будівельний кооператив Сонячний 30А звернувся до Західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Тернопільської області від 09.08.2018 у справі №921/507/17-г/17 та постановити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Обґрунтовуючи подану апеляційну скаргу, відповідач зазначає наступне:

- з огляду на зміст п.2 розділу ІІ Закону України від 18.02.2016 «Про внесення змін до Земельного кодексу України щодо проведення земельних торгів», фізичні та юридичні особи, які до дня набрання чинності цим Законом одержали в установленому порядку дозвіл на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок або технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для передачі у власність або користування земельних ділянок державної і комунальної власності, мали право на отримання таких земельних ділянок без проведення земельних торгів;

- оскільки класифікацією організаційно-правових форм господарювання, затвердженою наказом Держспоживстандарту України від 28.05.2004 №97, не передбачено такого виду юридичної особи як житлово-будівельний кооператив, організаційно-правова форма ОСОБА_2 кооперативу Житлово-будівельний кооператив Сонячний 30А не виключає застосування ч.1 ст. 41 ЗК України;

- Великоберезовицькій селищній раді було відомо, що члени ОСОБА_2 кооперативу Житлово-будівельний кооператив Сонячний 30А потребували сприяння в організації роботи, повязаної із завершенням будівництва багатоквартирного житлового будинку, що і слугувало підставою для прийняття оскаржуваного рішення;

- прокурор не мав права звертатися до суду з даним позовом.

10 грудня 2018 року до суду від Тернопільської місцевої прокуратури надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому прокурор просить рішення Господарського суду Тернопільської області від 09.08.2018 у справі №921/507/17-г/17 залишити без змін з підстав його законності та обгрунтованості, а апеляційну скаргу без задоволення.

Автоматизованою системою документообігу суду справу №921/507/17-г/17 розподілено до розгляду судді доповідачу Кордюк Г.Т., введено до складу судової колегії суддів Плотніцького Б.Д., Кравчук Н.М.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 29.10.2018 апеляційну скаргу ОСОБА_2 кооперативу Житлово-будівельний Кооператив Сонячний 30А залишено без руху.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 26.11.2018 поновлено ОСОБА_2 кооперативу Житлово-будівельний Кооператив Сонячний 30А пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Тернопільської області від 09.08.2018 у справі № №921/507/17-г/17 та відкрито апеляційне провадження.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 10.12.2018 призначено справу №921/507/17-г/17 до розгляду у судовому засіданні на 14.01.2019.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 14.01.2019 розгляд апеляційної скарги відкладено на 28.01.2019.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 28.01.2019 розгляд апеляційної скарги відкладено на 11.02.2019.

У звязку з перебуванням у відпустці судді члена колегії Кравчук Н.М., 11 лютого 2019 року згідно розпорядження №109 керівника апарату Західного апеляційного господарського суду щодо проведення автоматизованої зміни складу колегії суддів, здійснено автоматизовану зміну судді члена колегії Кравчук Н.М.

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.02.2019 року до складу колегії замість судді Кравчук Н.М. введено суддю члена колегії Галушко Н.А.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 11.02.2019 оголошено перерву в судовому засіданні до 25.03.2019.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 25.03.2019 розгляд апеляційної скарги відкладено на 08.04.2019.

В судове засідання прибули прокурор та представники відповідача-2.

Відповідач-1 та треті особи участі уповноважених представників в судовому засіданні повторно не забезпечили, хоча були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень, що повернулись на адресу суду.

Відповідно до ч.1 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Аналогічне положення викладене і у ч.12 ст. 270 ГПК України.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників відповідача-1 та третіх осіб.

В судовому засіданні учасники процесу підтримали свої доводи та заперечення, викладені в апеляційній скарзі та у відзиві на апеляційну скаргу, висловили свої міркування з питань, що виникли в процесі розгляду справи.

Колегія суддів, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши прокурора та представників відповідача-2, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права зазначає наступне:

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом, рішенням Великоберезовицької селищної ради №522 від 21.05.2014 «Про дострокове припинення договору оренди ФОП ОСОБА_6 та звернення голови ОК ЖБК «Збудуй своє житло», ОК ЖБК «Збудуй своє житло» надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок:

- площею 0,3218га (кадастровий номер :02:002:2837 для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку з вбудованими приміщеннями громадського, торгівельного призначення по вул.Микулинецька, 30А в селищі Велика Березовиця в порядку зміни цільового призначення земельної ділянки за рахунок земель не наданих у власність та постійне користування (комерційні землі для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, які перебували в оренді ФОП ОСОБА_6П.) в межах населеного пункту на території Великоберезовицької селищної ради;

- орієнтовною площею 0,14га за рахунок земель не наданих у власність та постійне користування, землі відведені під будівництво, будівництво на яких не розпочато, для обслуговування багатоквартирного житлового будинку з вбудованими приміщеннями громадського, торгівельного призначення по вул.Микулинецька, 30-А в селищі Велика Березовиця в межах населеного пункту на території Великоберезовицької селищної ради (п.2 рішення).

У 2015 році Тернопільською регіональною філією Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» виготовлено Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, загальною площею 0,448га (0,1264га + 0,3218га) ОСОБА_2 «Житлово-будівельний Кооператив «Збудуй своє житло» для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку за адресою: вул.Микулинецька, 30А, смт.Велика Березовиця, Тернопільського району Тернопільської області.

Даний проект землеустрою отримав позивний висновок та погодження у Відділі містобудування та архітектури Тернопільської райдержадміністрації (висновок від 19.10.2015 №410-4-15/15) та Відділі Держгеокадастру у Тернопільському районі Тернопільської області Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області (висновок від 11.12.2015 №34-1916-99.5-991/15-15).

Пунктом 11 рішення дванадцятої сесії сьомого скликання Великоберезовицької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області №155 від 07.10.2016 «Про розгляд звернень юридичних та фізичних осіб» затверджено проект із землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 0,4482га (0,1264 га + 0,3218 га), а саме:

- земельної ділянки площею 0,3218 га (кадастровий номер :02:002:2837, цільове призначення: для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку, категорія земель: землі житлової та громадської забудови), що знаходиться за адресою: Тернопільська область, Тернопільський район, смт.Велика Березовиця, вулиця Микулинецька, 30А (в межах населеного пункту);

- земельної ділянки площею 0,1264га (кадастровий номер :02:002:3229, цільове призначення: для будівництва і обслуговування багатоквартирного житловогобудинку, категорія земель: землі житлової та громадської забудови), що знаходиться заадресою: Тернопільська область, Тернопільський район, смт.Велика Березовиця, вулиця Микулинецька, 30А (в межах населеного пункту).

Вказаним рішенням передано ОСОБА_2 «Житлово-будівельний Кооператив «Збудуй своє житло» в оренду земельні ділянки, розташовані по вул.Микулинецька, 30-А в смт.В.Березовиця Тернопільського району Тернопільської області: площею 0,3218га за кадастровим №:02:002:2837 та площею 0,1264га за кадастровим №:02:002:3229 для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку.

Також, п.11 даного рішення зобов'язано ОСОБА_2 «Житлово-будівельний Кооператив «Збудуй своє житло» укласти договори оренди та зареєструвати право оренди відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

На виконання вказаного рішення селищної ради, 07.10.2016 між Великоберезовицькою селищною радою як Орендодавцем та ОСОБА_2 Кооперативом «Житлово-будівельний Кооператив «Збудуй своє житло» як Орендарем укладено договір оренди землі, відповідно до якого селищною радою передано, а Кооперативом прийнято в строкове (з 07.10.2016 по 07.10.2021) платне користування земельну ділянку за рахунок земель житлової та громадської забудови, площею 0,3218га за кадастровим №:02:002:2837, розташовану по вул.Микулинецька, 30-А в смт.Велика Березовиця Тернопільського району Тернопільської області, для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку за вказаною адресою.

Невід'ємними частинами договору є: копія витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 80/86-16 від 27.01.2016; витяг з державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ - 015 від 21.12.2015; виписка з рішення Великоберезовицької селищної ради від 07.10.2016 за № 155; акт передачі-приймання земельної ділянки.

У вересні 2017 року Заступник прокурора Тернопільської місцевої прокуратури звернувся 06.09.2017 до Господарського суду Тернопільської області з позовом про визнання незаконним п.11 рішення дванадцятої сесії сьомого скликання Великоберезовицької селищної ради №155 від 07.10.2016 «Про розгляд звернень юридичних та фізичних осіб» в частині, що стосується земельної ділянки 0,3218га; визнання недійсним з моменту укладення договору оренди земельної ділянки від 07.10.2016 без номеру, на підставі якого передано в оренду земельну ділянку за кадастровим №:02:002:2837, право оренди якої зареєстровано 02.11.2016 за індексним №32166447; скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки; зобов'язання обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Збудуй своє житло» повернути Великоберезовицькій селищній раді земельну ділянку за кадастровим №:02:002:2837.

В ході розгляду справи ОСОБА_2 "Житлово-будівельний Кооператив "Збудуй своє житло" (вул. Кос. Анатольського, 9 А, с. Біла, Тернопільський район, Тернопільська область, 47707, ідентифікаційний код 38038334) змінив своє найменування на ОСОБА_2 "Житлово-будівельний Кооператив "Сонячний - 30А" (вул. Кос. Анатольського, 9 А, с. Біла,Тернопільський район, Тернопільська область, 47707, ідентифікаційний код 38038334 ).

З огляду на наведене, 26.06.2018 судом здійснено заміну відповідача-2 у справі - ОСОБА_2 кооперативу «Житлово будівельний кооператив «Збудуй своє житло» (с.Біла Тернопільського району Тернопільської області, ідентифікаційний код 38038334) на ОСОБА_2 кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Сонячний-30А» (вул.Кос.Анатольського, будинок 9А, с.Біла Тернопільського району Тернопільської області ідентифікаційний код 38038334).

Оцінивши матеріали справи та докази, що містяться у ній, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне:

Статтями 13,14 Конституції України визначено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є обєктами права власності Українського народу. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Кожний громадянин має право користуватися природними обєктами права власності народу відповідно до закону. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч. 2 ст. 19 Конституції України).

Статтею 10 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні встановлено, що органи місцевого самоврядування представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Реалізуючи надані повноваження у галузі земельних відносин орган місцевого самоврядування зобовязаний діяти виключно в інтересах її територіальної громади, не порушуючи при цьому баланс інтересів держави, територіальної громади та окремих громадян.

Відповідно до ст.116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішеннями органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень.

Відповідно до ч.1 ст.122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Відповідно до ч.2 ст.124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів.

Згідно з ч.1 ст.134 Земельного кодексу України земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі з розташованими на них об'єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених ч.2 цієї статті.

Відповідно до п.2 р.ІІ Закону України від 18.02.2016 «Про внесення змін до Земельного кодексу України щодо проведення земельних торгів», який набрав чинності 03.04.2016 та на який посилається скаржник, фізичні та юридичні особи, які до дня набрання чинності цим Законом одержали в установленому порядку дозвіл на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок або технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для передачі у власність або користування земельних ділянок державної і комунальної власності, мають право на отримання таких земельних ділянок без проведення земельних торгів у випадках, визначених ч.2 ст.134 ЗК України, що виключаються цим Законом.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 134 ЗК України ( в редакції, чинній до 03.04.2016) не підлягають продажу на конкурентних засадах земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них у разі: розташування на земельних ділянках об'єктів нерухомого майна (будівель, споруд), що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб; використання земельних ділянок для потреб, пов'язаних з користуванням надрами, та спеціального водокористування відповідно до отриманих дозволів; використання релігійними організаціями, які легалізовані в Україні, земельних ділянок під культовими будівлями; будівництва об'єктів, що в повному обсязі здійснюється за кошти державного та місцевих бюджетів; надання земельних ділянок державним та комунальним підприємствам, бюджетним установам, вищим навчальним закладам, а також господарським товариствам, у статутному капіталі яких державна або комунальна частка акцій (часток, паїв) перевищує 60 відсотків; надання земельних ділянок підприємствам, установам і громадським організаціям у сфері культури і мистецтв (у тому числі національним творчим спілкам та їх членам) під творчі майстерні;надання земельних ділянок в оренду для реконструкції кварталів застарілої забудови, для будівництва соціального та доступного житла, якщо конкурс на його будівництво вже проведено; розміщення іноземних дипломатичних представництв та консульських установ, представництв міжнародних організацій згідно з міжнародними договорами України; надання земельної ділянки, викупленої для суспільних потреб чи примусово відчуженої з мотивів суспільної необхідності для забезпечення таких потреб; надання земельних ділянок державної або комунальної власності для потреб приватного партнера в рамках державно-приватного партнерства відповідно до закону; надання земельної ділянки замість викупленої для суспільних потреб чи примусово відчуженої з мотивів суспільної необхідності та повернення такої земельної ділянки колишньому власнику чи його спадкоємцю (правонаступнику), у разі якщо така потреба відпала; будівництва, обслуговування та ремонту об'єктів інженерної, транспортної, енергетичної інфраструктури, об'єктів зв'язку та дорожнього господарства (крім об'єктів дорожнього сервісу); створення озеленених територій загального користування; будівництва об'єктів забезпечення життєдіяльності населених пунктів (сміттєпереробних об'єктів, очисних споруд, котелень, кладовищ, протиерозійних, протизсувних і протиселевих споруд); передачі громадянам земельних ділянок для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів, для сінокосіння і випасання худоби, для городництва; надання земельних ділянок особам взамін тих, що були викуплені (примусово відчужені) для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності за рішенням органів державної влади, ОСОБА_7 міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування; розміщення інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції; надання земельних ділянок суб'єктам господарювання, що реалізують відповідно до Закону України "Про особливості провадження інвестиційної діяльності на території Автономної Республіки Крим" зареєстровані в установленому порядку інвестиційні проекти. Надання такої земельної ділянки у власність здійснюється згідно із законодавством після завершення строку реалізації інвестиційного проекту за умови виконання субєктом господарювання договору про умови реалізації цього інвестиційного проекту на території Автономної Республіки Крим; надання земельної ділянки, викупленої для суспільних потреб чи примусово відчуженої з мотивів суспільної необхідності для забезпечення таких потреб; надання земельної ділянки взамін викупленої для суспільних потреб чи примусово відчуженої з мотивів суспільної необхідності та повернення такої земельної ділянки колишньому власнику або його спадкоємцю (правонаступнику) у разі, якщо така потреба відпала; поновлення договорів оренди землі; використання земельних ділянок для здійснення концесійної діяльності; передачі в оренду, концесію майнових комплексів або нерухомого майна, розташованого на земельних ділянках державної, комунальної власності; надання в оренду земельних ділянок індустріальних парків керуючим компаніям цих індустріальних парків; надання земельних ділянок в інших випадках, визначених законом.

Однак, з матеріалів справи не вбачається наявності визначених частиною 2 статті 134 Земельного кодексу України підстав для надання Великоберезовицькою селищною радою в оренду ОК «ЖБК «Збудуй своє житло» земельної ділянки площею 0,3218га за кадастровим №:02:002:2837, розташованої по вул.Микулинецька, 30-А в смт.Велика Березовиця Тернопільського району, без проведення земельних торгів.

З приводу посилання відповідача-2 на наявність на спірній земельній ділянці нерухомого майна незавершеного будівництва, колегія суддів зазначає наступне:

Відповідно до п.1 ч.2 ст. ст. 134 ЗК України не підлягають продажу на конкурентних засадах земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них у разі розташування на земельних ділянках об'єктів нерухомого майна (будівель, споруд), що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, Управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції у Тернопільській області зареєстровано Декларацію про початок виконання будівельних робіт №ТП-86 від 29.12.2016 «Завершення будівництва багатоквартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями соцкультпобутового призначення» за адресою: вул.Микулинецька, 30А, смт.Велика Березовиця Тернопільського району Тернопільської області, замовником якого є ОСОБА_2 «Житлово-будівельний Кооператив «Збудуй своє житло».

Наказом №06-Д від 28.03.2017 Управлінням державної архітектурно-будівельної інспекції у Тернопільській області скасовано реєстрацію Декларації про початок виконання будівельних робіт №№ТП-86 від 28.12.2016.

19.04.2017 Управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції у Тернопільській області за № ТП 90 зареєстровано Декларацію про початок виконання будівельних робіт «Будівництва багатоквартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями соцкультпобутового призначення вул.Микулинецька, 30А, смт.Велика Березовиця Тернопільського району Тернопільської області», площею 3399кв.м. на 10 поверхів, замовником якого визначено ОСОБА_2 «Житлово-будівельний Кооператив «Збудуй своє житло».

Як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна №92824411 від 25.07.2017 за ОК «ЖБК «Збудуй своє житло» зареєстровано право власності на об'єкт незавершеного будівництва (70% готовності), площею 962кв.м., розташованого по вул.Микулинецька, 30-А в смт.Велика Березовиця Тернопільського району на земельній ділянці, площею 0,3218га за кадастровим №:02:002:2837лише 24.01.2017.

Отже, на момент прийняття оскаржуваного рішення та укладення договору оренди, у ОСОБА_2 не було на праві власності об'єктів нерухомості, які б знаходилися на спірній ділянці.

Окрім того, станом на час затвердження проекту землеустрою та прийняття рішення Великоберезовицької селищної ради №155 від 07.10.2016 чинна на той час редакція ч.2 ст.134 Земельного кодексу України передбачала, що не підлягали продажу на конкурентних засадах земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них у разі надання земельної ділянки в інших випадках, визначених законом.

Приймаючи оскаржуване рішення №155 від 07.10.2016, Великоберезовицька селищна рада керувалась, зокрема, ч.1 ст. 41 Земельного кодексу України.

Згідно зі ст.41 Земельного кодексу України житлово-будівельним (житловим) кооперативам за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування земельні ділянки для житлового і гаражного будівництва передаються безоплатно у власність або надаються в оренду у розмірі, який встановлюється відповідно до затвердженої містобудівної документації. Житлово-будівельні (житлові) та гаражно-будівельні кооперативи можуть набувати земельні ділянки у власність за цивільно-правовими угодами.

Тобто наведеною нормою передбачено можливість безоплатної передачі у власність або надання в оренду земельних ділянок юридичній особі для здійснення житлового будівництва за умови, що така особа створена як житлово-будівельний кооператив.

При вирішенні відповідною радою питання про надання житлово-будівельним (житловим) кооперативам земельної ділянки в порядку ст.41 Земельного кодексу України має враховуватися мета створення такого кооперативу, зокрема, чи дійсно засновники та члени кооперативу потребують поліпшення житлових умов, порядок організації кооперативу, а також враховувати принцип пропорційності між забезпеченням прав осіб на житло та дотриманням прав територіальної громади володіти, користуватися та розпоряджатися обєктом комунальної власності.

Створення та діяльність житлово-будівельних кооперативів регулюються Цивільним та Господарським кодексами України, Законом України «Про кооперацію», а також чинними на даний час Житловим кодексом Української РСР та прийнятим на його основі Примірним статутом житлово-будівельного кооперативу, що затверджений постановою ОСОБА_7 Міністрів Української РСР від 30.04.1985 зі змінами, внесеними постановами Кабінету Міністрів України.

Як зазначено у постанові Верховної ОСОБА_7 України від 12.09.1991 № 1545-XII "Про порядок тимчасової дії на території України окремих актів законодавства Союзу РСР", до прийняття відповідних актів законодавства України на території республіки застосовуються акти законодавства Союзу РСР з питань, які не врегульовані законодавством України, за умови, що вони не суперечать Конституції і законам України.

На даний час Житловий кодекс УРСР та Примірний статут є чинними, їх положення не суперечать Конституції України, відтак, їх норми є обовязковими до виконання всіма юридичними та фізичними особами, органами влади та посадовими особами. А нового нормативно-правового акту, який би детально врегульовував порядок створення саме житлово-будівельних кооперативів з метою забезпечення житлом осіб, які потребують поліпшення житлових умов, наразі не прийнято.

За приписами частини 1 статті 94 Господарського кодексу України, кооперативи як добровільні об'єднання громадян з метою спільного вирішення ними економічних, соціально-побутових та інших питань можуть створюватися у різних галузях (виробничі, споживчі, житлові тощо). Діяльність різних видів кооперативів регулюється законом.

Статтею 6 Закону України "Про кооперацію" встановлено, що кооператив є первинною ланкою системи кооперації і створюється внаслідок обєднання фізичних та/або юридичних осіб на основі членства для спільної господарської та іншої діяльності з метою поліпшення свого економічного стану.

Згідно з приписами ст. 135 ЖК Української РСР, до членів житлово-будівельного кооперативу приймаються громадяни, які постійно проживають у даному населеному пункті (якщо інше не встановлено законодавством Союзу РСР і Української РСР) і перебувають на обліку бажаючих вступити до житлово-будівельного кооперативу та внесені до єдиного державного реєстру громадян, які потребують поліпшення житлових умов, або користуються правом позачергового прийому до членів кооперативу, а також громадяни, зазначені в частині першій статті 143, частині другій статті 145 і частині першій статті 146 цього Кодексу. Житлово-будівельний кооператив діє на основі статуту, прийнятого відповідно до Примірного статуту житлово-будівельного кооперативу загальними зборами громадян, які вступають до організованого кооперативу і зареєстрованого в установленому порядку. Громадяни, яких включено до затвердженого виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті ОСОБА_7 народних депутатів списку осіб, що вступають до організовуваного житлово-будівельного кооперативу, вважаються членами цього кооперативу з дня реєстрації статуту, а громадяни, яких прийнято до діючого житлово-будівельного кооперативу, - з дня затвердження виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті ОСОБА_7 народних депутатів рішення загальних зборів членів кооперативу про прийом до кооперативу (ч. ч. 5, 6 ст. 137 ЖК).

Пунктами 1.1 та 2.1.1 Примірного статуту житлово-будівельного кооперативу, затвердженого постановою ОСОБА_7 Міністрів УРСР від 30.04.1985 року №186, встановлено, що житлово-будівельний кооператив організовується з метою задоволення економічних, соціальних та інших потреб його членів, а саме: забезпечення житлом членів кооперативу і членів їх сімей шляхом будівництва багатоквартирного жилого будинку (будинків), а у випадках, передбачених законодавством, одно- і двоквартирних жилих будинків садибного типу або багатоквартирного блокованого жилого будинків з надвірними будівлями, або котеджів з будівництва паркінгів, гаражів, спортивних, культурно-побутових і господарських приміщень за власні кошти кооперативу за допомогою банківського кредиту, а також для наступної експлуатації та управління цим будинками кооперативу.

Відповідно до ч. ч. 1, 5, 6 ст. 134 ЖК Української РСР на облік бажаючих вступити до житлово-будівельного кооперативу беруться громадяни, які постійно проживають у даному населеному пункті і потребують поліпшення житлових умов. Порядок обліку громадян, які бажають вступити до житлово-будівельного кооперативу, встановлюється законодавством Союзу РСР і Української РСР. Правила обліку громадян, які бажають вступити до житлово-будівельного кооперативу, затверджуються ОСОБА_7 Міністрів Української РСР і Українською республіканською радою професійних спілок.

ОСОБА_7 Міністрів Української РСР і Української ОСОБА_8 професійних спілок від 05.06.1985 року № 228 затверджено Правила обліку громадян, які бажають вступити до житлово-будівельного кооперативу.

Згідно пункту 2 цих Правил кооперативний облік здійснюється, як правило, за місцем проживання громадян у виконавчому комітеті районної, міської, районної в місті, селищної, сільської ОСОБА_8 народних депутатів.

Згідно абзацу 2 пункту 3 Примірного статуту житлово-будівельного кооперативу при будівництві одно- і двоквартирних жилих будинків садибного типу число громадян, необхідне для організації кооперативу, визначається виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті ОСОБА_8 народних депутатів, але не може бути менше 5 чоловік. Пунктом 16 ч. 3 Примірного статуту житлово-будівельного кооперативу житлово-будівельний визначено, що кооператив має право одержати в установленому порядку в безстрокове користування земельну ділянку для будівництва жилого будинку (будинків) та надвірних будівель.

Відповідач-2 у справі - обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Збудуй своє житло» зареєстрований 13.02.2012 як новостворена юридична особа з організаційно-правовою формою «обслуговуючий кооператив», місцезнаходженням якого є в с.Біла Тернопільського району Тернопільської області.

Учасниками даного кооперативу на момент прийняття оскаржуваного рішення селищної ради та на момент розгляду справи судом першої інстанції були лише три особи - ОСОБА_9Є, який проживає у м. Тернопіль, ОСОБА_4, яка проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_10, який проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2 та які не є зареєстрованими на території Великоберезовицької селищної ради.

У процесі розгляду справи суду не надано належних доказів, що ОСОБА_9Є, ОСОБА_4 та ОСОБА_10 на момент створення кооперативу та на час прийняття оскаржуваного рішення та укладення договору оренди перебували на обліку у виконавчому комітеті селищної ради згідно зі ст.134 Житлового кодексу Української РСР.

Натомість, за інформацією Великоберезовицької селищної ради від 27.01.2017 №56 слідує, що у ради відсутні відомості про облік громадян, які бажають вступити до житлово-будівельного кооперативу і хто з членів ОК ЖБК «Збудуй своє житло» перебуває на ньому та з якого часу.

Окрім того, відповідно до статті 12 Закону України "Про кооперацію", член кооперативу зобов'язаний сплатити визначені статутом внески.

Відповідно до статті 20 Закону України "Про кооперацію", для забезпечення статутної діяльності кооператив у порядку, передбаченому його статутом, формує пайовий, резервний, неподільний та спеціальний фонди.

Проте, згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, розмір внесків засновників кооперативу становить - 0, 00грн, а у матеріалах справи відсутні докази формування фондів кооперативу.

Разом з тим, за змістом пункту 3 Примірного статуту житлово-будівельного кооперативу, число громадян, які вступають до організовуваного кооперативу, повинно відповідати кількості квартир у жилому будинку (будинках) кооперативу, запланованому до будівництва. Квартири, які надаються членам кооперативу, повинні відповідати граничному розміру жилої площі, сумі пайового внеску та кількості членів сімї.

Таким чином, кількість квартир у житловому будинку (будинках), що заплановано до будівництва Кооперативом мала бути визначена виходячи із даної кількості його членів.

Як вбачається зі Статуту ОК "ЖБК "Збудуй своє житло" учасниками даного кооперативу на момент розгляду справи судом першої інстанції було лише три особи ОСОБА_9Є, ОСОБА_4 та ОСОБА_10, натомість земельна ділянка надана в оренду відповідачу-2 для будівництва багатоквартирного житлового будинку загальною площею 3399 кв.м.

З огляду на все викладене вище в сукупності, а також враховуючи, що в силу статті 41 Земельного кодексу України, можливість безоплатної передачі земельних ділянок у власність або надання в оренду юридичній особі для здійснення житлового будівництва може бути здійснена виключно за умови, що така особа створена як житлово-будівельний кооператив з метою його створення - забезпечення житлом саме членів кооперативу та членів їх сімей, колегія суддів вважає безпідставними посилання апелянта на правомірність отримання ним спірної земельної ділянки без проведення земельних торгів на підставі ст.41 Земельного кодексу України та п.2 р.ІІ Закону України від 18.02.2016 Про внесення змін до Земельного кодексу України щодо проведення земельних торгів.

Аналогічна позиція викладена і у постановах Верховного Суду від 04.09.2018 у справі №922/2614/1, від 26.07.2018 у справі №926/1111/15.

Окрім того, згідно ч.3 ст. 124 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" у разі відсутності плану зонування або детального плану території, затвердженого відповідно до вимог цього Закону, передача (надання) земельних ділянок із земель державної або комунальної власності у власність чи користування фізичним та юридичним особам для містобудівних потреб забороняється.

Відповідно до п.6-1 Прикінцевих положень до Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» дія частин 3, 4 ст.24 Закону до 01.01.2015 не поширюється на території, де відповідно до цього Закону не затверджено плани зонування або детальні плани території.

Однак, оскаржуване рішення Великоберезовицької селищної ради №155 від 07.10.2016 в частині, що стосується земельної ділянки площею 0,3218 га, кадастровий номер 125255200:02:002:2837, прийнято, як і договір оренди від 07.10.2016 укладено після набрання чинності положеннями Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» щодо заборони надання земельних ділянок у разі відсутності плану зонування або детального плану забудови території, затвердженого відповідно до цього Закону, тобто після 01.01.2015.

Відповідно до ч.ч.1, 8 ст. 18 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» план зонування території розробляється на основі генерального плану населеного пункту (у його складі або як окремий документ) з метою визначення умов та обмежень використання території для містобудівних потреб у межах визначених зон. План зонування території затверджується на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради протягом 30 днів з дня його подання.

Відповідно до ч.ч.1, 8 ст. 19 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» детальний план у межах населеного пункту уточнює положення генерального плану населеного пункту та визначає планувальну організацію і розвиток частини території. Детальний план розробляється з метою визначення планувальної організації і функціонального призначення, просторової композиції і параметрів забудови та ландшафтної організації кварталу, мікрорайону, іншої частини території населеного пункту, призначених для комплексної забудови чи реконструкції, та підлягає стратегічній екологічній оцінці. Детальний план території у межах населеного пункту розглядається і затверджується виконавчим органом сільської, селищної, міської ради протягом 30 днів з дня його подання, а за відсутності затвердженого в установленому цим Законом порядку плану зонування території - відповідною сільською, селищною, міською радою.

Однак, як вбачається з матеріалів справи та підтверджено Великоберезовицькою селищною радою, на час прийняття спірного рішення та укладення договору оренди плани зонування або детальний план території, затверджені відповідно до вимог закону, були відсутні.

Отже, оскаржуване рішення Великоберезовицької селищної ради №155 від 07.10.2016 прийняте з порушенням вимог ст. 124 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку (ч. 10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).

Згідно частини 1 статті 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Відтак п.11 рішення Великоберезовицької селищної ради №155 від 07.10.2016 в частині, що стосується земельної ділянки площею 0,3218 га кадастровий номер 125255200:02:002:2837 підлягає скасуванню з наведених вище підстав.

Згідно ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам (ч.1); особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності (ч.2); волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі (ч.3); правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (ч.4); правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним (ч.5).

Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу (ч.1); недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним (ч.2); якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (ч.3).

У спорах, повязаних з правом користування земельними ділянками, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких укладено договори оренди землі, так і самі договори.

За таких обставин справи суд першої інстанції прийшов до правомірного висновку, що спірний правочин - договір оренди земельної ділянки б/н від 07.10.2016, укладений на підставі незаконного п. 11 рішення Великоберезовицької селищної ради №155 від 07.10.2016 (в частині що стосується земельної ділянки площею 0,2837 га) підлягає визнанню недійсним на підставі ч.1 ст. 203 та ч.1 ст. 215 ЦК України.

Правові наслідки недійсності правочину визначені у ч.ч.1,2,3 статті 216 ЦК України, згідно яких: недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю; у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування; якщо у зв'язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною. Правові наслідки, передбачені частинами першою та другою цієї статті, застосовуються, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів.

За ч.1 ст.236 ЦК України правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає підставним та обгрунтованим висновок місцевого господарського суду, що позовні вимоги про скасування державної реєстрації права оренди ОК «ЖБК «Сонячний-30А» (попереднє найменування ОК «ЖБК «Збуду своє житло»), внесені до реєстру за індексним номером 32166447 від 02.11.2016 та зобов'язання ОСОБА_2 повернути земельну ділянку, площею 0,3218га за кадастровим №:02:002:2837, розташовану по вул.Микулинецька, 30-А в смт.Велика Березовиця Тернопільського району Тернопільської області, підлягають задоволенню.

З приводу посилання апелянта на те, що прокурор не мав права звертатися до суду з даним позовом, колегія суддів зазначає наступне:

Положеннями статті 15 ЦК України закріплено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Частиною 2 статті 2 ЦК передбачено, що одним з учасників цивільних відносин є держава Україна, яка згідно зі статтями 167, 170 ЦКнабуває і здійснює цивільні права та обов'язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом, та діє у цивільних відносинах на рівних правах з іншими учасниками цих відносин.

Одним із таких органів є прокуратура, на яку покладено функції представництва інтересів держави в суді у випадках, визначених законом.

За змістом частини 1 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Відповідно до частини 3 статті 23 зазначеного Закону прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Статтею 2 ГПК України (в редакції чинній до 15.12.2017) передбачено, що прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до господарського суду прокурор зазначає про це в позовній заяві. Прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, повинен обґрунтувати наявність підстав для здійснення представництва інтересів держави в суді.

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 08.04.1999 № 3-рп/99 наголосив, що інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств.

Із врахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Таким чином, наведені вище норми законів та Рішення Конституційного Суду України, надають прокуророві право звертатися до суду з позовами про захист інтересів держави, обґрунтовуючи при цьому, в чому саме полягає таке порушення.

Як вбачається з позовної заяви, звертаючись з даним позовом, прокурором зазначено, що незважаючи на те, що ОСОБА_2 кооператив «Житлово- будівельний кооператив «Сонячний-30А» за своєю організаційно-правовою формою, складом учасників не відноситься до житлово-будівельного кооперативу, Великоберезовицькою селищною радою прийнято рішення про надання земельних ділянок у користування на умовах оренди та укладено договори оренди без проведення земельних торгів та з порушенням законодавства про землеустрій, оскільки неправомірно змінено цільове призначення земельної ділянки; передано в оренду земельну ділянку особі, яка не володіє на праві приватної власності нерухомістю, розташованою на спірній землі; Кооперативом не отримано містобудівної документації та технічних умов на приєднання до каналізаційної мережі та її перенесення, а відтак спірні пункти рішень Великоберезовицької селищної ради №522 від 21.05.2014 та №155 від 07.10.2016 прийняті всупереч статті 41 Земельного кодексу України та мають бути визнані судом незаконними та скасовані відповідно до вимог статті 21 Цивільного кодексу України, оскільки суперечать інтересам держави, так як спірними рішеннями селищної ради неправомірно вилучено із користування територіальної громади спірну земельну ділянку, площею 0,3218га.

Отже, підставою для представництва прокурором інтересів держави у даній справі є порушення порядку надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до вимог Земельного Кодексу України.

Таким чином, установивши, що, прокурор у позовній заяві визначив, у чому полягає порушення інтересів держави та обґрунтував необхідність їх захисту, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що прокурор в даному випадку правомірно звернувся до суду з позовом як самостійний позивач.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26.07.2018 у справі №926/1111/15.

З урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення місцевого господарського суду прийнято з повним, всебічним та обєктивним зясуванням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у звязку з чим, правові підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покласти на скаржника в порядку ст.ст.129, 282 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, -

Західний апеляційний господарський суд ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду Тернопільської області від 09.08.2018 у справі №921/507/17-г/17 залишити без змін, апеляційну скаргу ОСОБА_2 кооперативу Житлово-будівельний Кооператив Сонячний 30А без задоволення.

2. ОСОБА_7 набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції в порядку і строки встановлені ст. ст.288, 289 ГПК України.

Головуючий суддя Кордюк Г.Т.

Суддя Галушко Н.А.

Суддя Плотніцький Б.Д.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 10.04.2019