СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" квітня 2019 р. Справа № 922/5397/13

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Фоміна В.О., суддя Крестьянінов О.О., суддя Пуль О.А.

секретар судового засідання Курченко В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Приватного науково-виробничого підприємства "Інтеравіасервіс" (вх.№325 Х/2) на ухвалу Господарського суду Харківської області від 28.12.2018 постановлену колегією суддів: головуючий суддя Усатий В.О., суддя Швидкін А.О., суддя Міньковський С.В. у приміщенні Господарського суду Харківської області у справі №922/5397/13

за заявою ТОВ "ТК "Авіатехком", м. Краснознаменськ

до Харківського державного авіаційного виробничого підприємства, м. Харків

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 28.12.2018 у справі №922/5397/13 відхилено грошові вимоги за заявою арбітражного керуючого Кириченко Є.А. - ліквідатора ПНВП "Інтеравіасервіс" до боржника у сумі 15600000,00 грн.

Ліквідатор ПНВП "Інтеравіасервіс" Кириченко Є.А. не погодилась з вказаною ухвалою, звернулась до Східного апеляційного господарського суду зі скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Харківської області від 28.12.2018, постановити нову ухвалу, якою задовольнити вимоги ПНВП "Інтеравіасервіс" до боржника за контрактом №01/11 від 01.11.2013 у сумі 15600000,00 грн та включити їх до шостої черги погашення, а вимоги щодо сплати судового збору в суді першої та другої інстанції до кредиторських вимог першої черги погашення.

Апеляційна скарга ПНВП «Інтеравіасервіс» обгрунтована наступним:

- протокол судового засідання містить недостовірну інформацію про неприбуття 22.12.2018 представників ПНВП «Інтеравіасервіс» в судове засідання до суду першої інстанції, адже такий представник прибув в судове засідання 22.12.2018;

- щодо фактичних обставин спору, апелянт вважає, що звернення до розпорядника майна з заявою про визнання його вимог у розмірі 15600000,00 грн і є вимогою про повернення попередньої оплати, а тому судом першої інстанції неправомірно встановлено відсутність підстав для включення вимог ПНВП «Інтеравіасервіс» до реєстру вимог кредиторів у шосту чергу задоволення.

31.01.2019 від ПНВП «інтеравіасервіс» надійшли доповнення до апеляційної скарги.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 11.02.2019 відкрито апеляційне провадження, розгляд справи призначено на 02.04.2019, а також відхилено заяву про доповнення апеляційної скарги, подану заявником апеляційної скарги після подання апеляційної скарги.

28.02.2019 від ДП "Укроборонпром" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому підприємство просить апеляційну скаргу ліквідатора ПНВП "Інтеравіасервіс" залишити без задоволення, ухвалу Господарського суду Харківської області від 28.12.2018 у даній справі без змін.

28.02.2019 від ліквідатора ПНВП "Інтеравіасервіс" надійшло клопотання про витребування у арбітражного керуючого Усачова О.М. розпорядника майна боржника ХДАВП інформацію боржника від 27.11.2018, надану на запит від 02.11.2018 вих.01-21/789.

14.03.2019 від боржника надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому боржник просить апеляційну скаргу ліквідатора ПНВП "Інтеравіасервіс" залишити без задоволення, ухвалу Господарського суду Харківської області від 28.12.2018 у даній справі без змін.

02.04.2019 від ліквідатора ПНВП "Інтеравіасервіс" надійшли заперечення на відзив на апеляційну скаргу.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.04.2019, у зв'язку з відпусткою судді Тарасової І.В. для розгляду даної справи сформовано склад колегії суддів: головуючий суддя Фоміна В.О., суддя Крестьянінов О.О., суддя Пуль О.А.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 02.04.2019 в судовому засіданні оголошено перерву до 11.04.2019.

09.04.2019 від ПНВП «Інтеравіасервіс» надійшло клопотання про витребування доказів, в якому останній просить витребувати у Харківського державного авіаційного виробничого підприємства документальне підтвердження обліку заборгованості Харківського державного авіаційного виробничого підприємства перед ПНВП «Інтеравіасервіс» в розмірі 15600000,00 грн з зазначенням найменування рахунку бухгалтерського обліку, на якому такі вимоги перебувають, а також документальне підтвердження виконання ХДАВП умов контракту №01/11 від 01.11.2013 року, а саме: здійснення робіт по виготовленню двох комплектів крил для літака АН-140-100 цивільної авіації, з зазначенням обсягів виконаних робіт та їх вартості у грошовому еквіваленті національної валюти України.

Також ПНВП «Інтеравіасервіс» просить визнати поважною причину пропуску строку на звернення з клопотанням до суду про витребування доказів, поновити пропущений строк на прийняття його до розгляду.

Заявленим 28.02.2019 та 09.04.2019 ПНВП «Інтеравіасервіс» клопотанням про витребування доказів колегія суддів вирішила надати процесуальну оцінку в мотивувальній частині даної постанови.

В судовому засіданні 11.04.2019 року представник ліквідатор ПНВП «Інтеравіасервіс» наполягав на задоволенні апеляційної скарги, просив суд скасувати ухвалу Господарського суду Харківської області від 28.12.2018 у даній справі, задовольнити заяву про визнання кредиторських вимог та включити 15600000,00 грн. до шостої черги вимог задоволення.

Присутній представник АТ "Мотор-Банк" підтримав апеляційну скаргу ліквідатора ПНВП "Інтеравіасервіс", просив суд скасувати оскаржувану ухвалу та включити кредиторські вимоги ПНВП "Інтеравіасервіс" у шосту чергу задоволення.

Під час з'ясування обставин спору, колегією суддів встановлено, що АТ «Мотор-Банк» є ініціюючим кредитором та головою комітету кредиторів ПНВП «Інтеравіасервіс», та допущений до участі у даній справі для висловлення свого ставлення до апеляційної скарги та надання обгрунтованих пояснень стосовно суті заявлених ПНВП «Інтеравіасервіс» вимог для встановлення фактичних правовідносин, що склались між сторонами Контракту та прийняття об'єктивного рішення.

Представник боржника просила суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржувану ухвалу без змін.

Відповідно до статті 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення присутніх учасників справи, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах, встановлених статтею 269 ГПК України, а також перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, встановила наступне.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 15.04.2015 порушено провадження у справі про банкрутство Харківського державного авіаційного виробничого підприємства, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, розпорядником майна боржника призначений арбітражний керуючий Чаговець Т.П.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 06.08.2015 затверджено реєстр вимог кредиторів боржника.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 11.10.2016 припинено виконання арбітражним керуючим Чаговець Т.П. обов'язків розпорядника майна Харківського державного авіаційного виробничого підприємства, розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого Усачова О.М.

30.10.2018 ліквідатор ПНВП «Інтеравіасервіс» звернувся до розпорядника майна Харківського державного авіаційного виробничого підприємства з заявою про визнання кредиторських вимог у розмірі 15600000,00 грн.

Згідно повідомлення розпорядника майна ХДАВП від 27.11.2018 №01-21/828, ним визнані заявлені ПНВП «Інтеравіасервіс» вимоги у розмірі 15600000,00 грн та зазначено, що ці вимоги підлягають включенню до шостої черги реєстру вимог задоволення.

29.10.2018 до Господарського суду Харківської області від ПНВП «Інтеравіасервіс» надійшла заява, в якій останній просить визнати його вимоги до боржника в сумі 15600000,00 грн.

В обгрунтування цієї заяви, ПНВП «Інтеравіасервіс» посилається на те, що вказані вимоги виникли на підставі укладеного між сторонами Контракту від 01.11.2013 №01/11, за яким боржник зобов'язався поставити ПНВП «Інтеравіасервіс» два комплекта крил для літака АН-140-100 гражданської авіації, а ПНВП «Інтеравіасервіс» зобов'язався зді йснити попередню оплату у розмірі 15600000,00 грн, та в подальшому сплатити ще 8400000,00 грн за виконані боржником зобов'язання за вказаним контрактом, з урахуванням додаткових угод. На виконання вимог контракту заявник перерахував боржнику суму попередньої оплати, боржник, в свою чергу умови контракту не виконав, товар ПНВП «Інтеравіасервіс» не поставив.

Отже, посилаючись на ч. 1 та 4 статті 23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», ПНВП «Інтеравіасервіс» просить визнати грошові вимоги до Харківського державного авіаційного виробничого підприємства.

Відмовляючи у задоволенні заяви ПНВП «Інтеравіасервіс» суд першої інстанції зазначив про відсутність доказів звернення заявника до боржника, в рамках приписів ч.2 статті 693 ЦК України, з вимогою щодо передачі оплаченого товару, або з вимогою про повернення суми попередньої оплати.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для визнання вимог ПНВП «Інтеравіасервіс» заявлених до боржника, з мотивів наведених у даній постанові.

За змістом статті 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", кредитор - юридична або фізична особа, а також органи доходів і зборів та інші державні органи, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких забезпечені заставою майна боржника (майнового поручителя).

Згідно ч. 1 ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство, зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство.

Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство.

Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає.

Відповідно до ч. 4 ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", особи, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними кредиторами, а їх вимоги погашаються в шосту чергу в ліквідаційній процедурі.

Судом першої інстанції правомірно встановлено, що звертаючись 29.10.2018 з заявою про визнання грошових вимог, ПНВП «Інтеравіасервіс» пропущено 30-ти денний строк для подання заяв про визнання кредиторських вимог, передбачений частиною 1 статті 23 закону про банкрутство, а тому, такі вимоги підлягають погашенню в шосту чергу задоволення вимог кредиторів.

Відповідно до ч.2 ст. 25 Закону про банкрутство, у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, у тому числі щодо яких були заперечення боржника і які не були внесені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, а також ті, що визнані боржником та внесені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, і вирішує питання про його затвердження.

Завданням господарського суду у попередньому засіданні є перевірка заявлених до боржника грошових вимог конкурсних кредиторів, які можуть підтверджуватися або первинними документами (угодами, накладними, рахунками, актами виконаних робіт, тощо), що свідчать про цивільно-правові відносини сторін та підтверджують заборгованість боржника перед кредитором, або рішенням юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення такого спору.

Колегія суддів зазначає, що це правило поширюється на будь-які заявлені кредиторські вимоги до боржника у справі про банкрутство.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.11.2013 між Харківським державним авіаційним виробничим підприємством (постачальник) та ПНВП "Інтеравіасервіс" (покупець) укладений Контракт № 01/11, відповідно до умов якого постачальник постачає відповідно до узгоджених технічних умов на поставку, а покупець сплачує та приймає продукцію, у порядку та на умовах, передбачених відповідним Контрактом та додатках до нього.

Продукція, що постачається за цим Контрактом: два комплекта крила для літака АН-140-100 цивільної авіації, що міститься у додатку № 1 до цього Контракту (п. 1.2. Контракту).

Пунктом 4.1. Контракту, з урахуванням умов додаткової угоди до Контракту від №1 від 18.11.2013, сторони погодили, що оплату в розмірі 15600000,00 грн замовник здійснює шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок, зазначений в Контракті в строк до 01.12.2013 р.

Пунктом 4.2. Контракту, з урахуванням умов додаткової угоди до Контракту від №1 від 18.11.2013, визначено, що остаточний розрахунок в розмірі 8400000,00 грн буде здійснений замовником протягом 10 днів з дня отримання від постачальника повідомлення про готовність продукції до відправки.

Відповідно до п. 6.1. Контракту поставка продукції здійснюється у строки, зазначені в специфікації, що є додатком до Контракту. Відповідно до специфікації, додатку №1 до Контракту, строк поставки товару до 01.09.2014 р.

Додатковою угодою № 2 від 24.12.2014 сторони змінили умови пункту 12.2 Контракт, та виклали його в наступній редакції: « 12.2 Контракт набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 31.03.2015, але в будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов'язань. Дострокове розірвання контракту можливо за взаємною згодою сторін».

На виконання умов укладеного між сторонами Контракту, ПНВП «Інтеравіасервіс», відповідно до платіжних доручень № 1 від 18.11.2013, № 4 від 19.11.2013 перераховано боржнику суму попередньої оплати у розмірі 15600000,00 грн.

Однак, як станом на 01.09.2014, так і на день звернення з заявою про визнання кредиторських вимог, боржником не виконано умови Контракту, товар ПНВП «Інтеравіасервіс» не поставлений.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, установлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно із ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 2 статті 693 ЦК України передбачено, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Як зазначалось, підставою відмови судом першої інстанції у включенні вимог ПНВП «Інтеравіасервіс» до реєстру вимог кредиторів стало відсутність доказів звернення до постачальника з вимогою про повернення попередньої оплати або з вимогою про припинення відносин за спірним Контрактом.

Однак, колегія суддів вважає помилковою таку позицію суду першої інстанції, з огляду на таке.

Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати (ч.2 ст. 693 ЦК України).

Зі змісту зазначеної норми права вбачається, що умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов'язання зі своєчасного передання товару покупцю. А у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати.

Можливість обрання певно визначеного варіанта правової поведінки є виключно правом покупця, а не продавця (постачальника).

Отже, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до продавця (постачальника).

Законом не визначено форму пред'явлення такої вимоги покупця, а тому останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред'явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі позову.

Така правова позиція щодо застосування норм права викладена в постановах Верховного Суду від 31.10.2018 у справі №910/13318/16, від 26.10.2018 у справі №910/1775/18.

Виходячи з обставин даної справи, волевиявлення покупця щодо пред'явлення такої вимоги виражено у формі звернення ПНВП «Інтеравіасервіс» до розпорядника майна Харківського державного авіаційного виробничого підприємства з заявою про включення кредиторських вимог від 30.10.2018.

Тому, відсутні підстави вважати, що ПНВП «Інтеравіасервіс» не звертався до боржника у даній справі з вимогою про повернення попередньої оплати, сплаченої за умовами Контракту №01/11, адже в цій заяві викладено вимогу про включення до реєстру вимог кредиторів суму у розмірі 15600000,00 грн, яка є попередньою оплатою, сплаченою ПНВП «Інтеравіасервіс» боржнику за Контрактом №01/11.

Відповідно до статті 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Таким чином, після закінчення 7-денного строку з дня звернення ПНВП «Інтеравіасервіс» до боржника з заявою про включення вимог у розмірі 15600000,00 грн до реєстру вимог кредиторів, у боржника виникає обов'язок щодо повернення попередньої оплати.

Отже, враховуючи, що провадження у даній справі порушено 15.04.2015, та наразі банкрутство Харківського державного авіаційного виробничого підприємства перебуває на стадії розпорядження майном, а обов'язок боржника щодо повернення ПНВП «Інтеравіасервіс» попередньої вимоги у розмірі 15600000,00 грн виник 07.11.2018, тобто після закінчення 7-го строку з дня звернення до боржника з заявою про визнання кредиторських вимог (30.10.2018), колегія суддів зазначає, що вимоги ПНВП «Інтеравіасервіс» заявлені до боржника у розмірі 15600000,00 грн, є поточними.

Відповідно до частини 8 статті 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", поточні кредитори з вимогами до боржника, які виникли після відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство, можуть пред'явити такі вимоги після прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури. До визнання боржника банкрутом спори боржника з кредиторами, які мають поточні вимоги до боржника, вирішуються шляхом їх розгляду у позовному провадженні господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство.

Тому, відсутні підстави для розгляду вимог ПНВП «Інтеравіасервіс» в рамках розгляду даної справи про банкрутство Харківського державного авіаційного виробничого підприємства на стадії розпорядження майном.

Зазначене є підставою для відмови у задоволенні заяви ПНВП «Інтеравіасервіс» про включення 15600000,00 грн до шостої черги вимог кредиторів.

Таким чином не підлягають задоволенню клопотання заявника апеляційної скарги про витребування доказів від 28.02.2019 та 09.04.2019, адже судом апеляційної інстанції заява про визнання вимог ПНВП «Інтеравіасервіс» по суті не розглядалась.

Що стосується доводів апелянта в частині порушення судом першої інстанції процесуальних норм права, колегія суддів зазначає, що як встановлено судом першої інстанції в ухвалі від 17.01.2019, якою відхилено зауваження на протокол судового засідання суду першої інстанції від 22.12.2018, до суду 22.12.2018 прибула представник заявника Пасечна С.О., проте до початку судового засідання при перевірці секретарем наявності документів на підтвердження її повноважень, Пасечна С.О. зазначила, що оригінал довіреності направлений ліквідатором ПНВП «Інтеравіасервіс» до суду поштою, а належним чином засвідченої копії довіреності вона не має, у зв'язку з чим Пасечна С.О. не внесена до протоколу судового засідання як учасник процесу, який з'явився в судове засідання 22.12.2018.

Таким чином, представник ПНВП «Інтеравіасервіс» Пасечна С.О. не була допущена судом першої інстанції в судове засідання 22.12.2018 з поважних причин.

Інших порушень процесуальних норм права, які б призвели до неправильного вирішення спору, судом першої інстанції не допущено.

Керуючись практикою Європейського Суду з прав людини, колегія суддів зазначає, у справі «Устименко проти України» (заява № 32053/13) Європейський суд з прав людини констатував, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом першим статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Процедура розгляду справи судами повинна відповідати вимогам статті 6 Конвенції та положенням законодавства України та має бути збалансована з реальністю правового захисту та ефективністю рішень судів усіх інстанцій, як найважливіших аспектів реалізації принципу верховенства права.

У Рішенні Європейського Суду з прав людини «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року) Високий Суд вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Отже, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги в частині наявності доказів волевиявлення ПНВП «Інтеравіасервіс» щодо пред'явлення вимоги про повернення попередньої оплати за Контрактом №01/11, однак такі докази не є підставою для задоволення апеляційної скарги, та включення заявлених вимог у шосту чергу вимог кредиторів, адже обов'язок боржника у даній справі щодо повернення попередньої оплати виник після порушення справи про банкрутство, тому ці вимоги є поточними, та повинні розглядатись або в ліквідаційній процедурі, або в позовному провадженні.

За цих підстав оскаржувана ухвала скасуванню не підлягає, та залишається судом апеляційної інстанції без змін.

Відповідно до статті 276 ГПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 269, 270, п. 1 ст. 275, ст. 276, ст. 282 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного науково-виробничого підприємства "Інтеравіасервіс" залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Харківської області від 28.12.2018 у справі № 922/5397/13 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачені ст. ст. 286- 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 12.04.2019

Головуючий суддя В.О. Фоміна

Суддя О.О. Крестьянінов

Суддя О.А. Пуль