ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2019 року, м. Херсон, справа № 923/875/17

Господарський суд Херсонської області у складі судді Закуріна М. К., розглянувши справу

за позовом ОСОБА_1

до Фермерського господарства "СКІФ О"

про визнання рішення та статуту недійсними

за участі:

секретаря судового засідання Бєлової О.С.,

представників:

від позивача - ОСОБА_1,

від відповідачів - Кобець О.О.,

у с т а н о в и в:

Щодо дій, аргументів та доказів позивача

15.09.2017 ОСОБА_1 (надалі Позивач) звернувся з позовом до Фермерського господарства «СКІФ О» (надалі Відповідач) про визнання недійсним рішення Зборів членів Фермерського господарства «СКІФ О» № 1 від 25.01.2013 та визнання недійсним нової редакції Статуту Фермерського господарства «СКІФ О», зареєстрованого у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 28.02.2013 за № 3000365.

У якості обґрунтування власної позиції Позивач вказав, що:

- являючись головою фермерського господарства та єдиною повноважною особою у відповідності до пункту 7.2. Статуту фермерського господарства у питанні затвердження та ухвалення будь-яких змін до Статуту, не був обізнаний з фактом проведення 25.01.2013 Зборів членів Фермерського господарства «СКІФ О», на яких вирішувалися питання управління господарством та затвердження нової редакції Статуту,

- на Загальні збори 25.01.2013 не запрошувався та безпосередньої участі у них не приймав, не головував на них та протокол № 1 від 25.01.2013 не підписував, а підпис у вказаному протоколі йому не належить та є підробленою,

- про наявність оспорюваного рішення Загальних зборів та нової редакції Статуту дізнався навесні 2017 року під час перевірки господарсько-фінансових документів.

Під час судового розгляду справи позивач просив позовні вимоги задовольнити.

Щодо дій та аргументів відповідача

Фермерське господарство «СКІФ О» (надалі Відповідач) заявлені до нього вимоги не визнало та послалося на наступні обставини:

- доводи Позивача про те, що він лише навесні 2017 року дізнався про своє порушене право є недостовірними, оскільки 27.06.2016 він подав заяву до ФГ «СКІФ О» про його включення до складу фермерського господарства з 01.08.2016 року,

- заява Позивача про передачу керівництва фермерського господарства, що оформлена протоколом зборів членів ФГ «СКІФ О» № 01 від 25.01.2013, свідчить про те, що зазначені зміни керівництва здійснені за власним волевиявленням ОСОБА_1 та останньому було відомо про зміну керівництва, яка відбулася у 2013 році,

- в період з 01.08.2016 по 22.09.2017 позивач здійснював керівництво та господарську діяльність фермерським господарством, що підтверджується протоколом зборів № 2 від 01.08.2016, згідно якого його було обрано голову фермерського господарства, хоча це рішення і було визнано у подальшому недійсним у судовому порядку,

- дії Позивача щодо намагання зайняття керівної посади у фермерському господарстві після смерті попереднього керівника - ОСОБА_3 необхідно розцінювати як докази його обізнаності про те, що з 25.01.2013 керівником юридичної особи був ОСОБА_3,

- у період з 2009 по 2013 роки Позивачем здійснювалось керівництво фермерським господарством, що підтверджується, зокрема договором оренди земельної ділянки від 30.04.2010 підписаним ним та гр. ОСОБА_4, копією уточнюючого розрахунку податкових зобов'язань з податку на додану вартість з датою подання розрахунку 19.01.2012, копією податкового розрахунку-суми доходу, нарахованого на користь платників податку і сум утриманого з них податку ФГ «СКІФ О» за 4 квартал 2012 року з датою подання 08.02.2013,

- після внесення змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців 12.02.2013 року по 2016 рік не існує жодних доказів, які б свідчили про зайняття ОСОБА_1 посади голови юридичної особи ФГ «СКІФ О»,

- пропуском строку позовної давності з посиланням на те, що з моменту виключення ОСОБА_1 з членів ФГ «СКІФ О» підписання протоколу зборів членів фермерського господарства «СКІФ О» № 1 від 25.01.2013 та з моменту внесення змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, він був обізнаним про відповідні зміни з 25.01.2013.

Під час судового розгляду справи представник відповідача просив у задоволені позовних вимог відмовити.

Щодо предмету спірних правовідносин

З огляду на зміст викладених обставин та позицій сторін суд приходить до висновку, що при вирішенні спору повинен відповісти на питання:

- чи був Позивач повідомлений про проведення Загальних зборів 25.01.2013 та чи приймав у них участь, у тому числі чи підписував протокол зборів?

- чи повноважні були Загальні збори 25.01.2013 приймати оспорюване рішення, у тому числі затверджувати нову редакцію Статуту фермерського господарства?

- чи пропущений Позивачем строк позовної давності за зверненням до суду?

Щодо процесуальних дій та рішень суду

Ухвалою суду від 18.09.2017 відкрите провадження у справі та за результатами її розгляду 03.05.2018 прийняте рішення про відмову у позові через пропуск позивачем строку позовної давності. Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 02.08.2018 вказане рішення залишене без змін. Проте, після касаційного перегляду відповідно до постанови Верховного суду від 24.10.2018 названі судові рішення скасовані, а справа направлена на новий розгляд.

Скасовуючи судові рішення Верховний суд вказав, що судами невірно надано оцінку факту обізнаності Позивача з оспорюваним рішенням Загальних зборів та Статуту, а тому безпідставно застосовано строк позовної давності.

Безпосередньо новий розгляд справи розпочався ухвалою від 27.11.2018 (суддя Павленко Н.А.) та справу вирішено розглядати за правилами загального провадження. Зокрема, підготовче провадження проведене у судовому засіданні, яке відбулося 27.12.2018, 05.02.2019 та 25.02.2019.Ухвалою від 25.02.2019 підготовче провадження було закрито та суд призначив справу до розгляду по суті.

19.03.2019 у справі здійснений повторний автоматизований розподіл у зв'язку з перебуванням на лікарняному судді Павленко Н.А., за результатами якого відповідно до протоколу від 19.03.2019 суддею визначено ОСОБА_5

Прийняття справи до провадження відбулося на стадії розгляду справи по суті та суд ухвалою від 25.03.2019 призначив справу до розгляду на 08.04.2019, викликавши у судове засідання представників сторін.

Поряд з цим при первісному розгляді справи за ухвалою суду від 28.11.2017 була проведена судово-криміналістична (почеркознавча) експертиза, на вирішення якої поставлене питання: чи належить підпис на оригіналі протоколу зборів членів ФГ «СКІФ О» від 25.01.2013 та на оригіналі заяви про вихід зі складу членів ФГ «СКІФ О» від 25.01.2013 ОСОБА_1 чи іншій особі?

Суд також констатує, що під час розгляду справи по суті після стадії дослідження доказів представником відповідача заявлене клопотання про оголошення перерви у судовому засіданні у зв'язку з необхідністю підготовки до судових дебатів. Це клопотання судом відхилене через достатність часу для підготовки до розгляду справи по суті.

Стосовно установлених судом обставин, які стосуються предмету спору

Відповідно до рішення дванадцятої сесії Чаплинської районної ради народних депутатів від 08.04.1993 за №140 та розпорядження Чаплинської районної ради народних депутатів від 13.08.1993 за № 30-р Позивачем було засновано та зареєстровано Селянське (фермерське) господарство «Скіф», в якому ОСОБА_1 був визначений як засновник і голова фермерського господарства.

26.02.2008 затверджено новий статут Селянського (фермерського) господарства «Скіф» і нову назву - Фермерське господарство «Скіф О».

ФГ «СКІФ О» отримало нове свідоцтво про державну реєстрацію серії АОО № 665292, вказані зміни внесені до Єдиного державного реєстру за №3000365 від 26.02.2008.

Основними положеннями Статуту у редакції 2008 року, які впливають на предмет спірних правовідносин є наступні:

- «Членами Фермерського господарства «Скіф О» є …: голова фермерського господарства ОСОБА_1 … та член фермерського господарства ОСОБА_3 …» (пункт 1.3.),

- «Статутний фонд (складений капітал) ФГ становить 1 000 грн» (пункт 4.1.),

- «Внесок членів ФГ до статутного фонду .. за рахунок їх майна та коштів становить: 1) голова ФГ ОСОБА_1 петрович - 500 грн (50 %), 2) член фермерського господарства ОСОБА_3 - 500 грн (50 %)» (пункт 4.2.),

- «Вищим органом управління ФГ є рішення зборів фермерського господарства» (пункт 7.1.),

- «До виключної компетенції рішення голови ФГ належать наступні повноваження: … затвердження та ухвалення будь-яких змін до цього Статуту …, виключення зі складу членів ФГ …» (пункт 7.2.).

- «Представницьким та виконавчим органом ФГ є голова ФГ. Інтереси ФГ представляє голова ФГ» (пункт 7.3.).

У даному контексті суд зазначає, що зміст та повноваження, які вказані у пункті 7.2. Статуту у редакції 2008 року, повинні сприйматися як такі, що стосується не компетенції голови фермерського господарства, а компетенції зборів, оскільки вони структурно викладені після визначення вищого органу управління фермерським господарством, тобто після пункту 7.1., а тому, суд вважає, що у пункті 7.2. Статуту була допущена помилка при його друкуванні. Такий висновок також слідує з аналізу пункту 7.3. Статуту, яким голова фермерського господарства визначений як представницький та виконавчий орган, а не вищий орган управління.

Отже, судом установлено, що:

- статутним документом Фермерського господарства «Скіф О» станом на час прийняття оспорюваного рішення був Статут у редакції 2008 року,

- членами фермерського господарства були ОСОБА_1 та ОСОБА_3, з частками 50 % у кожного з них та при цьому ОСОБА_1 визначений як голова фермерського господарства,

- у фермерському господарстві утворений вищий орган його управління - Збори фермерського господарства,

- голова фермерського господарства є представницьким та виконавчим органом,

- Статутом не передбачалося порядку скликання Зборів фермерського господарства, у тому числі повідомлення членів фермерського господарства про їх скликання, а також порядку проведення зборів та прийняття відповідних рішень.

Відповідно до рішення від 09.11.2009 № 1 та наказу голови ФГ «СКІФ О» № 8-к від 09.11.2009 у зв'язку з досягненням пенсійного віку та необхідністю лікування Позивач тимчасово, на невизначений термін залишив посаду голови фермерського господарства (без виходу з числа учасників (засновників) фермерського господарства), а керування господарством тимчасово, на невизначений термін доручив члену господарства ОСОБА_3, з певними обмеженнями повноважень в його діяльності, а саме права на внесення змін до установчих документів.

На підставі зазначених повноважень, виконуючий обов'язки голови фермерського господарства ОСОБА_3 здійснював господарсько-фінансову діяльність і керівництво фермерським господарством до 31.08.2016, зокрема в цей день він помер.

У позовній заяві Позивач зазначив, що навесні 2017 року під час перевірки господарсько-фінансових документів виявив, що за час керівництва фермерським господарством виконуючий обов'язки голови фермерського господарства ОСОБА_3 самовільно, без його згоди прийняв рішення зборів членів ФГ «СКІФ О» від 23.01.2013, що оформлене протоколом № 1 від 23.01.2013. Проте, під час судового розгляду справи він вказав, що дізнався про це у липні 2016 року.

Так, за змістом цього рішення на зборах були присутні члени господарства ОСОБА_1 та ОСОБА_3, у зв'язку з чим визнано, що збори є легітимними.

Порядком денним зборів були питання: про обрання голови та секретаря зборів, про розгляд заяви ОСОБА_1 про вихід зі складу членів фермерського господарства, про обрання голови фермерського господарства, про нову редакцію статуту фермерського господарства.

За результатами прийнятих зборами рішень вирішено виключити ОСОБА_1 зі складу членів фермерського господарства та затвердити Статут Фермерського господарства «СКІФ О» у новій редакції. Зокрема, за змістом пункту 1.3. цього Статуту єдиним засновником фермерського господарства вказано ОСОБА_3.

На підставі зазначених рішення та протоколу зборів членів фермерського господарства ОСОБА_3 12.02.2013 здійснив державну реєстрацію нової редакції статуту ФГ «СКІФ О» за № 6000365.

Таким чином, суд констатує, що вказаним протоколом № 1 від 25.01.2013 підтверджується факт виключення Позивача зі складу членів Фермерського господарства «Скіф О», а також існування Статуту у редакції 2013 року

Водночас, відповідно до висновку експерта №17-0669 від 05.02.2018 за результатами проведеної у справі судової експертизи підпис від імені ОСОБА_1 в оригіналі протоколу зборів Фермерського господарства «СКІФ О» від 25.01.2013 виконано не ОСОБА_1, а іншою особою; підпис від імені ОСОБА_1 в оригіналі заяви про вихід зі складу членів Фермерського господарства «СКІФ О» від 25.01.2013 виконано не ОСОБА_1, а іншою особою.

Як слідує з пояснень свідка ОСОБА_6 22.07.2016 її батько ОСОБА_1 запропонував написати заяву про зарахування до складу членів фермерського господарства, а 23.07.2016 запросив її та ОСОБА_3, якому озвучив вказану заяву, запропонувавши підготувати рішення зборів. У свою чергу ОСОБА_3 погодився із її заявою, але заявив, що ОСОБА_1 не має права вирішувати питання по фермерському господарству, оскільки у 2013 році проведена перереєстрація господарства і це зроблено таємно з підробленням підпису ОСОБА_1

Разом з тим, у заявах свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 повідомили, що з 25.01.2013 ОСОБА_1 був обізнаний з тим, що він був виключений зі складу членів фермерського господарства, а засновником є лише ОСОБА_3

Під час судового розгляду справи безпосередньо ОСОБА_1 пояснив, що у липні 2016 року дізнався про своє виключення зі складу членів фермерського господарства та з метою врегулювання цієї ситуації подав заяву від 27.07.2016 ОСОБА_3 з проханням включити його до складу членів господарства. Необхідність подачі заяви обґрунтовується ним як спосіб вирішення виниклої ситуації по його виключенню.

Відносно оцінки суду установлених обставин та норм діючого законодавства

Відносно підвідомчості спору господарському суду

Безпосередньо зміст корпоративних відносин та корпоративних прав викладений у статті 167 Господарського кодексу України. Так, за частиною 1 статті 167 «корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами». У свою чергу, згідно з частиною 3 цієї ж статті «під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав».

Відповідно до положень статті 55 ГК України «господарські організації - це юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку».

Правові, економічні та соціальні засади створення та діяльності фермерських господарств визначені положеннями Закону України «Про фермерське господарство».

Так, відповідно до статті 1 якого « 1. Фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, здійснювати її переробку та реалізацію з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм у власність та/або користування, у тому числі в оренду, для ведення фермерського господарства, товарного сільськогосподарського виробництва, особистого селянського господарства, відповідно до закону. 2. Фермерське господарство може бути створене одним громадянином України або кількома громадянами України, які є родичами або членами сім'ї, відповідно до закону… 4. Фермерське господарство підлягає державній реєстрації як юридична особа або фізична особа - підприємець. Фермерське господарство діє на основі установчого документа (для юридичної особи - статуту, для господарства без статусу юридичної особи - договору (декларації) про створення фермерського господарства). В установчому документі зазначаються найменування господарства, його місцезнаходження, адреса, предмет і мета діяльності, порядок формування майна (складеного капіталу), органи управління, порядок прийняття ними рішень, порядок вступу до господарства та виходу з нього та інші положення, що не суперечать законодавству України».

У даному випадку Позивач, будучи членом фермерського господарства, мав право брати участь у його діяльності, а також мати свою частку у майні господарства.

За таких обставин Позивач має корпоративні права щодо Відповідача, у зв'язку з чим спір між сторонами має характер корпоративного, а тому на нього розповсюджується юрисдикція господарських судів України.

Відносно утворення та дії органів управління у фермерському господарстві

У відповідності до частини 1 статті 57 Господарського кодексу України « 1. Установчими документами суб'єкта господарювання є рішення про його утворення або засновницький договір, а у випадках, передбачених законом, статут (положення) суб'єкта господарювання. 2. В установчих документах повинні бути зазначені найменування суб'єкта господарювання, мета і предмет господарської діяльності, склад і компетенція його органів управління, порядок прийняття ними рішень, порядок формування майна, розподілу прибутків та збитків, умови його реорганізації та ліквідації, якщо інше не передбачено законом … 4. Статут суб'єкта господарювання повинен містити відомості про його найменування, мету і предмет діяльності, розмір і порядок утворення статутного капіталу та інших фондів, порядок розподілу прибутків і збитків, про органи управління і контролю, їх компетенцію, про умови реорганізації та ліквідації суб'єкта господарювання, а також інші відомості, пов'язані з особливостями організаційної форми суб'єкта господарювання, передбачені законодавством. Статут може містити й інші відомості, що не суперечать законодавству…».

Таким чином «статут» будь-якої юридичної особи, являючись установчим документом, повинен містити у собі положення, які регулюють серед іншого склад і компетенцію органів управління юридичної особи та порядок прийняття ними рішень.

Як зазначено судом раніше фермерське господарство діє на основі установчого документа - статуту, в якому повинні бути зазначені серед іншого органи управління, порядок прийняття ними рішень, порядок вступу до господарства та виходу з нього та інші положення, що не суперечать законодавству України.

В положеннях статті 65 ГК України викладені основні напрямки управління підприємством. Зокрема, « 1. Управління підприємством здійснюється відповідно до його установчих документів на основі поєднання прав власника щодо господарського використання свого майна і участі в управлінні трудового колективу. 2. Власник здійснює свої права щодо управління підприємством безпосередньо або через уповноважені ним органи відповідно до статуту підприємства чи інших установчих документів. 3. Для керівництва господарською діяльністю підприємства власник (власники) безпосередньо або через уповноважені органи чи наглядова рада такого підприємства (у разі її утворення) призначає (обирає) керівника підприємства, який є підзвітним власнику, його уповноваженому органу чи наглядовій раді. Керівник підприємства, головний бухгалтер, члени наглядової ради (у разі її утворення), виконавчого органу та інших органів управління підприємства відповідно до статуту є посадовими особами цього підприємства. Статутом підприємства посадовими особами можуть бути визнані й інші особи. 4. У разі найму керівника підприємства з ним укладається договір (контракт), в якому визначаються строк найму, права, обов'язки і відповідальність керівника, умови його матеріального забезпечення, умови звільнення його з посади, інші умови найму за погодженням сторін. 5. Керівник підприємства без доручення діє від імені підприємства, представляє його інтереси в органах державної влади і органах місцевого самоврядування, інших організаціях, у відносинах з юридичними особами та громадянами, формує адміністрацію підприємства і вирішує питання діяльності підприємства в межах та порядку, визначених установчими документами. 6. Керівника підприємства може бути звільнено з посади достроково на підставах, передбачених договором (контрактом) відповідно до закону …10. Особливості управління підприємствами окремих видів (організаційних форм підприємств) встановлюються цим Кодексом та законами про такі підприємства».

Отже, управління підприємством здійснюється виключно органами, які організовані та діють в юридичній особі, у відповідності до його статуту.

Натомість діяльність юридичної особи, у тому числі її посадових осіб, у спосіб, який не передбачений діючим законодавством та статутними документами є порушенням конституційних основ правопорядку у сфері господарювання, який встановлений положеннями статті 42 Конституції України, за якими «кожен має право на підприємницьку діяльність, яка не заборонена законом», та частиною 3 статті 5 ГК України, за якими «суб'єкти господарювання та інші учасники відносин у сфері господарювання здійснюють свою діяльність у межах встановленого правового порядку, додержуючись вимог законодавства».

Так, у відповідності до Статуту Фермерського господарства «СКІФ О» у редакції 2008 року вищим органом управління фермерським господарством зазначено Збори фермерського господарства.

Підсумовуючи наведене, суд приходить до висновку, що у Фермерському господарстві «СКІФ О» утворено вищий орган управління - Збори фермерського господарства, до компетенції якого належить виключення із членства у фермерському господарстві, при цьому такі повноваження не належать голові фермерського господарства.

Відносно порядку скликання та проведення Зборів фермерського господарства

Статутом фермерського господарства взагалі не передбачені порядок скликання Зборів, повідомлення членів господарства про їх проведення, а також порядок прийняття рішень, у тому числі повноважність Зборів. А тому суд виходить із загальних принципів положень статті 74 ГПК України, за змістом яких кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Зокрема, у даному контексті Позивач вказує, що він не був повідомлений про Збори фермерського господарства 25.01.2013, у їх проведені та прийнятті рішень участі не брав, та протокол Зборів не підписував, у зв'язку з чим Відповідач повинен довести протилежне.

Проте, Відповідачем не доведено, що ним вживалися заходи щодо повідомлення Позивача про проведення Зборів та безпосередню участь Позивача у їх роботі.

Відповідно до пункту 2.14. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 25.02.2016 № 4 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин» «…рішення загальних зборів юридичної особи можуть бути визнані недійсними у судовому порядку у разі недотримання процедури їх скликання, встановленої … Права учасника (акціонера, члена) юридичної особи можуть бути визнані порушеними внаслідок недотримання вимог закону про скликання і проведення загальних зборів, якщо він не зміг взяти участь у загальних зборах, належним чином підготуватися до розгляду питань порядку денного, зареєструватися для участі у загальних зборах тощо».

Отже, Позивач не був повідомлений про скликання Зборів фермерського господарства, а тому не приймав участі у них, що стало порушенням його корпоративних прав на управління діяльністю фермерським господарством.

За змістом частини 2 статті 20 ГК України «кожний суб'єкт … має право на захист своїх прав і законних інтересів», яке захищається серед іншого шляхом «визнання … недійсними актів … суб'єктів, що суперечать законодавству, ущемляють права та законні інтереси суб'єкта …».

Підсумовуючи наведене суд зазначає, що Збори фермерського господарства 25.01.2013 були проведені з порушенням положень пунктів 1.3. та 7.2. Статуту фермерського господарства, оскільки проведені без участі Позивача, а відсутність їх легітимності вплинули на законність прийнятих на них рішень, у том числі затвердження нової редакції Статуту, а тому рішення Зборів фермерського господарства № 1 від 25.01.2013 та Статут у редакції 2013 року є недійсними.

Щодо позовної давності

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (стаття 256 ЦК України).

Позовна давність є строком пред'явлення позову як безпосередньо особою, право якої порушено, так і тими суб'єктами, які уповноважені законом звертатися до суду з позовом в інтересах іншої особи - носія порушеного права.

Якщо позовні вимоги господарським судом визнано обґрунтованими, а стороною у справі заявлено про сплив позовної давності, то суд зобов'язаний застосувати до спірних правовідносин положення статті 267 ЦК України та вирішити питання про наслідки такого спливу (тобто або відмовити в позові у зв'язку зі спливом позовної давності, або, за наявності поважних причин її пропущення, - захистити порушене право, але в будь-якому разі вирішити спір з посиланням на зазначену норму Цивільного кодексу України).

Для визначення моменту виникнення права на позов важливими є як об'єктивні (порушення права), так і суб'єктивні (особа дізналася або повинна була дізнатися про це порушення) аспекти. Порівняльний аналіз термінів «довідався» та «міг довідатися», що містяться в статті 261 Цивільного кодексу України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов'язку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого цивільного права і саме з цієї причини не звернувся за його захистом до суду, недостатньо. Позивач повинен також довести, що він не міг дізнатися про порушення свого цивільного права, що також випливає із загального правила, встановленого статтею 74 ГПК України, про обов'язковість доведення стороною спору тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідач, навпаки, мусить довести, що інформацію про порушення можна було отримати раніше. При цьому аргументи відповідача, що про порушене право позивач міг дізнатися раніше, ніж він стверджує, мають ґрунтуватись не на можливих обставинах (визначене законодавством право отримувати публічну інформацію з державних реєстрів тощо), а на конкретних обставинах, що підтверджуються наданими у справі належними доказами, за яких суд може однозначно (достеменно) встановити момент, коли особа могла довідатись про порушення його прав.

У даному випадку Позивач вказує, що йому стало відомо про порушення прав щодо наявності оспорюваного рішення та Статуту у липні 2016 року та навесні 2017 року при перевірці документів фермерського господарства, оскільки до цього він тимчасово не приймав участі у роботі господарства у зв'язку з наведеними вище обставинами.

Натомість Відповідач вказує, що обізнаність Позивача з оспорюваним рішенням Зборів пов'язана з моментом його виключення із членства у фермерському господарстві, а саме з дня прийняття рішення Зборів від 25.01.2013, внесення відомостей до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а також виконанні обов'язків керівника господарства у період з 2009 по 2013 роки та невиконанні їх після 2013 року.

Надаючи правову оцінку обізнаності Позивача з оспорюваним рішенням та фактичним його виключенням з членства у фермерському господарстві суд зазначає наступне.

Як зазначено вище свідок ОСОБА_6 пояснила, що 23.07.2016 вона стала свідком повідомлення ОСОБА_3 свого батька ОСОБА_1 про його виключення зі складу членів фермерського господарства.

Поряд з цим у матеріалах справи наявні заява про включення ОСОБА_1 від 27.07.2016 до складу членів фермерського господарства, а також Протокол № 2 від 01.08.2016 Зборів членів фермерського господарства «СКІФ О», на яких прийняте рішення про включення Позивача до складу членів фермерського господарства та цей Протокол підписаний Позивачем як головою Зборів фермерського господарства.

Рішенням Чаплинського районного суду Херсонської області від 17.05.2017 у справі № 665/45/17 вказане рішення Зборів членів фермерського господарства «СКІФ О» № 2 від 01.08.2016 визнане недійсним та у ньому зазначено, що «включення ОСОБА_1 до складу членів фермерського господарства відбулося з порушеннями, оскільки він не мав права приймати участь у роботі Зборів, у вирішені питань порядку денного, оскільки такі повноваження у нього виникли б тільки з моменту державної реєстрації змін до Статуту, а безпосередньо сам ОСОБА_3 на них не був присутній».

Отже, суд приходить до висновку, що скасування рішення Зборів фермерського господарства № 2 від 01.08.2016 не є підставою для неврахування самого факту обізнаності Позивача з тим, що він не був членом фермерського господарства станом на дату подачі заяви, тобто 27.07.2016, а тому посилання Позивача на те, що йому стало відомо про оспорюване рішення лише навесні 2017 року судом до уваги не приймається.

Натомість оцінюючи обов'язок Відповідача щодо спростування інформації наданої Позивачем про порушення його прав, у контексті того, що Позивач міг отримати її раніше, суд зазначає, що прийняттям Позивачем наказу № 8-к від 09.11.2009 та рішення № 1 від 09.11.2009 про складення ним повноважень голови фермерського господарства він не висловлювався щодо припинення членства у фермерському господарстві, а напроти вказав у них про подальше членство.

Поряд з цим, продовження здійснення діяльності у якості керівника фермерського господарства Позивачем у період з 2009 - 2013 роки підтверджує і сам Відповідач у наданому до суду запереченні від 14.11.2017 та докладаючи документи про таке виконання. Проте, доказів того, що Позивач здійснював керівництво фермерським господарством після дати прийняття оспорюваного рішення Зборів та до 23.07.2016, а тому був обізнаний із виключенням його зі складу членів фермерського господарства, Відповідачем не надано.

За таких обставин діяльність Позивача у якості голови фермерського господарства у період до 2013 року ніяким чином не пов'язана із членством у фермерському господарстві, а тому ці обставини не спростовують його тверджень про необізнаність із рішенням Зборів № 1 від 25.01.2013, у тому числі до 23.07.2016.

Суд також враховує, що Позивач не міг довідатися про проведення Зборів 25.01.2013, оскільки не виконував обов'язків голови господарства з 2013 року, а безпосередньо Відповідачем не доведено, що у період з дня прийняття оспорюваного рішення та до 23.07.2016 Позивач був обізнаний з ним.

У даному контексті судом не приймаються до уваги пояснення свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8, оскільки надані ними пояснення стосуються не фактів та відомих їм обставин, а висновків про обізнаність ОСОБА_1 з рішенням зборів від 25.01.2013.

При цьому посилання Відповідача на внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань у 2013 році відомостей про зміну складу членів господарства не приймаються судом до уваги, оскільки таке внесення ніяким чином не впливає на обізнаність Позивача з фактом його виключення зі складу членів господарства.

Підсумовуючи наведене суд приходить до висновку, що Позивач не пропустив строк позовної давності за зверненням до суду з метою захисту свої прав, оскільки довідався про їх порушення 23.07.2016, а звернувся до суду з позовом 15.09.2017, тобто у встановлений законом трьохрічний строк.

Висновки суду з предмету судового розгляду

На підставі викладеного, за результатами оцінки доказів, суд приходить до висновків, що:

- Позивач має корпоративні права щодо Відповідача, у зв'язку з чим спір між сторонами має характер корпоративного, а тому на нього розповсюджується юрисдикція господарських судів України,

- у Фермерському господарстві «СКІФ О» утворено вищий орган управління - Збори фермерського господарства, до компетенції якого належить виключення із членства у фермерському господарстві, при цьому такі повноваження не належать голові фермерського господарства,

- Статутом фермерського господарства взагалі не передбачені порядок скликання Зборів, повідомлення членів господарства про їх проведення, а також порядок прийняття рішень, у тому числі повноважність Зборів,

- Позивач не був повідомлений про Збори фермерського господарства 25.01.2013, у їх проведені та прийнятті рішень участі не брав, та протокол Зборів не підписував,

- Відповідачем не доведено, що ним вживалися заходи щодо повідомлення Позивача про проведення Зборів та безпосередню участь Позивача у їх роботі,

- Збори фермерського господарства 25.01.2013 були проведені з порушенням положень пунктів 1.3. та 7.2. Статуту фермерського господарства, оскільки проведені без участі Позивача, а відсутність їх легітимності вплинули на законність прийнятих на них рішень, у том числі затвердження нової редакції Статуту, а тому рішення Зборів фермерського господарства № 1 від 25.01.2013 та Статут у редакції 2013 року є недійсними,

- Позивач не пропустив строк позовної давності за зверненням до суду з метою захисту свої прав, оскільки довідався про їх порушення 23.07.2016, а звернувся до суду з позовом 15.09.2017, тобто у встановлений законом трьохрічний строк.

За наведених обставин та висновків позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат

Судовими витратами у даній справі є витрати позивача на сплату судового збору за позовною заявою, за подачу апеляційної та касаційної скарг у сумі 14 400 грн, 5 199,60 грн компенсації по сплаті витрат на проведення експертизи та 10 000 грн компенсації по сплаті витрат на правову допомогу, які у відповідності до приписів статті 129 ГПК України підлягають стягненню з відповідача, оскільки позов задоволений у повному обсязі.

На підставі вказаних правових норм та керуючись статтями 238, 240 ГПК України ,

в и р і ш и в:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Визнати недійсним рішення Зборів членів Фермерського господарства «СКІФ О» № 1 від 25.01.2013.

3. Визнати недійсним Статут Фермерського господарства «СКІФ О» (нова редакція) від 2013 року, зареєстрованого у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 28.02.2013 за № 3000365.

4. Стягнути з Фермерського господарства «СКІФ О» (75230, Херсонська область, Чаплинський район, смт. Асканія-Нова, вул. Фальц-Фейна, буд. 31, кв. 56; ідентифікаційний код 21285627) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_2) - 14 400 грн компенсації по сплаті судового збору, 5 199,60 грн компенсації по сплаті витрат на проведення експертизи, 10 000 грн компенсації по сплаті витрат на правову допомогу.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 09.04.2019

Суддя М.К. Закурін