ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

10.04.2019 Справа № 917/555/19

Суддя Господарського суду Полтавської області Сірош Д.М. розглянувши матеріали за позовною заявою

Першого заступника керівника Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області

до 1. Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Вишневе-Агро",

2. Чорнухинської районної державної адміністрації Полтавської області

про визнання незаконним та скасування розпорядження, визнання недійсним та припинення договору оренди земельної ділянки та зобов’язання повернути земльні ділянки

ВСТАНОВИВ:

Перший заступник керівника Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області звернувся в інтересах держави в особі Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Вишневе-Агро" та Чорнухинської районної державної адміністрації Полтавської області в якому просить:

1. Визнати незаконним та скасувати розпорядження голови Чорнухинської районної державної адміністрації від 22.12.2010 року №378 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право користування (оренди) на земельні ділянки на території Чорнухинської селищної ради»;

2. Визнати недійсним та припинити на майбутнє договір оренди землі №1 від 31.12.2012, укладений між Чорнухинською районною державною адміністрації та Товариством з обмеженою відповідальністю «Повстинагроальянс», правонаступником якого є Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Вишневе-Агро», яким передано в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю «Повстинагроальянс» земельні ділянки сільськогосподарського призначення, що знаходяться на території Чорнухинської селищної ради Полтавської області загальною площею 393,90 га;

3. Зобов’язати Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Вишневе-Агро» (37712, с. Вишневе, Оржицький р-н, Полтавська обл., ) повернути Державній службі України з питань геодезії, картографії та кадастру в особі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, земельні ділянки загальною площею 190,588 га, кадастрові номери :00:038:0007, :00:007:0027, :00:013:0004, :00:005:0001, :00:023:0065, :00:007:0025, :00:039:0127, :00:027:0072, :00:021:0081, :00:018:0080, :00:016:0017, :00:018:0078, :00:018:0079, :00:013:0005, :00:014:0035, :00:027:0073, :00:031:0034, :00:031:0033, :00:018:0082, розташованих на території Чорнухинської селищної ради, Полтавської області згідно з актом приймання - передачі.

Розглянувши позовну заяву та додані до неї документи, суд дійшов висновку, що позовну заяву подано без додержання вимог статей 162, 164 Господарського процесуального кодексу України.

Частиною другою статті 164 Господарського процесуального кодексу встановлено, що позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

При цьому частиною 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позовна заява повинна містити, зокрема: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні, а також виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову; відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов'язковий досудовий порядок урегулювання спору; відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися.

У даній справі, прокурор, звертаючись з позовом в інтересах держави в особі Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру зазначає, що Розпорядження голови Чорнухинської районної державної адміністрації Полтавської області від 22.12.2010 № 378 прийнято, а договір оренди землі від 31.12.2012 укладено з порушенням вимог земельного законодавства, підлягають скасуванню та, відповідно, визнанню недійсним.

Згідно з частиною четвертою статті 53 ГПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

Пункт 3 частини 1 ст. 131-1 Конституції України передбачає можливість представництва прокурором інтересів держави у виключних випадках.

У відповідності до частини 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Аналіз частини 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" дає підстави стверджувати, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках:

1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження;

2) у разі відсутності такого органу.

У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб'єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює неналежно.

"Не здійснення захисту" виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб'єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

"Здійснення захисту неналежним чином" виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.

"Неналежність" захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який серед іншого включає досудове з'ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

Так, Верховний Суд у постанові від 06.02.2019 у справі № 927/246/18 зазначив, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб'єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб'єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб'єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.

Прокурор не може вважатися альтернативним суб'єктом звернення до суду і замінювати належного суб'єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави.

У частині 4 статті 23 Закону "Про прокуратуру" передбачено, що прокурор здійснює представництво інтересів держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

При цьому суд зауважує, що саме лише посилання в позовній заяві на те, що уповноважений орган не здійснює або неналежним чином здійснює відповідні повноваження, для прийняття заяви для розгляду недостатньо. В такому разі, прокурор повинен надати належні та допустимі докази відповідно до вимог процесуального закону (наприклад, внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинене кримінальне правопорушення на підставі статті 367 Кримінального кодексу України (службова недбалість); вирок суду щодо службових осіб; докази накладення дисциплінарних стягнень на державних службовця, які займають посаду державної служби в органі державної влади та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, за невиконання чи неналежне виконання службових обов'язків тощо).

Як зазначає прокурор, органом, уповноваженим здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах є Головне управління Держгеокадастру в Полтавській області, як розпорядник землі.

При цьому прокурор в обґрунтування підстав для звернення з даним позовом вказує, що посадовими Головного управління Держгеокадастру в Полтавській області, незважаючи на численні порушення законодавства, розглянуто клопотання СТОВ «Вишневе-Агро» про продовження спірного договору оренди землі та 23.11.2018, прийнято наказ про поновлення договору оренди від 31.12.2012, тому у даному випадку відсутній контролюючий орган в Полтавській області, який має право звернутися до суду для відновлення інтересів держави, у зв'язку з чим з даним позовом до суду звертається прокурор.

Водночас, згідно з Положенням про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 № 15, Держгеокадастр є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.

Основними завданнями Держгеокадастру є: реалізація державної політики у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.

Держгеокадастр відповідно до покладених на нього завдань організовує та здійснює державний нагляд (контроль): за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності, у тому числі за: проведенням землеустрою, виконанням заходів, передбачених проектами землеустрою, зокрема за дотриманням власниками та користувачами земельних ділянок вимог, визначених у проектах землеустрою; дотриманням порядку визначення та відшкодування втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва.

Посадові особи Держгеокадастру та його територіальних органів, які є державними інспекторами у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель, в межах своїх повноважень мають право: звертатися до суду з позовом щодо відшкодування втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, а також повернення самовільно зайнятих чи тимчасово зайнятих земельних ділянок, строк користування якими закінчився.

Держгеокадастр здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Держгеокадастр в межах повноважень, передбачених законом, на основі і на виконання Конституції та законів України, актів Президента України та постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, актів Кабінету Міністрів України та наказів Мінагрополітики видає накази організаційно-розпорядчого характеру, організовує та контролює їх виконання.

Держгеокадастр є юридичною особою публічного права, має печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням, власні бланки, рахунки в органах Казначейства.

При цьому повноваження щодо розпорядження спірними земельними ділянками, які належать до категорії земель сільськогосподарського призначення державної форми власності, належать до компетенції центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальних органів, у цьому випадку до повноважень Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області.

Прокурор звернувся у цій справі з позовом на захист прав та інтересів Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, яка є самостійною юридичною особою з відповідною процесуальною дієздатністю щодо здійснення захисту прав та охоронюваних законом інтересів держави у судовому порядку.

Твердження прокурора про відсутність органу, який має право звернутися до суду з позовом суперечить приписам наведених вище нормативно-правових актів. При цьому прокурором не враховано того, що положення таких нормативно - правових актів не можуть визначати конкретні предмети і підстави позовів, з якими уповноважений орган має право звернутися до суду, оскільки зазначене було б неправомірним обмеженням повноважень такого органу у визначенні способу захисту та забезпеченні здійснення судового захисту інтересів держави.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 23.10.2018 у справі № 906/240/18, що відповідно до частини 4 статті 236 ГПК України мають враховуватись судами при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин.

Матеріали позовної заяви не містять відомостей стосовно того, які саме обставини перешкоджають захисту інтересів держави безпосередньо Державною службою України з питань геодезії, картографії та кадастру. Зокрема, не зазначено в чому саме полягає неможливість Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, у разі виявлення порушення, звернутися до суду з відповідним позовом.

Суд наділений правом залишити позовну заяву прокурора без руху, в порядку частини першої статті 174 ГПК України, у випадку, якщо прокурором не зазначені підстави такого звернення, як це передбачено частиною п'ятою статті 162 ГПК України, та надати можливість прокурору обґрунтувати підстави подання позову, або повернути таку позовну заяву, з посиланням на пункт четвертий частини п'ятої статті 174 ГПК України, якщо відсутні підстави для звернення прокурора до суду в інтересах держави або для звернення до суду особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

За таких обставин, господарський суд вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху та надати заявнику строк для усунення недоліків у визначений судом спосіб.

Керуючись ст. ст. 162, 164, 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, суддя -

УХВАЛИВ:

1. Залишити позовну заяву без руху.

2. Надати строк для усунення недоліків, який становить десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, але не пізніше 25.04.2019.

3. Встановити спосіб усунення недоліків у позовній заяві шляхом: надання письмового обґрунтування правових підстав пред'явлення даного позову Заступником керівника Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області (з урахуванням правових позицій Верховного Суду) та зазначенням об'єктивних причин, які перешкоджають пред'явленню Державною службою України з питань геодезії, картографії та кадастру даного позову.

4. Роз'яснити позивачу, що якщо недоліки позовної заяви не будуть усунуті у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася з такою заявою (частина 4 статті 174 Господарського процесуального кодексу України).

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України: http://pl.arbitr.gov.ua.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Д.М. Сірош