УХВАЛА

м. Київ

03.04.2019Справа № 910/4103/19

Суддя Господарського суду міста Києва Князьков В. В., розглянувши заяву Селянського (фермерського) господарства «Радов В. О.» про забезпечення позову

за позовною заявою Селянського (фермерського) господарства «Радов В. О.», Запорізька обл., м. Запоріжжя

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ХИМАГРОТРЕЙД», м. Київ

про стягнення 42 399,98 грн, -

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Селянського (фермерського) господарства «Радов В. О.» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ХИМАГРОТРЕЙД» про стягнення 42 399,98 грн.

Разом з позовною заявою позивачем подано до суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача в межах ціни позову в сумі 42 399,98 грн.

Відповідно до частини 1 статті 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заяву Селянського (фермерського) господарства «Радов В. О.» про забезпечення позову, господарський суд зазначає наступне.

За приписами статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позов. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Порядок подання заяви про забезпечення позову, а також вимоги до форми та змісту позовної заяви передбачено статтями 138, 139 Господарського процесуального кодексу України.

Частиною першою статті 138 передбачено, що заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв'язку та адресу електронної пошти, за наявності;

3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову;

4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник;

6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення;

7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

При цьому, суд роз'яснює позивачу, що у вирішенні питання про забезпечення позову здійснюється оцінка обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованою підставою для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову.

Однак, судом встановлено, що подана до суду заява є немотивованою, оскільки не містить будь-якого обґрунтування необхідності забезпечення позову та необхідності застосування саме обраного позивачем заходу забезпечення (арешту на грошові кошти), пропозицій заявника щодо зустрічного забезпечення, інших відомостей, потрібних для забезпечення позову, чим порушено вимоги ч. 1 ст. 138 Господарського процесуального кодексу України.

Також відповідно до частини 5 статті 139 Господарського процесуального кодексу України до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про судовий збір» судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Частиною 1 статті 4 вказаного Закону України встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до пп. 3 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до господарського суду заяви про забезпечення позову встановлюється в сумі 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, розмір судового збору за розгляд заяви Селянського (фермерського) господарства «Радов В. О.» про забезпечення позову становить 960,50 грн (0,5 х 1 921,00 грн = 960,50 грн).

Однак позивачем не надано суду будь-яких документів на підтвердження сплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову.

Частиною 7 статті 140 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 139 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що позивачем не дотримано вимог до змісту заяви про забезпечення позову, встановлених частиною 1 статті 138 Господарського процесуального кодексу України, а також не надано доказів сплати судового збору, господарський суд дійшов висновку про наявність підстав для повернення заяви Селянського (фермерського) господарства «Радов В. О.» про забезпечення позову заявнику.

Керуючись ст. ст. 139, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Повернути заяву Селянського (фермерського) господарства «Радов В. О.» про забезпечення позову у справі № 910/4103/19 заявнику.

Додаток: заява про забезпечення позову на 1-му арк.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її підписання.

Відповідно до пункту 17.5 розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на ухвалу суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя В. В. Князьков