Господарський суд Рівненської області
__________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про вирішення заяви про відвід

05 квітня 2019 р. м. Рівне Справа №903/523/17

Суддя Качур А.М., розглянувши заяву Приватного акціонерного товариства "Волинське обласне підприємство автобусних станцій" про відвід колегії суддів

у справі

за позовом: Приватного акціонерного товариства "Волинське обласне підприємство автобусних станцій", м. Луцьк

до відповідача: Головного управління Держгеокадастру у Волинській області

третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: фізична особа - підприємець ОСОБА_1

третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Луцька міська рада

про визнання недійсною державної реєстрації земельних ділянок; скасування записів про державну реєстрацію земельних ділянок; поновлення записів про земельну ділянку

Без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Волинське обласне підприємство автобусних станцій" звернулось до Господарського суду Волинської області з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Волинській області про визнання недійсною державної реєстрації земельних ділянок, скасування записів про державну реєстрацію земельних ділянок та поновлення записів про земельну ділянку.

Розпорядженням господарського суду Волинської області від 04 січня 2019 року №01-144/1 у зв'язку із неможливістю утворити новий (колегіальним) склад суду, здійснено передачу справу №903/523/17 до найбільш територіально наближеного до Господарського суду Волинської області, а саме Господарського суду Рівненської області.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15 січня 2019 року, справу № 903/523/17 передано на розгляд судді Романюк Ю.Г..

Ухвалою суду від 21 січня 2019 року призначено колегіальний розгляд справи №903/523/17 у складі трьох суддів та передано справу №903/523/17 уповноваженій особі для здійснення автоматичного розподілу судової справи між суддями з метою визначення складу колегії суддів.

Ухвалою суду від 21 січня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження. Справу призначено до слухання в підготовчому засіданні 06 лютого 2019 року.

06 лютого 2019 року від позивача надійшли клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи, клопотання про витребування доказів, клопотання про зупинення провадження у справі та клопотання про зміну підстав позову.

В судовому засіданні від 06 лютого 2019 року оголошувалась перерва до 21 лютого 2019 року.

Ухвалою суду від 21 лютого 2019 року клопотання Приватного акціонерного товариства "Волинське обласне підприємство автобусних станцій" про витребування доказів задоволено та витребувано у Луцької міської ради оригінали для огляду та належним чином засвідчені копії наступних документів: рішення про передачу (розмежування) з державної у комунальну власність землі, що є предметом даного спору, яка знаходиться в м. Луцьку, вул. Конякіна, 39; акт прийому-передачі вищезазначеної земельної ділянки.

Ухвалою суду від 21 лютого 2019 року в прийнятті заяви Приватного акціонерного товариства "Волинське обласне підприємство автобусних станцій" про зміну підстав позову відмовлено, розгляд справи відкладено до 12 березня 2019 року.

Ухвалою суду від 12 березня 2019 року в прийнятті заяви Приватного акціонерного товариства "Волинське обласне підприємство автобусних станцій" про зміну підстав позову відмовлено, строк підготовчого провадження у справі №903/523/17 продовжено на 30 днів - до 22 квітня 2019 року включно. Підготовче засідання відкладено на 03 квітня 2019 року.

У судовому засіданні 3 квітня 2019 року представниками позивача (ОСОБА_2 та ОСОБА_3В.) подано заяву про відвід колегії суддів у складі: головуючого судді Романюк Ю.Г., судді Горплюка А.М., судді Церковної Н.Ф., від розгляду справи.

Ухвалою суду від 03 квітня 2019 року провадження у справі зупинено до вирішення питання про відвід колегії суддів у даній справі, матеріали справи разом з заявою про відвід вирішено передати для автоматизованого визначення судді в порядку статті 32 Господарського процесуального кодексу України. В ухвалі суду від 03 квітня 2019 року, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями заява про відвід колегії суддів у справі №903/523/17 передана на розгляд судді Качуру А.М..

Розглянувши заяву Приватного акціонерного товариства "Волинське обласне підприємство автобусних станцій" про відвід колегії суддів, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Заявлений відвід Приватне акціонерне товариство "Волинське обласне підприємство автобусних станцій" мотивує тим, що у зв'язку з виявленою явною упередженістю суддів щодо явного ігнорування доводів сторони позивача та забезпечення належного суду, ігнорування важливості вирішення питань на стадії підготовчого судового засідання, ухилення від судового контролю в даній справі своєї ж ували від 21 лютого 2019 року про витребування доказів, створення явних перепон у здійсненні своїх процесуальних прав стороні позивача з доступу до правосуддя, заявник вважає що існують обставини що вказують на упередженість суду, у зв'язку з чим позивач просить відвести від розгляду справи №903/523/17 суддів: Романюк Ю.Г., Церковну Н.Ф., Горплюка А.М..

03 квітня 2019 року заявником подано до суду доповнення до заяви про відвід колегії суддів, відповідно до змісту якого заявник зазначає, що ознайомившись з матеріалами справи, пояснення Луцької міської ради стосуються земель загального користування, та відповідно не можуть вважатися причини невиконання ухвали суду від 21 лютого 2019 року про витребування доказів.

Разом з тим, на думку заявника, існують інші обставини які викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності суддів, а саме представники позивача зазначають, що чекаючи початку слухання із зали судових засідань №15 були чутні заклики відмовити у клопотанні позивача, а справу призначити на 10 чи 15 травня. Голоси причому лунали із зали схожі на голоси учасників колегії суддів справи №903/523/17.

Відтак, на думку представників позивача, вказані обставини викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності.

Щодо вищевикладеного суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до частин 1, 2 статті 39 Господарського процесуального кодексу України питання про відвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Згідно з частиною 3 статті 39 Господарського процесуального кодексу України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу.

Розглянувши заяву позивача про відвід колегії суддів, суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення виходячи із наступного.

Відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участь у конкретній справі. Підстави відводу судді - це обставини, за наявності яких суддя не може брати участі в розгляді конкретної справи. Ці обставини можуть бути суб'єктивного характеру і стосуватися особистих зв'язків судді з особами, які беруть участь у справі, або його особистої поведінки щодо розгляду справи, чи об'єктивного характеру і стосуватися процесуального статусу судді у справі, яка розглядалася раніше.

Право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об'єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Положення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлюють, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з приписами частини 3 статті 38 Господарського процесуального кодексу України, відвід повинен бути вмотивованим.

Заяву про відвід мотивовано тим, що на думку заявника, процесуальні рішення колегії суддів викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності колегії суддів.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 35 Господарського процесуального кодексу України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу, якщо є інші обставини (крім зазначених у пунктах 1-4 частини 1 статті 35 ГПК), які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді.

Положеннями частини 4 статті 35 Господарського процесуального кодексу України, визначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Беручи до уваги вищенаведені процесуальні норми та підстави, на яких ґрунтується заява про відвід, суд дійшов висновку про відмову задоволенні відводу. Наведені заявником доводи по суті є незгодою з процесуальними діями колегії суддів.

Інші пояснення заявника висвітлені у відповідних доповненнях до заяви про відвід не знаходять свого підтвердження матеріалами справи. Суд наголошує, що в розумінні положень статті 38 ГПК України, відвід повинен бути мотивованим.

Вимоги щодо мотивованості відводу передбачають обовязок заявника надати докази упередженості судді для цілей відводу. Відтак для обгрунтуваання заяви про відвід діють загальні правила господарського процесу щодо подання доказів.

Так, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Самого лише посилання на певні обставини не достатньо для обгрунтування заяви про відвід.

Отже, доводи покладені заявником в обґрунтування заяви про відвід не ґрунтуються на положеннях статті 35 Господарського процесуального кодексу України. Обставини викладені в заяві про відвід колегії суддів є об'єктивно безпідставними, та за своєю природою є незгодою сторони з процесуальними рішеннями суддів.

Конституційний Суд України в Рішенні від 11.03.2011р. № 2-рп/2011 "У справі за конституційним поданням 53 народних депутатів України щодо відповідальності Конституції України (конституційності) окремих положень Закону України "Про Вищу раду юстиції" встановив, що надання оцінки вчинених суддею процесуальних дій до винесення ним остаточного рішення у справі є втручанням у здійснення правосуддя, що суперечить Конституції України.

Таким чином, клопотання про відвід колегії суддів є необґрунтованим та не підтвердженим належними доказами, а тому в його задоволенні суд відмовляє.

Керуючись статтями 35, 39, 234, 235 ГПК України суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити Приватному акціонерному товариству "Волинське обласне підприємство автобусних станцій" у задоволенні заяви про відвід колегії суддів у справі №903/523/17.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Суддя Качур А.М.