ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" квітня 2019 р. Справа №921/417/18

Західний апеляційний господарський суд в складі колегії:

Головуючого судді Дубник О.П.

Суддів Зварич О.В.

ОСОБА_1,

за участю секретаря судового засідання Мокрої А.В.

розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства Львівський електроламповий завод Іскра б/н від 16.01.2019 (вх.№ 01-05/349/19 від 22.01.2019)

на рішення Господарського суду Тернопільської області від 21.12.2018 (суддя Стадник М.С., повний текст складено 09.01.2019)

у справі № 921/417/18

за позовом: Приватного акціонерного товариства Львівський електроламповий завод Іскра, м. Львів

до відповідача: Приватного акціонерного товариства Тернопільгаз, м. Тернопіль

про визнання протиправним та скасування акта про порушення №000164 від 26.09.2018, складеного ПрАТ Тернопільгаз; визнання протиправним та скасування акта-розрахунку вартості необлікованого (донарахованого) об'єму природного газу про донарахування ПрАТ Львівський електроламповий завод Іскра об'єму природного газу на загальну суму 341 241, 33 грн,

за участю представників:

від позивача: адвокат ОСОБА_2 (довіреність №25/01 від 28.12.2018);

від відповідача: адвокат ОСОБА_3 (довіреність № 03/1367 від 26.11.2018).

1.Розгляд справи.

Відводів суддям та секретарю судового засідання в порядку ст.ст. 35, 36, 37 ГПК України не заявлялось.

У судовому засіданні 01.04.2019 здійснювалось повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно з ст. 222 ГПК України.

Хід розгляду апеляційної скарги викладено у відповідних ухвалах суду.

2. Вирішення процесуальних питань під час розгляду справи.

29.03.2019 представником позивача подано клопотання про відкладення розгляду справи, призначеного на 01.04.2019. Однак в судове засідання 01.04.2019 представник позивача зявився та просив не розглядати вказане клопотання.

Інших клопотань у судовому засіданні 01.04.2019 представниками сторін не заявлено.

3. Короткий зміст позовних вимог.

ПрАТ Львівський електроламповий завод Іскра звернулось з позовом до ПрАТ Тернопільгаз про визнання протиправним та скасування акта про порушення №000164 від 26.09.2018, складеного ПрАТ Тернопільгаз; визнання протиправним та скасування акта-розрахунку вартості необлікованого (донарахованого) об'єму природного газу про донарахування ПрАТ Львівський електроламповий завод Іскра об'єму природного газу на загальну суму 341 241, 33 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем не було встановлено факту пошкодження лічильника і в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували дане пошкодження; відповідач не мав права складати акт про порушення за результатами періодичної повірки, якою визнано лічильник непридатним, і на цій підставі донараховувати позивачу додатковий об`єм природного газу, оскільки за результатами періодичної повірки лічильника не передбачено складання такого акта (таке можливо лише на підставі проведення позачергової чи експертної повірки).

4.Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 21.12.2018 в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Судове рішення у справі мотивоване ст.ст. 16, 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України), ст.ст. 20, 216, 217, 235, 236 Господарського кодексу України (надалі ГК України), Кодексом газотранспортної системи, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2493, Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2494 (далі - Кодекс ГРС), і зроблено висновок, що акт про порушення лише фіксує порушення, які були виявлені при проведенні перевірки працівниками відповідача (Оператора ГРМ) та може бути використаний в якості доказу в разі звернення з позовом до суду у спорі про право і підлягає оцінці судом при розгляді господарського спору. Відтак з урахуванням правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду від 18.09.2018 у справі № 909/1050/17 дійшов висновку, що чинне законодавство дозволяє споживачу оскаржити в судовому порядку саме рішення комісії з розгляду акту про порушення, яке оформлене протоколом, а не сам факт про порушення, який за рішенням комісії може бути задоволений або ж скасований, тобто захист порушеного права має бути ефективним.

5. Короткий зміст вимог апеляційної скарги та аргументи сторін справи.

5.1. ПрАТ Львівський електроламповий завод Іскра не погоджується з ухваленим рішенням суду, вважає його незаконним та прийнятим з неповним зясуванням обставин справи та неправильним застосуванням норм матеріального права, просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задоволити повністю. Апелянт зазначає, що суд першої інстанції дослідив і надав правову оцінку тільки позовній вимозі про визнання протиправним та скасування акта про порушення, не давши правової оцінки вимозі про скасування акта-розрахунку вартості необлікованого (донарахованого) об'єму природного газу, не зазначив мотивів відмови в задоволенні першої вимоги. Вказує, що чинним законодавством не перебачено та судом не названо норми, яка б надавала споживачу право оскаржувати в судовому порядку саме рішення комісії з розгляду акта про порушення, яке оформлено протоколом, а не сам акт про порушення. З посиланням на п. 12 гл. 21 Кодексу ГРС стверджує, що оскарженню підлягає сам обєм та/або вартість необлікованого (донарахованого) природного газу, незалежно від того яким документом оформлено донарахування, а не рішення комісії. Оскільки саме в акті-розрахунку вартості необлікованого (донарахованого) об'єму природного газу зафіксовано (оформлено) рішення про донарахування додаткового обєму природного газу, підлягає оскарженню саме акт, а не рішення. Відтак вважає, що ним обрано належний спосіб захисту свої прав.

6. Обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанції.

ПАТ "Тернопільгаз" (Оператор ГРМ) та ПАТ "Львівський електроламповий завод "Іскра" (Споживач) 01.02.2016 укладено Типовий договір розподілу природного газу №06/к-252 (далі - договір), який є публічним договором приєднання, що регламентує порядок та умови переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ обсягів природного газу, які належать споживачам (їх постачальникам), до об'єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи, та укладений з врахуванням вимог ст.ст. 633, 634, 641, 642 ЦК України на невизначений строк (а.с. 11-17).

Відповідно до п.п. 2.1 договору Оператор ГРМ зобов'язується надати Споживачу послугу з розподілу природного газу, а Споживач зобов'язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені договором.

Згідно з абз. 3 п. 3.2 договору Споживач забезпечує належну експлуатацію власних газових мереж після межі балансової належності згідно з чинним законодавством, зокрема відповідно до вимог Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 15 травня 2015 року № 285, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 08 червня 2015 року за № 674/27119, або укладає відповідний договір з будь-якою організацією, яка має право на виконання таких робіт, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем.

Облік (у тому числі приладовий) природного газу, що передається Оператором ГРМ та споживається Споживачем на межі балансової належності об'єкта Споживача, здійснюється відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем. Для визначення об'єму розподілу та споживання природного газу беруться дані комерційного вузла обліку Оператора ГРМ. У разі відсутності комерційного вузла обліку в Оператора ГРМ беруться дані комерційного вузла обліку Споживача (п.п.5.1 - 5.2 договору).

Згідно з абз. 3, 4 п. 5.5 договору Оператор ГРМ має право здійснювати контрольні зняття показань лічильника природного газу Споживача. Оператор ГРМ зобов'язується не рідше одного разу на шість місяців здійснювати контрольне зняття показань лічильника газу та формувати об'єм розподілу та споживання природного газу по Споживачу за розрахунковий місяць, в якому було здійснено контрольне зняття показань лічильника газу, з урахуванням його фактичних показань.

Оператор ГРМ зобов'язується, зокрема, дотримуватись встановлених вимог Кодексу газорозподільних систем щодо приладового обліку, якщо комерційний вузол обліку (лічильник газу) за Договором буде належати Оператору ГРМ; проводити на вимогу Споживача перевірку роботи комерційного вузла обліку (лічильника газу) у порядку, визначеному Кодексом газорозподільних систем (п. 7.1 договору);

Відповідно до пп. 4 п. 7.2 договору Оператор ГРМ має право перевіряти роботу комерційного вузла обліку (лічильника газу), у тому числі встановленого на об'єкті Споживача, у порядку, визначеному Кодексом газорозподільних систем.

Споживач у свою чергу має право, зокрема, ініціювати перевірку роботи комерційного вузла обліку (лічильника газу) у порядку, визначеному Кодексом газорозподільних систем; зобов`язаний забезпечувати безперешкодний та безплатний доступ на власні об'єкти чи земельну ділянку представникам Оператора ГРМ за їх службовими посвідченнями для виконання ними службових обов'язків щодо забезпечення гарантованого рівня надійності, безпеки, якості та величини тиску природного газу, запобігання можливим витокам газу та недопущення аварійних ситуацій, зокрема для: перевірки, локалізації і ліквідації витоків газу та аварійних ситуацій; перевірки, повірки та/або експертизи комерційного вузла обліку (лічильника газу), а також перевірки показань лічильників газу; виконання робіт з припинення та відновлення газопостачання тощо (п. 7.3 договору).

Представниками ПАТ "Тернопільгаз" (Оператора ГРМ) за участю споживача розпломбовано для чергової повірки комерційний вузол обліку газу Споживача, а саме лічильник газу ТЕМП G40, заводський номер 120943, рік випуску 2012, встановлений за адресою: м. Збараж, вул. Д. Галицького, 56, про що складено відповідний акт від 18.09.2018 (а.с. 26).

Надалі працівниками ПАТ "Тернопільгаз" проведено обстеження комерційного вузла обліку газу. За результатами обстеження лічильник знято та направлено на експертну повірку.

В протоколі повірки від 20.09.2018 ДП «Львівстандартметрологія» встановлено, що за результатами повірки лічильник газу визнано непридатним (а.с. 18).

В акті про порушення від 26.09.2018 №000164 зафіксовано порушення п.п. 1 п. 3 гл. 2 розділу XI Кодексу ГРС пошкодження ЗВТ (лічильника газу) або робота комерційного ВОГ чи його складових в позаштатному режимі, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним ВОГ не обліковується або обліковується некоректно (а.с. 81).

Протоколом засідання центральної комісії ПрАТ "Тернопільгаз" з розгляду актів про порушення споживачем природного газу вимог Кодексу ГРМ від 02.10.2018 №60, на якому були присутні уповноважені представники від позивача (ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2Б.), - задоволено повністю акт про порушення від 26.09.2018 №000164 (а.с. 82). Підписи представників Споживача на протоколі відсутні, при цьому, присутність таких на засіданні комісії позивачем не заперечується.

На виконання протоколу від 02.10.2018 № 60, Оператором ГРМ складено акт - розрахунок, відповідного до якого здійснено донарахування вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу на суму 341 241, 33 грн, з яких: 3 075, 53 грн - транспортні послуги, 338 165, 80 грн - вартість об`ємів газу за вересень 2018 року (а.с. 20).

Відповідачем направлено на адресу позивача вимогу №14/1151 від 10.10.2018 сплатити (протягом трьох днів з моменту отримання) рахунок №000164/1018-27965 від 10.10.2018 на суму 341 241, 33 грн та попереджено про заходи з припинення (обмеження) газопостачання, у випадку несплати з долученням протоколу №60 від 02.10.2018, акту-розрахунку вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу, рахунку на сплату №000164/1018-27965 від 10.10.2018, повідомлення про припинення (обмеження) газопостачання №000164/1018-27965 від 10.10.2018 (а.с. 21).

7. Норми права та мотиви, якими суд апеляційної інстанції керувався при прийнятті постанови, висновки суду.

7.1. Відповідно до ст. 235 ГК України, за порушення господарських зобов'язань до суб'єктів господарювання та інших учасників господарських відносин можуть застосовуватися оперативно-господарські санкції - заходи оперативного впливу на правопорушника з метою припинення або попередження повторення порушень зобов'язання, що використовуються самими сторонами зобов'язання в односторонньому порядку.

До суб'єкта, який порушив господарське зобов'язання, можуть бути застосовані лише ті оперативно-господарські санкції, застосування яких передбачено договором.

Згідно з ч. 2 ст. 217 ГК України у сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Види оперативно-господарських санкцій визначено у ч. 1 ст. 236 ГК України, перелік яких не є вичерпним, так як сторони можуть передбачити у договорі також інші оперативно-господарські санкції.

Оперативно-господарські санкції застосовуються незалежно від вини субєкта, який порушив господарське зобовязання.

7.2. Згідно з пп. 1 п. 3 гл. 2 розділу XI Кодексу ГРС, до порушень (за умови відсутності несанкціонованого втручання в ГРМ або роботу ЗВТ), що сталися внаслідок пошкодження чи позаштатного режиму роботи комерційного ВОГ або його складових (які кваліфікуються як «не з вини споживача»), але внаслідок яких споживачу здійснюється перерахунок розподіленого (спожитого) об'єму природного газу, належать, зокрема, пошкодження ЗВТ (лічильника газу) або робота комерційного ВОГ чи його складових в позаштатному режимі, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним ВОГ не обліковується або обліковується некоректно.

Відповідно до п.п. 3, 8 гл. 5 розділу XI Кодексу ГРС, у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення, який має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення.

Главою 7 розділу VI Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2494 від 30.09.2015, передбачено, що оператор ГРМ в установленому законодавством порядку має право припинити/обмежити газопостачання (розподіл природного газу) на об'єкт споживача (у тому числі побутового споживача) з дотриманням ПБСГ та нормативних документів, що визначають порядок обмеження/припинення природного газу, у таких випадках: 1) несвоєчасна та/або неповна оплата послуг згідно з умовами договору розподілу природного газу; 2) відсутність підтвердженого обсягу природного газу по об'єкту споживача та/або його постачальнику; 3) подання споживачем або його постачальником (який уклав з Оператором ГРМ договір на виконання робіт, пов'язаних з припиненням/обмеженням газопостачання споживачам) письмової заяви про припинення газопостачання; 4)відмова споживача від встановлення лічильника газу, що здійснюється за ініціативи та за кошти Оператора ГРМ, з урахуванням Закону України "Про забезпечення комерційного обліку природного газу"; 5) неповернення оператору ГРМ заяви-приєднання до умов договору розподілу природного газу чи розірвання договору розподілу природного газу; 6) несанкціонований відбір природного газу або втручання в роботу ЗВТ чи ГРМ; 7) несанкціоноване відновлення газоспоживання; 8) визнання в установленому порядку аварійним станом газорозподільної системи та/або ліквідація наслідків аварій, спричинених надзвичайними ситуаціями техногенного, природного або екологічного характеру, та проведення ремонтно-відновлювальних робіт; 9) наявність заборгованості за несанкціонований відбір природного газу з ГРМ; 10) необґрунтована відмова від підписання акта наданих послуг та/або акта приймання-передачі природного газу (норма застосовується по об'єкту споживача, що не є побутовим); 11) в інших випадках, передбачених законодавством. Постачальник має право обмежувати (припиняти) постачання газу споживачу відповідно до порядку, встановленого законодавством. Підставою для припинення газопостачання (як оперативно-господарської санкції) є порушення, яке визначене главою 7 розділу VI Кодексу газорозподільних систем, факт якого фіксується у відповідному акті про порушення, який у випадку підтвердження порушення підлягає задоволенню на підставі прийнятого рішення комісії постачальника, що оформляється протоколом.

Згідно з п. 10 гл. 21 розділу XI Кодексу ГРС, споживач (несанкціонований споживач) зобов'язаний бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів про порушення, на якому буде розглядатися складений на нього акт про порушення. За неможливості бути присутнім на засіданні особисто споживач (несанкціонований споживач) має право дати письмову згоду у довільній формі на проведення засідання без його присутності або у присутності його уповноваженої особи. У разі неприбуття споживача (несанкціонованого споживача) та/або уповноваженої ним особи на засідання комісії остання розглядає складений акт про порушення без його (її) участі. За результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення. При задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об'єму та обсягу природного газу і його вартості.

7.3. Поряд з тим, ст. 6 Конвенції визнається право людини на доступ до правосуддя, а відповідно до статті 13 Конвенції (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. При цьому, під ефективним способом слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

В свою чергу, під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб'єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов'язку зобов'язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначений як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату. Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягнути суб'єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинене порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв'язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Оскільки положення Конституції України та Конвенції мають вищу юридичну силу (статті 8, 9 Конституції України), а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту й у спосіб, не передбачений законом, зокрема статтею 16 ЦК України, але який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

Згідно з ч. 2 ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до ч. 2 ст. 20 ГК України, яка кореспондується з положенням ст. 16 ЦК України, права та законні інтереси суб'єктів господарювання та споживачів захищаються, зокрема, шляхом визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб'єктів, що суперечать законодавству, ущемляють права та законні інтереси суб'єктів господарювання або споживачів.

Судом першої інстанції, з урахуванням викладеної в постанові Верховного суду №909/1050/17 від 18.09.2018 правової позиції правильно встановлено, що акт про порушення є актом, що фіксує порушення, які були виявлені при проведенні перевірки працівниками відповідача (Оператора ГРМ). Тобто, оскаржений акт може бути використаний в якості доказу в разі звернення з позовом до суду у спорі про право і підлягає оцінці судом при розгляді господарського спору.

Відтак чинне законодавство дозволяє споживачу оскаржити в судовому порядку саме рішення комісії з розгляду акту про порушення, яке оформлене протоколом, а не сам факт про порушення, який за рішенням комісії може бути задоволений або ж скасований, тобто захист порушеного права має бути ефективним.

З огляду на те, що акт-розрахунок вартості необлікованого (донарахованого) обєму природного газу складено на підставі протоколу засідання комісії від 02.10.2018 № 60, а такий споживачем не оскаржений, підстави для надання йому оцінки судом першої інстанції відсутні.

Доводи скаржника, що саме в акті-розрахунку вартості необлікованого (донарахованого) об'єму природного газу зафіксовано (оформлено) рішення про донарахування додаткового обєму природного газу, відтак підлягає оскарженню саме акт, а не рішення є необгнунтованими, оскільки названий акт складено на підставі протоколу засідання комісії від 02.10.2018 № 60.

Згідно з ст. 5 ГПК України здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Оскільки законом визначено ефективний спосіб захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду (оскарження протоколу засідання комісії ПрАТ «Тернопільгаз»), підстави для застосування ч. 2 ст. 5 ГПК України відсутні.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Доводи, викладені скаржником у апеляційній скарзі, спростовуються вищенаведеними аналізом матеріалів справи та нормами матеріального і процесуального права.

8. Судові витрати.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст.129 ГПК України у спорах, що виникають виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 129, 252, 269, 270, 275, 276, 281, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Тернопільської області від 21.12.2018 у цій справі без змін.

2. Судові витрати покласти на ПрАТ Тернопільгаз.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

4. Строки та порядок оскарження постанов (ухвал) апеляційного господарського суду визначені § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

Повний текст постанови складено 10.04.2019.

Головуючий суддя Дубник О.П.

Судді Зварич О.В.

ОСОБА_1