ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2019 року м. ОдесаСправа № 916/804/18
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Л.В. Поліщук,

суддів: М.А. Мишкіної, С.В. Таран,

секретар судового засідання І.В. Іванов,

за участю представників:

від позивачів: ОСОБА_1, ОСОБА_2

від відповідача: ОСОБА_3, ОСОБА_4

від прокуратури: ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Заступника прокурора Одеської області

на рішення Господарського суду Одеської області від 02.10.2018 року (суддя Цісельський О.В., м. Одеса, повний текст складено та підписано 12.10.2018 року)

у справі № 916/804/18

за позовом Заступника прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради та в особі Одеської міської ради

до відповідача: Приватного підприємства "Ентерпрайз"

про скасування запису про проведену державну реєстрацію,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2018 року Заступник прокурора Одеської області звернувся до Господарського суду Одеської області в інтересах держави в особі Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради та в особі Одеської міської ради з позовною заявою до Приватного підприємства "Ентерпрайз", в якій просив суд скасувати запис в реєстрі прав власності на нерухоме майно № 20219039 щодо реєстрації за ОСОБА_6 підприємством "Ентерпрайз" права власності на нерухоме майно, а саме на нежитлові будівлі кафе Мілан, загальною площею 582,6 кв.м., що знаходиться за адресою: Одеська область, м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 12, реєстраційний номер майна 01, а також відшкодувати прокуратурі за рахунок відповідача судові витрати.

Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідач порушив п. 8.1 договору оренди земельної ділянки від 01.04.2005 року та здійснив роботи з реконструкції кафе Мілан без належним чином розробленої і затвердженої проектної документації, у звязку з чим Заступник прокурора Одеської області вважає реконструкцію обєкта самочинною. Разом із тим, проведена спірна реєстрація права власності на реконструйований обєкт будівництва унеможливлює реалізацію Управлінням ДАБК Одеської міської ради контрольних повноважень за дотриманням вимог містобудівного законодавства щодо зазначеного самочинного обєкта будівництва, оскільки за ОСОБА_6 підприємством Ентерпрайз вже зареєстровано право власності на цей обєкт, в тому числі на підставі скасованої Управлінням декларації про готовність обєкту до експлуатації.

Також Заступник прокурора Одеської області звернувся до Господарського суду Одеської області із заявою про забезпечення позову, в якій просив суд накласти арешт на нежитлові будівлі кафе Мілан, загальною площею 582,6 кв.м., що знаходиться за адресою: Одеська область, м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 12, реєстраційний номер майна 01.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 14.05.2018 року у справі №916/804/18 відмовлено у задоволенні заяви Заступника прокурора Одеської області про забезпечення позову.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 02.10.2018 року у справі №916/804/18 (суддя Цісельський О.В.) у позові відмовлено повністю.

Рішення суду мотивовано тим, що прокурором при зверненні до суду не враховано, що відповідач не наділений повноваженнями щодо скасування запису в реєстрі прав власності на нерухоме майно, тому прокурором було невірно обрано спосіб захисту прав позивачів.

Заступник прокурора Одеської області з рішенням суду не погодився, тому звернувся до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення Господарського суду Одеської області від 02.10.2018 року у справі № 916/804/18 та ухвалити нове, яким позов Заступника прокурора Одеської області задовольнити у повному обсязі.

Скаржник вважає, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, оскільки його прийнято із суттєвим порушенням норм матеріального та процесуального права при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи.

В апеляційній скарзі Заступник прокурора Одеської області не погоджується з висновком місцевого господарського суду щодо невірно обраного способу захисту порушеного права та зазначає, що в результаті проведення відповідачем робіт з самочинної реконструкції нежитлової будівлі кафе Мілан, розташованої в м. Одесі по Фонтанській дорозі, 12, та реєстрації права власності на вказаний самочинно побудований обєкт нерухомості порушені законні інтереси та права Одеської міської ради, як орендодавця та органу місцевого самоврядування, якому законом надані повноваження щодо регулювання містобудівної діяльності на території міста ОСОБА_2.

Окрім того, у позовній заяві ставилось питання щодо скасування запису в реєстрі прав власності на нерухоме майно № 20219039 щодо реєстрації за ОСОБА_6 підприємством "Ентерпрайз" права власності на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: Одеська область, м. Одеса, Фонтанська дорога, 12, тобто фактично оспорювалось право власності останнього, у звязку з чим його визначено у якості відповідача.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 04.12.2018 відкрито апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргою, а ухвалою від 20.12.2018 - розгляд справи №916/804/18 призначено на 31.01.2019 об 11:00 год.

10.01.2019 року через канцелярію суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від Приватного підприємства "Ентерпрайз", в якому відповідач просить суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги заступника прокурора Одеської області на рішення Господарського суду Одеської області від 02.10.2018 року, а саме рішення залишити без змін.

У відзиві відповідач посилається на те, що будівля кафе Мілан розташована на земельній ділянці, переданій у передбачений законом спосіб в довгострокову оренду Приватному підприємству Ентерпрайз, вказує на відсутність спору щодо цієї оренди, приймаючи до уваги набуття на законних підставах права власності на зазначену будівлю, розроблення за відповідною процедурою проектних та дозвільних документів на реконструкцію нерухомого майна та належне її проведення, зважаючи на введення в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкту нерухомості та державну реєстрацію права власності на нього.

Судовою колегією відзив долучено до матеріалів справи.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 31.01.2019 року зупинено апеляційне провадження у справі № 916/804/18 до набрання законної сили рішенням Окружного адміністративного суду № 815/3172/18, що розглядається Пятим апеляційним адміністративним судом; зобовязано ОСОБА_6 підприємство «Ентерпрайз» невідкладно повідомити про результати розгляду справи № 815/3172/18 Пятим апеляційним адміністративним судом. Предметом розгляду у справі № 815/3172/18 за адміністративним позовом Приватного підприємства Ентерпрайз до Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради було визнання протиправними та скасування наказів від 13.09.2017 року №01-13/329ДАБК Про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт №ОД68 від 15.03.2017р. та від 13.09.2017 року №01-13/330ДАБК Про скасування реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації №ОД 90 від 13.04.2017р. Адміністративний суд позов задовольнив, у звязку з чим прокурор подав до господарського суду даний позов про скасування запису про проведену державну реєстрацію, так як декларації про початок будівельних робіт і про готовність обєкта до експлуатації були скасовані.

19.02.2019 року до суду апеляційної інстанції надійшло клопотання Заступника прокурора Одеської області про поновлення провадження у справі № 916/804/18 у звязку з ухваленням 30.01.2019 року Пятим апеляційним адміністративним судом постанови у справі № 815/3172/18, якою рішення Одеського окружного адміністративного суду залишено без змін.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 26.02.2019 року провадження у справі № 916/804/18 поновлено.

У судовому засіданні представники прокуратури і позивачів підтримали доводи апеляційної скарги, представник відповідача заперечував проти задоволення апеляційної скарги з мотивів, що викладені у відзиві на апеляційну скаргу.

Заслухавши представників учасників справи, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм процесуального права, апеляційна інстанція встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, між Одеською міською радою (Орендодавець) і ОСОБА_6 підприємством «Ентерпрайз» (Орендар) було укладено договір оренди землі від 01.04.2005 року, за умовами якого Орендодавець на підставі Закону України «Про оренду землі» та рішення Одеської міської ради від 28.01.2005 року №3637-ІV надав, а Орендар прийняв у строкове платне володіння, користування земельну ділянку, що знаходиться у місті ОСОБА_2, Малиновському районі, Фонтанська дорога, 12, згідно з планом земельної ділянки, який є невідємною частиною договору.

Відповідно до п. 2.1 договору оренди в оренду передано земельну ділянку загальною площею 530 кв.м. Угіддя:

- капітальна одноповерхова забудова 82 кв. м.;

- під спорудами 152 кв. м.;

- під проїздами, проходами та площадками 80 кв.м.;

- інші 216 кв. м.

За змістом п. 2.2 договору оренди на земельній ділянці розташована будівля кафе «Мілан», яка належить Приватному підприємству «Ентерпрайз» на підставі свідоцтва про право власності від 25.11.2002 року.

У п. 3.1 договору оренди визначено, що договір укладено терміном на 50 років, для експлуатації й обслуговування нежилої будівлі кафе з літнім майданчиком та благоустрою прилеглої території.

Пунктом 8.1 договору оренди встановлено, що відповідно до ст. 99, 111 Земельного кодексу України на земельну ділянку необхідно здійснити встановлення сервітуту: право прокладання та експлуатації трубопроводу (діє на термін оренди на частину земельної ділянки). Обмеження на земельну ділянку: заборона на зміну цільового призначення земельної ділянки та будівництво обєктів без узгодженої за встановленим порядком проектної документації та розробки проекту відведення (діють на термін оренди на всю земельну ділянку).

Реалізуючи власні (самоврядні) повноваження, Управлінням архітектури та містобудування Одеської міської ради 22.05.2015 року Приватному підприємству "Ентерпрайз" надано містобудівні умови та обмеження забудови вищевказаної земельної ділянки.

Зокрема, вказаними містобудівними умовами погоджено проведення реконструкції кафе "Мілан, розташованого в м. Одесі по вул. Фонтанська дорога, 12, яке розміщене на земельній ділянці комунальної власності, а саме погоджено реконструкцію, в результаті якої загальна площу будівлі кафе під літерою А буде змінено з 73 кв. м. на 71,6 кв. м., загальну площу веранди під літерою Б буде змінено з 42,1 на 84,2 кв. м. Крім того визначено гранично допустиму висоту будівлі 8 метрів.

На підставі поданої ОСОБА_6 підприємством ЕНТЕРПРАЙЗ декларації про готовність обєкта до експлуатації від 13.04.2017 року № ОД 90 до експлуатації прийнято трьохповерхову нежитлову будівлю кафе Мілан загальною площею 491, 4 кв. м.

У п. п. 8, 11 вказаної декларації замовником зазначено, що реконструкція кафе "Мілан проводилась за проектною документацією розробленою Товариством з обмеженою відповідальністю ГРАДБУД-ГБ та затвердженою наказом генерального директора Приватного підприємства "ЕНТЕРПРАЙЗ від 28.02.2016 року.

За результатами проведеної Управлінням ДАБК Одеської міської ради перевірки вимог містобудівного законодавства у серпні - вересні 2017 року виявлено факт проведення на обєкті будівельних робіт з надбудови третього та четвертого поверхів за відсутності дозвільної документації на їх проведення, а також відсутність належним чином розробленої проектної документації на будівництво та внесення у вищевказану декларацію завідомо недостовірних даних з цього приводу.

За результатами перевірки Управлінням складено акт перевірки, протоколи, припис, постанову та винесено наказ від 13.09.2017 року №01-13/330ДАБК, яким в порядку передбаченому статтею 39-1 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності скасовано реєстрацію декларації про готовність обєкту до експлуатації від 13.04.2017 року № ОД 90.

Зокрема, приписом від 12.09.2017 року зобовязано ОСОБА_6 підприємство "Ентерпрайз" в строк до 17.11.2017 року усунути порушення вимог містобудівного законодавства шляхом отримання документів, які надають право на виконання будівельних робіт, або приведення обєкту до первинного стану.

Разом із тим, державним реєстратором філії Комунального підприємства Комунально-реєстраційні послуги Великобугаївської сільської ради ОСОБА_7 прийнято рішення від 02.05.2018 року індексний номер: 35012290 щодо реєстрації за ОСОБА_6 підприємством "Ентерпрайз" права власності на нежитлові будівлі загальною площею 582, 6 кв. м., які розташовані в м. Одесі по Фонтанській дорозі, 12. На підставі вказаного рішення до реєстру прав власності внесено запис про право власності №20219039 та присвоєно обєкту нерухомості № 101.

Заступник прокурора Одеської області вважає, що державна реєстрація права власності реконструйованого обєкта здійснена з порушенням вимог законодавства. У результаті проведення ОСОБА_6 підприємством «ЕНТЕРПРАЙЗ» робіт з самочинної реконструкції нежитлової будівлі кафе Мілан, розташованої в м. Одесі по Фонтанській дорозі, 12, та реєстрації права власності на вказаний самочинно побудований обєкт нерухомості порушені законні інтереси та права Одеської міської ради, як орендодавця та органу місцевого самоврядування, якому законом надані повноваження щодо регулювання містобудівної діяльності на території міста ОСОБА_2, що і стало підставою для звернення до суду з відповідним позовом.

Статтею 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Судовий захист є одним із найефективніших правових засобів захисту інтересів фізичних та юридичних осіб. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Приписами ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

В п. п. 1-10 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України наведено перелік способів захисту цивільних прав та інтересів.

При цьому, вищевказаною статтею визначено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Статтею 5 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб'єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. З цією метою суд повинен з'ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

У позовній заяві ставилось питання щодо скасування запису в реєстрі прав власності на нерухоме майно № 20219039 щодо реєстрації за ОСОБА_6 підприємством "Ентерпрайз" права власності на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: Одеська область, м. Одеса, Фонтанська дорога, 12.

Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно з п. 8 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» експлуатація закінчених будівництвом об'єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачено законодавством) в експлуатацію, забороняється.

Статтею 392 Цивільного кодексу України передбачено захист прав існуючого власника, право власності якого не визнається або оспорюється іншою особою, в той час як позивач у спорі про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, не будучи власником спірного обєкта нерухомості, звертається до суду з метою набуття права власності на таке майно, тобто визнання в судовому порядку права власності на річ за загальним правилом є способом захисту наявного цивільного права, а не підставою для його виникнення.

Згідно з ч. 1 ст. 376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Частиною 2 вказаної статті чітко передбачено, що особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Однак, в окремих випадках ст. 376 Цивільного кодексу України передбачає можливість визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно в разі наявності обставин, передбачених частинами третьою, пятою цієї статті.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 376 Цивільного кодексу України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

При цьому, частиною 5 цієї статті визначено, що на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

З вказаної правової норми вбачається, що право власності на самочинне будівництво може бути визнано за умови відведення для цієї мети в установленому порядку забудовнику земельної ділянки або якщо особа, яка здійснила таке будівництво, отримає в установленому порядку земельну ділянку розташовану під збудованим нерухомим обєктом, такого цільового призначення, яке передбачає можливість будівництва на ній відповідного обєкту, а також за умови відсутності заперечень з боку власника земельної ділянки (ч. 4 ст. 376 Цивільного кодексу України) та відсутності порушення в результаті самочинної забудови прав інших осіб.

Стаття 331 Цивільного кодексу України визначає загальні підстави та порядок набуття права власності на новостворене майно, яке побудоване з дотриманням встановленого законодавством порядку, тобто при наявності всіх необхідних дозволів та актів, однак не регулює правовий режим самочинного будівництва.

Водночас, поняття самочинного будівництва, а також правові підстави та умови визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно визначені саме в ст. 376 Цивільного кодексу України, яка є спеціальною в регулюванні спірних правовідносин, оскільки унормовує відносини, що виникають у тих випадках, коли вимоги закону та інших правових актів при створенні нової речі (самочинному будівництві) були порушені (постанова Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 12.03.2018 року у справі № 11/384-06).

Предметом позову в цій справі є скасування рішення про державну реєстрацію права власності та запису в державному реєстрі про реєстрацію права власності.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень регулюються Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". У даній справі застосовується вказаний закон в редакції, що діяла на момент вчинення реєстраційної дії.

Відповідно до п.п. 1, 9 ч. 1 ст. 2 цього Закону державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Реєстраційна дія - державна реєстрація прав, внесення змін до записів Державного реєстру прав, скасування державної реєстрації прав, а також інші дії, що здійснюються в Державному реєстрі прав, крім надання інформації з Державного реєстру прав.

Система органів та суб'єкти, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав визначена ст. 6 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", відповідно до якої організаційну систему державної реєстрації прав становлять: Міністерство юстиції України та його територіальні органи; суб'єкти державної реєстрації прав (виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська, Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації; акредитовані суб'єкти); державні реєстратори прав на нерухоме майно.

До повноважень суб'єктів державної реєстрації прав належить, зокрема, забезпечення: проведення державної реєстрації прав; ведення Державного реєстру прав; формування та зберігання реєстраційних справ. При цьому зберігання реєстраційних справ у паперовій формі здійснюється виключно виконавчими органами міських рад міст обласного та/або республіканського Автономної Республіки Крим значення, Київською, Севастопольською міськими, районними, районними у містах Києві та Севастополі державними адміністраціями за місцезнаходженням відповідного майна (ст. 9 зазначеного Закону).

Стаття 18 вказаного Закону встановлює процедуру державної реєстрації прав. Пункти 5 та 6 частини 1 цієї статті унормовують, що державна реєстрація проводиться на підставі рішення про державну реєстрацію прав (пункт 5), після чого власне відкривається розділ в Державному реєстрі прав та/або вносяться до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідні відомості про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів цих прав (п. 6).

Отже, запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно і є тим підтвердженням факту набуття, зміни чи припинення речових прав. Саме із запису речових прав у реєстрі, тобто власне державної реєстрації, і виникає за загальним правилом відповідне речове право, а не з рішення про державну реєстрацію.

За змістом Господарського процесуального кодексу України сторонами у справі є позивач та відповідач. Позивачем є особа, на захист суб'єктивних прав і охоронюваних законом інтересів якої відкривається господарська справа у суді та розпочинається господарський процес. Відповідачем є особа, яка за заявою позивача притягується до відповідальності за порушення чи оспорювання його права і охоронюваного законом інтересу.

Прокурор, звертаючись із позовом до суду, вважаючи, що порушені права Одеської міської ради і Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, визначив в якості відповідача ОСОБА_6 підприємство "Ентерпрайз", на яке вказує як на порушника права, і адресує йому певну вимогу, покликану відновити порушене право позивача.

Частиною 1 ст. 31-1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що реєстраційні дії на підставі рішень судів проводяться виключно на підставі рішень, отриманих у результаті інформаційної взаємодії Державного реєстру прав та Єдиного державного реєстру судових рішень, без подання відповідної заяви заявником.

За таких обставин судова колегія не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що прокурор обрав не той спосіб захисту, оскільки не залучив до участі у справі державного реєстратора.

Проте, судова колегія вважає за необхідне зазначити наступне.

Заступник прокурора Одеської області у позовній заяві вказує, що рішення про державну реєстрацію прийнято, зокрема, на підставі декларації про готовність обєкта до експлуатації ОД 30, виданої 13.04.2017 року Управлінням ДАБК Одеської міської ради.

У додатках до позовної заяви вказано копію декларації про готовність обєкта до експлуатації від 13.04.2017 року ОД 30.

Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 29.05.2017 року №88233137 підставою виникнення права власності на зазначений обєкт нерухомості стали: договір оренди земельної ділянки, серія та номер 2032, виданий 01.04.2005 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_8; технічний паспорт, серія та номер б/н, виданий 14.04.2017 року Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_9, декларація про готовність обєкта до експлуатації, серія та номер: ОД30, видана 13.04.2017 року Управлінням ДАБК Одеської міської ради.

Водночас, фактично Заступником прокурора Одеської області до позовної заяви додано копію декларації про готовність обєкта до експлуатації обєкта, який належить до до І-ІІІ категорії складності від 13.04.2017 року ОД90, виданої Управлінням ДАБК Одеської міської ради ( т.1, а.с.84-88).

У наказі Управління ДАБК Одеської міської ради від 13.09.2017 року № 01-13/330ДАБК «Про скасування реєстрації про готовність обєкта до експлуатації №ОД90 від 13.04.2017 року» йдеться про декларацію саме з номером ОД90.

В адміністративній справі №815/3172/18 також розглядались позовні вимоги про визнання протиправними та скасування наказів від 13.09.2017р.: №01-13/329 ДАБК «Про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт №ОД 68 від 15.03.2017р.», №01-13/330 ДАБК «Про скасування реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації №ОД 90».

З урахуванням викладеного, Заступник прокурора Одеської області посилається в якості підстави для задоволення позову на декларацію про готовність обєкта до експлуатації, серія та номер: ОД30, виданої 13.04.2017 року Управлінням ДАБК Одеської міської ради, тоді як матеріали справи не містять відповідної декларації саме з таким номером.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Враховуючи вищевикладене, прокурором не надано доказів скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію права власності відповідача на реконструйовану будівлю.

Відповідно до положень частин 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї; у суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

За таких обставин, позовні вимоги Заступника прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради та в особі Одеської міської ради до відповідача: Приватного підприємства "Ентерпрайз" про скасування запису про проведену державну реєстрацію не підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегією суддів до уваги не приймаються з огляду на те, що вони є необґрунтованими та такими, що спростовуються матеріалами справи та вищенаведеними висновками суду апеляційної інстанції.

Переглядаючи, в межах свої повноважень, судові рішення у даній справі, апеляційним господарським судом не встановлено будь-яких порушень балансу прийняття доводів сторін.

За таких обставин, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно із ст.129 ГПК України витрати скаржника по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 276, 281-284 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Заступника прокурора Одеської області залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Одеської області від 02.10.2018 року у справі №916/804/18 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду у випадках і строки, передбачені ст.ст.287, 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено 09.04.2019.

Головуючий суддя Л.В. Поліщук

Суддя С.В. Таран

Суддя М.А. Мишкіна