ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.04.2019 року м. Дніпро Справа № 904/563/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Вечірко І.О. (доповідач)

судді Кузнецов В.О., Чус О.В.

секретар Манчік О.О.

за участю:

від ОСОБА_1: Келембет І.М., адвокат; Борисова В.О., адвокат;

від ОСОБА_4: Келембет І.М., адвокат; Борисова В.О., адвокат;

від ТОВ "Поляков і К": Балакін Є.В., адвокат

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну

скаргу ОСОБА_4 та ОСОБА_1

на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 22.02.2019 року

у справі № 904/563/19 (суддя - Панна С.П., м. Дніпро)

за позовом ОСОБА_4, м. Дніпро;

ОСОБА_1;

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Орендаекспертсервіс", м. Дніпро;

Товариства з обмеженою відповідальністю "Орендастройсервіс", м. Дніпро;

Товариства з обмеженою відповідальністю "Поляков і К", м. Дніпро;

про визнання договору купівлі-продажу часток в статутному капіталі товариства недійсним, визнання рішень недійсними та скасування реєстраційних дій

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст та мотиви ухвали суду першої інстанції.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 22.02.2019 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_4 та ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, місцевий господарський суд виходив з того, що надані позивачами докази в обґрунтування заяви, а саме об'ява в мережі Інтернет на сайті OLX про продаж майнового комплексу загальною площею 4 695,3 кв. м. за адресою: АДРЕСА_2, не є належними доказами, оскільки із вказаної об'яви неможливо встановити особу, якою вона подана. Щодо відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань про припинення ТОВ "Поляков і К" з 18.02.2019 року суд зазначив, що вони не приймаються до уваги, оскільки процес припинення юридичної особи згідно статей 104, 111 Цивільного кодексу України є тривалим та не вказує про остаточне припинення юридичної особи. Судом встановлено, що позивачами не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження підстав для забезпечення позову, а наведені ними обставини не є достатніми підставами для задоволення заяви.

2. Підстави, з яких порушено питання про перегляд судового рішення та узагальнені доводи учасників справи.

ОСОБА_4 та ОСОБА_1 подали апеляційну скаргу, в якій просять скасувати ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 22.02.2019 року та заяву про забезпечення позову задовольнити.

2.1. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржники посилались на те, що ухвала господарського суду першої інстанції є такою, що суперечить діючому законодавству України, та підставами апеляційного оскарження є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального і процесуального права. Даний спір стосується протиправного позбавлення права власності ОСОБА_4, ОСОБА_1 часток у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Орендаекспертсервіс", Товариства з обмеженою відповідальністю "Орендастройсервіс" та незаконного збільшення статутного капіталу ТОВ "Поляков і К" за рахунок майнових внесків вказаних Товариств, а саме - об'єкту нерухомого майна. Крім того, у разі подальшого продажу часток, об'єкту нерухомого майна та припинення Товариства з обмеженою відповідальністю "Поляков і К" шляхом ліквідації позивачі не зможуть захистити свої права в межах даної господарської справи.

2.2. Узагальнені доводи інших учасників провадження у справі.

Відповідачі наданими їм процесуальними правами не скористалися та не надали відзив на апеляційну скаргу, що відповідно до частини 3 статті 263 Господарського процесуального кодексу України не перешкоджає перегляду судового рішення суду першої інстанції.

3. Апеляційне провадження.

3.1. Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 11.03.2019 року відкрито апеляційне провадження, розгляд апеляційної скарги призначено в судовому засіданні на 04.04.2019 року.

В судовому засіданні 04.04.2019 року оголошено перерву до 08.04.2019 року.

08.04.2019 року на адресу Центрального апеляційного господарського суду від ТОВ "Поляков і К" надійшло клопотання про долучення письмових доказів до матеріалів справи, а саме - копій ухвали Бабушкінського районного суду від 12.10.2017 року у справі № 200/17762/17 та ухвали Красногвардійського районного суду від 06.10.2017 року у справі № 204/6265/17.

Вказане клопотання задоволено колегією суддів та долучено до матеріалів справи письмові докази.

Під час розгляду апеляційної скарги представниками позивачів надано пояснення в обґрунтування доводів апеляційної скарги, а представник ТОВ "Поляков і К" проти доводів апеляційної скарги заперечував.

Інші учасники провадження у справі наданими їм процесуальними правами не скористались та не направили в судове засідання своїх повноважних представників, хоча про день, час та місце судових засідань були повідомлені належним чином.

Суд апеляційної інстанції, з метою дотримання процесуальних строків розгляду апеляційної скарги на судове рішення, враховуючи те, що участь в засіданні суду є правом, а не обов'язком сторони, дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представників інших учасників справи.

3.2. Фактичні обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції та юридична оцінка доводів апеляційної скарги і висновків суду першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів оскарження ухвали, предметом заявленого позову є вимоги про:

- визнання недійсним Договору купівлі-продажу частки в Статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Поляков і К" в розмірі 100 % частки , укладеного між ОСОБА_6 та Товариством з обмеженою відповідальністю "Орендаекспертсервіс", Товариством з обмеженою відповідальністю "Орендастройсервіс", посвідчений 14 вересня 2017 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Павловською Г.О. за реєстровим № 906;

- визнання недійсними рішення учасників № 14/09 Товариства з обмеженою відповідальністю "Орендаекспертсервіс" від 14 вересня 2017 року, рішення учасників № 14/09 Товариства з обмеженою відповідальністю "Орендастройсервіс" від 14 вересня 2017 року про придбання частки в Статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Поляков і К", збільшення статутного капіталу Товариства за рахунок майнових вкладів нових учасників Товариства та його розподіл серед нових учасників, затвердження статуту Товариства в новій редакції, здійснення державної реєстрації змін до установчих документів Товариства з обмеженою відповідальністю "Поляков і К";

- скасування рішення про проведені реєстраційні дії щодо юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю "Поляков і К" та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Індексний номер: 370885615 від 14.09.2017 17:24:57, приватний нотаріус Павловська Ганна Олегівна, Дніпровський міський нотаріальний округ. Дніпропетровська область, вилучити записи про актуальну інформацію про об'єкт нерухомого майна та про право власності, записи щодо Товариства з обмеженою відповідальністю "Поляков і К", а саме: про зміну складу учасників, збільшення статутного капіталу Товариства за рахунок майнових вкладів нових учасників Товариства та його розподіл серед нових учасників, затвердження статуту Товариства в новій редакції, прийняте 14 вересня 2017 року.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням корпоративних прав позивачів, які стверджують, що є законними власниками часток в статутних капіталах ТОВ "Орендаекспертсервіс" та ТОВ "Орендастройсервіс" у загальному розмірі 100 %, які вибули з їх володіння поза їх волею. Позивачі вважають, що ТОВ "Орендаекспертсервіс" та ТОВ "Орендастройсервіс" набули право власності на 100 % частки в статутному капіталі ТОВ "Поляков і К" неправомірно, тому Договір купівлі - продажу частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Поляков і К", посвідчений 14 вересня 2017 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Павловською Г.О. за реєстровим № 906 - є недійсним.

В зв'язку з чим, рішення учасників № 14/09 Товариства з обмеженою відповідальністю "Орендаекспертсервіс" від 14 вересня 2017 року, рішення учасників № 14/09 Товариства з обмеженою відповідальністю "Орендастройсервіс" від 14 вересня 2017 року про придбання частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Поляков і К", збільшення статутного капіталу Товариства за рахунок майнових вкладів нових учасників Товариства та його розподіл серед нових учасників, затвердження Статуту Товариства в новій редакції, здійснення державної реєстрації змін до установчих документів Товариства з обмеженою відповідальністю "Поляков і К" є недійсними, тому необхідно скасувати реєстраційні дії юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю "Поляков і К" та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Індексний номер: 370885615 від 14.09.2017 року 17:24:57, приватний нотаріус Павловська Ганна Олегівна, Дніпровський міський нотаріальний округ, Дніпропетровська область, вилучити записи про актуальну інформацію про об'єкт нерухомого майна та про права власності, записи щодо Товариства з обмеженою відповідальністю "Поляков і К".

20.02.2019 року позивачі подали до господарського суду заяву про забезпечення позову, в якій просили накласти арешт на об'єкт нерухомого майна та заборонити ТОВ "Поляков і К" та іншим особам вчиняти будь-які дії щодо відчуження об'єкту нерухомого майна.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову, позивачі у справі посилались на те, що їх позбавлено права власності на частки у статутному капіталі ТОВ "Орендаекспертсервіс" і ТОВ "Орендастройсервіс" та майнового вкладу: 1/2 частка приміщення площею 2 347, 65 кв.м., тип нерухомого майна - гуртожиток, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, загальною площею 4 695,3 кв. м., що належить ТОВ ""Орендастройсервіс" на праві приватної власності згідно договору купівлі-продажу ВЕМ № 137655, 1376654, складеним у м. Дніпропетровську 01.12.2006 року, посвідченим приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Кружиліною В.Г., зареєстровано в реєстрі № 4415, реєстраційний номер майна 15971160; 1/2 частка приміщення площею 2 347, 65 кв.м., тип нерухомого майна - гуртожиток, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, загальною площею 4 695,3 кв.м., що належить ТОВ "Орендаекспертсервіс" на праві приватної власності згідно з Договором купівлі-продажу ВЕМ № 137655, 1376654, складеним у місті Дніпропетровську 01.12.2006 року, посвідченим приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Кружиліною В.Г., зареєстровано в реєстрі № 4415; реєстраційний номер майна 15971160. На думку позивачів, невжиття заходів забезпечення позову утруднить і зробить неможливим виконання рішення суду, тому вбачається необхідність зупинення фактичного ланцюга перепродажу спірного об'єкту нерухомого майна. Також позивачі посилались на розміщення об'яви в мережі Інтернет на сайті OLX про пропозицію продажу майнового комплексу загальною площею 4 695, 3 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2, а також на рішення власника про припинення ТОВ "Поляков і К" з 18.02.2019 року. Таким чином, на думку позивачів, є всі підстави вважати, що відповідачами будуть вживатися подальші дії щодо відчуження часток у статутному капіталі та майнового вкладу на користь інших осіб, а також щодо припинення ТОВ "Поляков і К" шляхом ліквідації. Вказані обставини можуть призвести до неможливості виконання рішення суду у даній справі.

Порядок забезпечення позову врегульовано положеннями глави 10 розділу І Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Згідно із нормами статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Підставою для вжиття заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення про те, що невжиття заходів до забезпечення позову у подальшому утруднить або зробить неможливим виконання рішення господарського суду у разі задоволення заявлених вимог. Відтак, забезпечення позову у господарському процесі застосовується з метою забезпечення реального виконання судового рішення у справі.

В силу положень частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення конкретного позову та на які така сторона посилається.

Обов'язок із доказування необхідно розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Під час вирішення питання про наявність підстав для забезпечення позову, обов'язок по доведенню та обґрунтуванню наявності очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, обґрунтованості та невідворотності додаткових зусиль і витрат у майбутньому, покладається саме на позивача.

Згідно з частиною 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові активи, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов'язання.

Відповідно до частин 5, 6 статті 140 Господарського процесуального кодексу України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання рішення суду. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними з заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Наведена норма зобов'язує суд у кожному конкретному випадку оцінювати наявні докази в їх сукупності, з урахуванням повноти встановлення всіх обставин справи, які необхідні для правильного вирішення спору.

Згідно з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду у складі суддів об'єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.08.2018 року у справі № 910/1040/18, у випадку звернення особи до суду з позовними вимогами немайнового характеру, судове рішення у разі задоволення яких не вимагатиме примусового виконання, то в такому випадку має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Крім цього, при здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року № ETS № 005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини").

Так, за приписами статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

За змістом статті 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визначені в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов'язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Частиною першою статті 2 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно з частиною першою статті 11 Господарського процесуального кодексу України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Оскільки у цій справі позивачі звернулися до суду з немайновими позовними вимогами, судове рішення у разі задоволення якого не вимагатиме примусового виконання, враховуючи вимоги статті 136 Господарського процесуального кодексу України, то в такому випадку судом має досліджуватися та застосовуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При цьому, в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

На підтвердження вимог позовної заяви та заяви про забезпечення позову позивачами до господарського суду було надано копії: витягів з Державного реєстру правочинів; свідоцтв про реєстрацію права власності на нерухоме майно; Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна, Статуту ТОВ "Орендаекспертсервіс", Статуту ТОВ "Орендастройсервіс", Статуту ТОВ "Поляков і К". Також, позивачами до суду першої інстанції було надано Інформацію з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань щодо перебування в стані припинення ТОВ "Поляков і К" з 18.02.2019 року.

Колегія суддів вважає, що надані у справі докази належним чином доводять, що незастосування заходу до забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивачів, за захистом яких вони звернулися до суду.

Суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги відомості з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань про припинення ТОВ "Поляков і К" з 18.02.2019 року, пославшись на тривалість у часі процедури припинення юридичної особи, оскільки сам факт проведення ліквідаційних заходів щодо одного з відповідачів у даній справі може перешкодити ефективному захисту прав позивачів.

Надані ТОВ "Поляков і К" копії ухвал, згідно з якими раніше судами вживались заходи забезпечення у вигляді накладення арешту на нерухоме майно, не можуть бути взяті до уваги апеляційним господарським судом з огляду на те, що на час розгляду справи у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна відсутні відомості щодо об'єкта нерухомості, розташованого за адресою: АДРЕСА_2.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції приходить до переконливого висновку, що позивачами належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами доведено необхідність застосування такого виду забезпечення позову, як накладення арешту на нерухоме майно, право власності на яке зареєстроване за відповідачем - ТОВ "Поляков і К".

Суд першої інстанції зазначених обставин не врахував та не обґрунтовано відмовив позивачам у застосуванні такого заходу забезпечення позову, як накладення арешту на майно відповідача -ТОВ "Поляков і К".

При цьому, не підлягає задоволенню заява позивачів про забезпечення позову також шляхом заборони вчиняти будь-які дії щодо відчуження ТОВ "Поляков і К" та іншим особам об'єкту нерухомого майна з огляду на наступне.

За своєю правовою природою забезпечення позову по суті - це обмеження суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя та задоволених вимог позивача.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Господарський процесуальний кодекс України допускає одночасне застосування декількох заходів забезпечення позову. Проте, сформульованими законом принципами, яким має відповідати застосування таких заходів є доцільність, співмірність, розумність, врахування впливу на права інших учасників спору, не перешкоджання їхній законній діяльності, виключення можливості спричинення шкоди.

В даному випадку, колегія суддів вважає, що застосування такого виду забезпечення позову, як заборона вчиняти будь-які дії щодо відчуження об'єкту нерухомого майна є надмірним процесуальним заходом, з огляду на те, що судом накладено арешт на нерухоме майно. Державна реєстрація дій стосовно нерухомого майна є похідною від самих дій, вчинення яких виключається під час дії арешту, накладеного на нерухоме майно.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованим та достатнім в даному випаду вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, а вжиття заходів щодо заборони ТОВ "Поляков і К" та будь-яким іншим суб'єктам вчиняти дії щодо відчуження майна, є невиправданим з точки зору мети, яка вже буде досягнута для забезпечення позову.

3.3. Висновки апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги.

За наведених обставин, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню. Ухвала місцевого господарського суду має бути скасована. Заяву ОСОБА_4 та ОСОБА_1 про забезпечення позову необхідно задовольнити частково.

Керуючись статтями 275-282 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 та ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 22.02.2019 року у справі № 904/563/19 - скасувати.

Прийняти нове рішення.

Задовольнити заяву ОСОБА_4 та ОСОБА_1 про забезпечення позову частково.

Накласти арешт на об'єкт нерухомого майна: гуртожиток (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 101), загальна площа 4 695,3 кв. м. (гуртожиток літ. А-5, А1-5 - прибудова, загальною площею 4 695,3 кв. м., ганки літ. а з навісом, а8, а10, квітник а1, приямки а2, а3, сходи з дашком а6, ганок-сходи а7 з дашком, димова труба а9), розташований за адресою: АДРЕСА_2 (номер об'єкту в РПВН 15971160).

В іншій частині заяву ОСОБА_4 та ОСОБА_1 про забезпечення позову залишити без задоволення.

Постанова з урахуванням пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" має статус виконавчого документа.

Стягувач: ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1).

Стягувач: ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3).

Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю "Орендаекспертсервіс" (, 49033, м. Дніпро, вул. Краснопільська, буд. 9).

Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю "Орендастройсервіс" (, 49033, м. Дніпро, вул. Краснопільська, буд. 9).

Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю "Поляков і К" (, 49101, м. Дніпро, вул. Троїцька, буд. 9).

Постанова як виконавчий документ підлягає виконанню в порядку, передбаченому Законом України "Про виконавче провадження" та може бути пред'явлена до виконання - до 07.04.2022 року.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 15.04.2019 року.

Головуючий суддя _________________ І.О. Вечірко

Суддя _________________ В.О. Кузнецов

Суддя _________________ О.В. Чус