ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" квітня 2019 р. Справа№ 910/5710/17

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Разіної Т.І.

суддів: Іоннікової І.А.

Михальської Ю.Б.

Cекретар судового засідання: Кондратенко Н.О.

За участю представників учасників процесу згідно протоколу судового засідання від 03.04.2019.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги акціонерного товариства "Укртрансгаз" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.01.2019 у справі № 910/5710/17 (суддя Шкурдова Л.М., м. Київ, дата складання тексту ухвали 25.01.2018), яка прийнята у результаті розгляду скарги акціонерного товариства "Укртрансгаз" на дії Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві

за позовом 1) Спільного українсько-американського підприємства "УкрКАРПАТОЙЛ ЛТД", м. Київ

2) публічного акціонерного товариства "Укрнафта", м. Київ

до публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз", м. Київ

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ

про зобов'язання вчинити дії та стягнення 4 863 396,03 грн

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Укртрансгаз" (надалі - відповідач, боржник) звернулося до Господарського суду міста Києва зі скаргою на дії Державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Коваль Л.І., в якій просило суд:

- визнати бездіяльність Державного виконавця щодо не закінчення виконавчого провадження №56443615, у зв'язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення суду;

- зобов'язати державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Коваль Л.І. закінчити виконавче провадження № 56443615.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.01.2019 у справі № 910/5710/17 (суддя Шкурдова Л.М., м. Київ, дата складання тексту ухвали 25.01.2018) у задоволенні скарги акціонерного товариства "Укртрансгаз" на дії Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві у виконавчому провадженні № 56443615 - відмовлено.

Відмова у задоволенні скарги на дії державної виконавчої служби місцевим господарським судом мотивована тим, що у державного виконавця були відсутні належні докази на підтвердження виконання відповідачем рішення Господарського суду міста Києва від 05.09.2017р. про зобов'язання АТ "Укртрансгаз" збільшити на особовому рахунку ПАТ "Укрнафта" обсяг природного газу на 3 642, 584 тис. м. куб.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, акціонерне товариство "Укртрансгаз" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило поновити строк апеляційного оскарження, скасувати оскаржену ухвалу та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити скаргу акціонерного товариства "Укртрансгаз" на бездіяльність державного виконавця при здійсненні виконавчого провадження № 56443615 в повному обсязі, посилаючись, при цьому на те, що судом першої інстанції неповно досліджено обставини справи, а тому неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Так, аргументи апеляційної скарги АТ "Укртрансгаз" зводяться до посилань боржника на те, що місцевим господарським судом порушено приписи ч.1 ст. 2, ч.1 ст. 19, п.9 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», п. 3 глави 7 розділу ІІІ Кодексу газосховищ, оскільки безпідставно не взято до уваги надані боржником докази, що підтверджують факт виконання судового рішення.

Крім того, скаржник вказав на необхідність приєднання до матеріалів даної справи копії підписаного та скріпленого печаткою підприємства з боку АТ "Укртрансгаз" акту № 208/11-18-Од про рух газу в газосховищах, що обліковується на рахунку зберігання замовника за листопад 2018 року, який було направлено ПАТ «Укрнафта» 06.02.2019.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.03.2019 задоволено клопотання акціонерного товариства "Укртрансгаз" та поновлено строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 17.01.2019 у справі № 910/5710/17; відкрито апеляційне провадження у справі № 910/5710/17, розгляд апеляційної скарги призначено на 03.04.2019.

Позивач-2 у відзиві просив колегію суддів апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.01.2019 у справі № 910/5710/17 залишити без змін, як таку, що повністю відповідає вимогам чинного законодавства. Крім того, стягувач зазначив, що на момент звернення із скаргою на бездіяльність державного виконавця, відповідачем не було надано належних доказів виконання ним рішення суду.

Інші учасники апеляційного провадження не скористалися своїм правом згідно ч. 1 ст. 263 ГПК України та не надали суду письмових відзивів та пояснень на апеляційну скаргу відповідача, що згідно ч. 3 ст. 263 ГПК не перешкоджає перегляду оскаржуваної ухвали суду першої інстанції.

До судового засідання від 03.04.2019 не з'явилась третя особа, яку повідомлено про час, місце і дату судового засідання завчасно та належним чином.

Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень (ч. 3 ст. 120 ГПК України).

Враховуючи положення ч.12 ст. 270 ГПК України, відповідно до яких неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, судова колегія вважає за можливе розглянути подану апеляційну скаргу за відсутності третьої особи.

Частиною 2 статті 273 ГПК України визначено, що апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції розглядається протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

Відповідно до ч.1 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Згідно із ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення присутніх представників позивача-1, -2 та відповідача, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженої ухвали суду, дійшов до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів оскарження, рішенням Господарського суду міста Києва від 05.09.2017, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 20.03.2018 у справі № 910/5710/17 позов задоволено частково; зобов'язано публічне акціонерне товариство "Укртрансгаз" зменшити на особовому рахунку Спільного українсько-американського підприємства "УкрКАРПАТОЙЛ ЛТД" (як товариство з обмеженою відповідальністю) обсяг природного газу на 3 642,584 тис. м. куб. (три мільйони шістсот сорок дві тисячі п'ятсот вісімдесят чотири кубічних метри); зобов'язано публічне акціонерне товариство "Укртрансгаз" збільшити на особовому рахунку публічного акціонерного товариства "Укрнафта" обсяг природного газу на 3 642, 584 тис. м. куб. (три мільйони шістсот сорок дві тисячі п'ятсот вісімдесят чотири кубічних метри); у задоволенні іншої частини позову щодо стягнення 3 218 769,35 грн. пені та 1 644 626,68 грн. штрафу відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 03.07.2018 рішення Господарського суду міста Києва від 05.09.2017 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 20.03.2018 у справі № 910/5710/17 в частині зобов'язання ПАТ "Укртрансгаз" зменшити на особовому рахунку Спільного українсько-американського підприємства "УкрКАРПАТОЙЛ ЛТД" (як товариство з обмеженою відповідальністю) обсяг природного газу на 3 642,584 тис. м. куб. (три мільйони шістсот сорок дві тисячі п'ятсот вісімдесят чотири кубічних метри) та зобов'язання ПАТ "Укртрансгаз" збільшити на особовому рахунку публічного акціонерного товариства "Укрнафта" обсяг природного газу на 3 642,584 тис. м. куб. (три мільйони шістсот сорок дві тисячі п'ятсот вісімдесят чотири кубічних метри) залишено без змін.

22.05.2018 Печерським районним відділом державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 22.05.18 у ВП № 56443615 з виконання наказу Господарського суду міста Києва від 17.04.2018 у справі № 910/5710/17 про зобов'язання публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" збільшити на особовому рахунку публічного акціонерного товариства "Укрнафта" обсяг природного газу на 3 642,584 тис. м. куб. (три мільйони шістсот сорок дві тисячі п'ятсот вісімдесят чотири кубічних метри).

АТ "Укртрансгаз" звертаючись з скаргою на бездіяльність державного виконавця зазначив, що 15.11.2018 він звернувся до Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві із заявою про закінчення виконавчого провадження, у зв'язку з виконанням рішення суду, до якої долучено узгоджений АТ "Укртрансгаз" акт приймання - передачі № 1 від 31.10.2016, підписаний між позивачем-1 та позивачем-2 (стягувачами).

26.11.2018 скаржником долучено до Печерського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві довідку АТ «Укртрансгаз» від 22.11.2018 № 1001ВИХ-18-5904, в якій зазначено про здійснення адміністрування передачі природного газу, що зберігається в газосховищах, шляхом зменшення обсягу природного газу на рахунку позивача-1 на 3 642,584 тис. м. куб. та збільшення газу в обсязі 3 642,584 тис. м. куб. на рахунку позивача-2; долучено копію листа АТ «Укртрансгаз» від 07.11.2018 № 1001ВИХ-18-5593 із актами про обсяги залишку природного газу в підземних сховищах газу, актами про рух природного газу в газосховищах на підтвердження збільшення обсягу природного газу на рахунку зберігання ПАТ «Укрнафта».

Боржник у скарзі на бездіяльність виконавця зазначив, що попри виконання рішення суду, державним виконавцем не закінчено виконавче провадження № 56443615 з виконання наказу Господарського суду міста Києва від 17.04.2018 у справі № 910/5710/17, що стало підставою для звернення з даною скаргою до господарського суду.

ПАТ "УКРНАФТА" щодо задоволення скарги заперечувало, посилаючись на те, що станом на дату звернення скаржника до суду відсутні докази бездіяльності державного виконавця, оскільки підстав для закриття виконавчого провадження № 56443615 у державного виконавця не було, додані АТ «Укртрансгаз» до скарги від 07.12.2018 № 1001ВИХ-18-6193 документи є неналежними доказами виконання наказу від 17.04.2018, оскільки не підтверджують факт збільшення на особовому рахунку позивача 2 обсягу природного газу на 3 642,584 тис.м.куб.

10.01.2019 Печерським районним відділом державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві долучено копії матеріалів виконавчого провадження ВП № 56443615.

10.01.2019, 16.01.2019 акціонерне товариство "Укртрансгаз" долучило додаткові документи до матеріалів скарги.

Надалі, 17.01.2018 акціонерним товариством "Укртрансгаз" надані письмові пояснення, в яких зазначено, що ним 06.11.2018 узгоджено акт приймання-передачі природного газу від 30.10.2016, надано довідку від 22.11.2018 № 1001вих-18-5904 щодо здійснення адміністрування природного газу, а також на адресу позивача-1 та позивача-2 направлялися акти про рух природного газу в газосховищах, позивачем-2 направлялися АТ "Укртрансгаз" акти про рух природного газу, що свідчить про визнання позивачем-2 факту виконання АТ "Укртрансгаз" рішення суду.

Як вбачається з матеріалів справи № 910/5710/17, предметом її розгляду було те, що з 31.10.2016 на підставі пункту 3.3 Договору купівлі-продажу та акта приймання-передачі від 31.10.2016 право власності на газ перейшло від позивача-1 до позивача-2, а відповідач, як оператор газосховищ, отримавши акт приймання-передачі газу від 31.10.2016, зобов'язаний був відобразити передачу права власності на газ на особових рахунках позивача-1 та позивача-2, зокрема відобразити зменшення на 3 642,584 тис. м. куб. обсягу природного газу на особовому рахунку позивача-1 та збільшення на 3 642, 584 тис. м. куб. обсягу газу на особовому рахунку позивача-2. Однак, відповідач вказаний акт не погодив, адміністрування природного газу на рахунках позивача-1 та позивача-2 не здійснив.

У зв'язку з цим, за результатами розгляду справи № 910/5710/17 судовими рішеннями було зобов'язано АТ "Укртрансгаз" зменшити на особовому рахунку позивача-1 обсяг природного газу на 3 642, 584 тис. м. куб. (три мільйони шістсот сорок дві тисячі п'ятсот вісімдесят чотири кубічних метри) та зобов'язано ПАТ "Укртрансгаз" збільшити на особовому рахунку позивача-2 обсяг природного газу на 3 642, 584 тис. м. куб.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши пояснення учасників апеляційного провадження, дослідивши матеріали оскарження, погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні скарги на бездіяльність державного виконавця та відхиляє доводи апеляційного оскарження АТ "Укртрансгаз", виходячи з наступного.

Згідно з положеннями Кодексу газосховищ, який затверджено постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 N 2495:

- оператор газосховищ зобов'язаний документально оформлювати приймання-передачу природного газу у зв'язку з його зберіганням (закачуванням, відбором; пункт 1 глави 3 розділу I);

- оператор газосховищ забезпечує функціонування інформаційної платформи, за допомогою якої, зокрема обліковується перехід права власності на природний газ, що зберігається в газосховищах (пункти 1, 2 розділу VII);

- після передачі права власності обсяг природного газу на особовому рахунку замовника, який набуває право власності на природний газ, збільшується на обсяг природного газу, який був придбаний. Після передачі права власності обсяг природного газу на особовому рахунку замовника, який передає право власності на природний газ, зменшується на обсяг природного газу, який був відчужений (пункт 5 розділу VII);

- оператор газосховищ обліковує перехід права власності на природний газ, що зберігається в газосховищах (пункт 7 розділу VII).

Рахунок зберігання - обліковий запис, який оператор газосховища створює для кожного замовника та на якому відображається рух природного газу замовника в газосховищах: обсяг закачування природного газу, обсяг відбору природного газу, передача природного газу, що зберігається в газосховищах, обсяг природного газу в газосховищах на певний момент часу.

Адміністрування передачі природного газу, що зберігається в газосховищах - процес внесення оператором газосховищ відомостей про передачу природного газу, що зберігається в газосховищах, від одного замовника іншому замовнику, що передбачає зменшення обсягу природного газу на рахунку зберігання замовника, що передає природний газ, та збільшення обсягу природного газу на рахунку зберігання замовника, що приймає природний газ.

Оператор газосховища забезпечує функціонування інформаційної платформи, за допомогою якої обліковується передача природного газу, що зберігається в газосховищах.

Боржник посилається на те, що ним було надано державному виконавцю належні докази на підтвердження фактичного виконання рішення суду. Водночас, дослідивши матеріали скарги судом першої інстанції було встановлено, що належних доказів, які б підтверджували здійснення боржником фактичне виконання рішення суду державному виконавцю не надані.

У пункті 3 глави 7 розділу ІІІ Кодексу газосховищ передбачено, що також визнається сторонами скарги у поясненнях, до 12 числа місяця, наступного за звітним, замовником та оператором газосховища здійснюється документальне оформлення оформлення акта про рух природного газу в газосховищах, що обліковується на рахунку зберігання замовника, в якому вказується:

- обсяг природного газу на рахунку зберігання на початок звітного місяця;

- обсяги закачаного та/або відібраного природного газу до/з газосховищ за звітний місяць відповідно до здійснених оператором газосховища алокацій згідно з розділом IX цього Кодексу;

- обсяги переданого/прийнятого природного газу відповідно до підтверджених торгових сповіщень про передачу природного газу, що зберігається в газосховищах;

- обсяг природного газу на рахунку зберігання на кінець звітного місяця.

Форма акта про рух природного газу в газосховищах, що обліковується на рахунку зберігання замовника, розміщується на веб-сайті оператора газосховища.

Аналізуючи викладене, слідує, що з метою здійснення обліку оператором газосховища відображення приймання-передачі газу від позивача -1 позивачу-2, між оператором (АТ "Укртрансгаз") та позивачем-1 складається акт про рух природного газу в газосховищах, у відповідній графі якого зазначаються обсяги відібраного газу, та між позивачем-2 та оператором (АТ "Укртрансгаз") складається акт про рух природного газу, в якому зазначається обсяг закачаного газу.

Відповідно до ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі, зокрема, фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. Постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

Отже, за змістом вказаної статті сторони виконавчого провадження мають повідомляти та надавати державному виконавцю відповідні докази фактичного виконання рішення суду, що є підставою для винесення державним виконавцем постанови про закінчення виконавчого провадження.

Бездіяльність державного виконавця щодо не закінчення виконавчого провадження може полягати в тому, що державний виконавець, маючи достатні докази на підтвердження фактичного виконання рішення, не здійснив передбачені Законом України «Про виконавче провадження» заходи із закінчення виконавчого провадження.

Таким чином, розглядаючи дану скаргу необхідно встановити чи були у державного виконавця належні докази щодо підтвердження фактичного виконання рішення суду на час звернення скаржника із даною скаргою до суду та чи було допущено державним виконавцем бездіяльність щодо не закінчення виконавчого провадження № 56443615.

В підтвердження належного виконання судового рішення, з матеріалів виконавчого провадження ВП № 556443615 вбачається, що АТ "Укртрансгаз" зверталося до державної виконавчої служби:

- 21.11.2018 із заявою про закінчення виконавчого провадження, до якої долучено копію акту приймання-передачі природного газу від 31.10.2016, з відміткою про його погодження боржником (АТ "Укртрансгаз") 06.11.2018;

- 26.11.2018 надано довідку від 22.11.2018 №1001вих-18-5904 щодо здійснення адміністрування природного газу та копію листа від 07.11.18 № 1001ВИХ-118-5593 на адресу ПАТ «Укрнафта» з доданими актами про обсяги залишку природного газу в підземних сховищах, актами приймання-передачі послуг, актами наданих послуг.

Водночас, як визначено у пункті 3 глави 7 розділу ІІІ Кодексу газосховищ, документальне оформлення приймання-передачі природного газу здійснюється шляхом складення замовником (позивачами) та оператором (відповідачем) акту про рух природного газу в газосховищах, що обліковується на рахунку зберігання замовника, в якому в даному випадку має бути відображено збільшення та відповідно зменшення обсягу природного газу в кількості 3 642, 584 тис. м. куб.

В свою чергу, приймання-передача природного газу оформлюється між покупцем та продавцем відповідним актом приймання-передачі природного газу, який погоджується оператором газосховищ.

В подальшому, за відповідний звітний період складаються акти про рух природного газу, в якому відображається відповідне збільшення чи зменшення обсягу природного газу на кінець місяця.

Разом з тим, як підтверджено матеріалами справи, акт приймання-передачі природного газу від 31.10.2016р., складений між позивачем-1 та позивачем-2, був погоджений АТ "Укртрансгаз" 06.11.2018, а відтак в актах про рух природного газу, складених оператором газосховища та відповідно позивачем-1, позивачем-2 мало б бути відображено збільшення природного газу в кількості 3 642, 584 тис. м. куб. на кінець листопада 2018 року.

Однак, з матеріалів виконавчого провадження № 556443615, вбачається, що державному виконавцю не було надано складені та підписані між позивачем-2 та відповідачем акти про рух природного газу, в яких би було відображено збільшення природного газу на 3 642, 584 тис. м. куб. на кінець листопада 2018 року.

У пункті 3 глави 7 розділу ІІІ Кодексом газосховищ передбачено, що документальне оформлення приймання-передача природного газу здійснюється шляхом складення актів про рух природного газу, а відтак Акти про обсяги залишку природного газу в ПГС, які надавалися позивачем-2 державному виконавцю, не є належними доказами, в розумінні норм Кодексу газосховищ, що підтверджують рух природного газу. Одночасно з цим, такі акти про обсяги залишку природного газу в ПГС підписані односторонньо лише АТ "Укртрансгаз".

В дійсності боржником долучені до матеріалів скарги акти про рух природного газу, однак доказів того, що такі акти надавалися державному виконавцю до моменту звернення відповідача із даною скаргою матеріали скарги не містять.

Між тим, місцевим господарським судом досліджено вказані документи та надано цілком вірну оцінку, що такі не можна вважати належними доказами виконання судового рішення, оскільки долучені боржником до скарги акти про рух природного газу, акти про обсяги залишку природного газу в ПСГ, підписані лише в односторонньому порядку АТ "Укртрансгаз", позивачем-2 вказані акти не підписані. Зі змісту актів про рух природного газу не вбачається, що АТ "Укртрансгаз" відобразило збільшення природного газу у обсязі 3 642, 584 тис.м.куб. на рахунку позивача-2 у листопаді 2018 року після погодження 06.11.2018 акту приймання-передачі природного газу від 31.10.2016.

Вищезазначене свідчить про те, що з наявних документів державний виконавець не мав можливості встановити факт виконання рішення суду боржником щодо збільшення обсягу газу на рахунку позивача-2 після погодження 06.11.2018 акту приймання-передачі природного газу від 31.10.2016.

Проставлення АТ "Укртрансгаз" відмітки на акті приймання-передачі природного газу від 31.10.2016 про його узгодження не може свідчити про фактичне виконання рішення суду щодо відображення зменшення та відповідного збільшення природного газу обсягом 3 642, 584 тис. м. куб. на рахунках позивачів, оскільки державному виконавцю не було надано складених та підписаних між оператором та позивачем-2 актів про рух природного газу, у відповідній графі яких зазначено про збільшення обсягу газу на 3 642, 584 тис.м.куб. у листопаді 2018.

В подальшому, 10.01.2019 та 16.01.2019 скаржником були долучені до матеріалів скарги акти про рух природного газу в газосховищах, акти про обсяги залишку природного газу.

Вказані акти були направлені Печерському районному відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві 16.01.2019, тобто вже після звернення скаржника із даною скаргою - 12.12.2018, а відтак останні не можуть бути належними доказом на підтвердження бездіяльності державного виконавця щодо не закінчення виконавчого провадження № 56443615.

Серед іншого, місцевим господарським судом також правомірно не прийнято до уваги довідку від 22.11.2018 № 1001вих-18-5904 щодо здійснення адміністрування природного газу, як таку, що не може бути належним доказом виконання рішення суду, оскільки Кодексом газосховищ не передбачено здійснення оформлення приймання-передачі та рух природного газу шляхом видачі довідки оператором газосховища.

Враховуючи викладене, вбачається, що матеріали скарги не містять доказів того, що державному виконавцю були надані докази визнання позивачем-2 факту виконання рішення суду боржником.

Таким чином, за оцінкою апеляційного господарського суду, місцевий господарський суд дійшов вірного висновку що у державного виконавця були відсутні достатні докази на підтвердження виконання відповідачем рішення Господарського суду міста Києва від 05.09.2017 про зобов'язання АТ "Укртрансгаз" збільшити на особовому рахунку ПАТ "Укрнафта" обсяг природного газу на 3 642,584 тис. м. куб., а тому у задоволенні скарги акціонерного товариства "Укртрансгаз" на дії Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві у ВП № 56443615 правомірно відмовлено.

Доводи апеляційного оскарження АТ "Укртрансгаз" про те що місцевим господарським судом порушено приписи ч.1 ст. 2, ч.1 ст. 19, п.9 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», п. 3 глави 7 розділу ІІІ Кодексу газосховищ, оскільки безпідставно не взято до уваги надані боржником докази, що підтверджують факт виконання судового рішення судом, не приймаються апеляційним судом до уваги та спростовуються вищенаведеними правовими висновками.

Серед іншого, у доводах скарги відповідач вказав на необхідність приєднання до матеріалів даної справи копії односторонньо підписаного та скріпленого печаткою підприємства з боку АТ "Укртрансгаз" акту № 208/11-18-Од про рух газу в газосховищах, що обліковується на рахунку зберігання замовника за листопад 2018 року, який, за його ствердженням, було направлено ПАТ «Укрнафта» - 06.02.2019 та 11.02.2019 надано до Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві.

Позивач-2 заперечуючи взяття до уваги судом апеляційної інстанції в якості доказу листа від 06.02.2019 АТ "Укртрансгаз" адресованого ПАТ «Укрнафта» з доданим до нього актом про рух газу в газосховищах, що обліковується на рахунку зберігання замовника за листопад 2018 року (з посиланням на приписи ч. 3 ст. 269 ГПК України) оскільки такі докази не були наданні суду першої інстанції. За позицією позивача-2 при перегляді даної справи значення мають лише ті докази, які існували на момент звернення боржника до суду із скаргою на дії державного виконавця. Також звернув увагу, що цей акт підписаний односторонньо тільки АТ "Укртрансгаз".

Суд апеляційної інстанції, оцінюючи вищеназваного листа від 06.02.2019 та акт № 208/11-18-Од, зазначає, що враховуючи, що скаржник подав цей доказ під час розгляду апеляційної скарги, то на дату прийняття оскарженої ухвали - 17.01.2019, таких доказів суд першої інстанції в своєму розпорядження не мав.

Згідно з ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього (ч. 3 ст. 269 ГПК України).

У вирішенні питань щодо прийняття додаткових доказів суд апеляційної інстанції повинен повно і всебічно з'ясовувати причини їх неподання з урахуванням конкретних обставин справи і об'єктивно оцінити поважність цих причин. У разі прийняття додаткових доказів у постанові апеляційної інстанції мають зазначатися підстави такого прийняття.

Відповідач наголосив, що зазначений акт № 208/11-18-Од про рух газу в газосховищах, що обліковується на рахунку зберігання замовника за листопад 2018 року безпідставно не взято до уваги місцевим судом, чим порушено ст. 236 ГПК України.

Однак, колегія суддів зауважує скаржнику на тому, що підставою для прийняття апеляційною інстанцією додаткових доказів є докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від апелянта.

Оскаржена ухвала у цій справі датована від 17.01.2019, зазначені докази, зокрема, акт № 208/11-18-Од за поясненнями самого відповідача було направлено ПАТ «Укрнафта»- 06.02.2019 та 11.02.2019 надано до Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві, тобто вже після подачі скарги на бездіяльність державного виконавця та після прийняття ухвали, що переглядається.

Судом апеляційної інстанції досліджено, що 10.01.2019 та 16.01.2019 відповідачем також були долучені до матеріалів скарги акти про рух природного газу в газосховищах, які відхилено місцевим судом. При цьому, зазначені акти містять номер № 208/11-18 та позначення для підпису їх з боку замовника та оператора. Акт, який наданий апеляційному суду містить інший номер № 208/11-18-Од та місце для підпису тільки від оператора, чим спростовуються доводи скаржника про те, що такий акт безпідставно не прийнято судом першої інстанції.

Основними засадами судочинства, закріпленими у ст. 129 Конституції України та ст. 2 ГПК України є, зокрема, законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Прийняття судом апеляційної інстанції додаткових документів на стадії апеляційного провадження за відсутності визначених ст. 269 ГПК України підстав для їх прийняття, тобто без наявності належних доказів неможливості їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від заявника, фактично порушує принцип рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, адже у такому випадку суд створює одному учаснику більш сприятливі умови в розгляді конкретної справи ніж іншим.

За таких обставин, додані відповідачем до апеляційної скарги копія листа від 06.02.2019 АТ "Укртрансгаз" адресованого ПАТ «Укрнафта» з доданим до нього актом № 208/11-18-Од про рух газу в газосховищах, що обліковується на рахунку зберігання замовника за листопад 2018 року, як додатковий доказ, колегією суддів не приймається.

Поряд з цим, суд апеляційної інстанції повторно вважає за необхідне звернути увагу відповідача, що всі акти, які з'явилися та були направлені Печерському районному відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві, вже після звернення скаржника із даною скаргою - 12.12.2018, не можуть бути належними доказами на підтвердження бездіяльності державного виконавця щодо не закінчення виконавчого провадження № 56443615, оскільки бездіяльність державного виконавця оцінюється на момент подачі такої скарги боржником. Як встановлено вище, матеріали скарги не містять підтвердження того, що державному виконавцю були надані належні та допустимі докази виконання рішення суду боржником, які б свідчили про його бездіяльність.

З приводу решти доводів скаржника, викладених в його скарзі, колегія суддів звертає увагу, такі аргументи були враховані апеляційним судом та зазначає, що оскаржена ухвала є вмотивованою, місцевим судом зазначено з достатньою ясністю підстави, на яких ґрунтуються його висновки, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Хаджинастасиу проти Греції", "Кузнєцов та інші проти Російської Федерації").

Відповідно до п. 48 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Мала проти України» від 3 липня 2014 року, остаточне - 17.11.2014 зазначено: «Більше того, принцип справедливості, закріплений у статті 6 Конвенції, порушується, якщо національні суди ігнорують конкретний, доречний та важливий довід, наведений заявником (див. рішення у справах «Проніна проти України» (Pronina v. Ukraine), заява № 63566/00, п. 25, від 18 липня 2006 року, та «Нечипорук і Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine), заява № 42310/04, п. 280, від 21 квітня 2011 року).

Відповідно до ч. 1 ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів встановила, що у даному випадку акціонерним товариством "Укртрансгаз" не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своєї правової позиції, а також не наведено переконливих аргументів у відповідності з нормами чинного законодавства, щодо спростування висновків суду першої інстанції.

Таким чином, апеляційні вимоги акціонерного товариства "Укртрансгаз" є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, підстав для зміни чи скасування оскарженої ухвали у даній справі колегія суддів не вбачає.

Розподіл судових витрат здійснюється у відповідності до ст. 129 ГПК України та покладаються на акціонерне товариство "Укртрансгаз".

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 129, 255, 260- 271, 273, 275-276, 281-285, 326-327, 339 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу акціонерного товариства "Укртрансгаз" залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.01.2019 у справі № 910/5710/17 залишити без змін.

3. Матеріали оскарження № 910/5710/17 повернути до Господарського суду міста Києва.

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову може бути оскаржено у касаційному порядку відповідно до вимог ст. ст. 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст судового рішення складено та підписано - 08.04.2019.

Головуючий суддя Т.І. Разіна

Судді І.А. Іоннікова

Ю.Б.Михальська