РІШЕННЯ

м. Київ

03.04.2019Справа № 910/17010/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження

справу № 910/17010/18

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «УНІ-ПАК», м. Київ,

до фізичної особи-підприємця Молчанова Олексія Валентиновича, м. Київ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - товариство з обмеженою відповідальністю «Кушнер», смт Велика Димерка Броварського району Київської області,

про стягнення 35 440 грн.,

без виклику учасників справи,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

17.12.2018 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «УНІ-ПАК» (далі - Товариство) до фізичної особи-підприємця Молчанова Олексія Валентиновича (далі - Підприємець) про стягнення вартості неповернутої зворотної тари у сумі 35 440 грн.

Товариство обґрунтовує позовні вимоги таким:

- 14.05.2014 товариством з обмеженою відповідальністю «Кушнер» (постачальник) (далі - ТОВ «Кушнер») і Підприємцем (покупець) було укладено договір поставки продукції №310843 (далі - Договір), за умовами якого постачальник зобов'язаний поставляти продукцію покупцю згідно із замовленням покупця, а покупець зобов'язується своєчасно приймати продукцію, оплачувати її вартість на умовах Договору та повертати зворотну тару в строк та на умовах передбачених Договором. Замовлення передається в будь-якій зрозумілій сторонами формі;

- ТОВ «Кушнер» було передано Підприємцю зворотну тару за актами приймання-передачі майна;

- у свою чергу, відповідач повернув частину зворотної тари;

- 23.03.2018 Товариством (цесіонарій) і ТОВ «Кушнер» (цедент) було укладено договір про купівлю-продаж права вимоги (цесії) №4 (далі - Договір № 4), за умовами якого цедент відступає, а цесіонарій повністю приймає на себе право вимоги, що належить цеденту і стає кредитором за договорами, укладеними цедентом із третіми особами згідно із реєстром вимог до Договору; № 4

- 05.06.2018 позивач направив на адресу відповідача повідомлення від 24.03.2018 №233 про відступлення права вимоги за Договором;

- Товариство направило Підприємцю вимогу (претензію) від 24.03.2018 №233 про погашення заборгованості за Договором, яка залишилася без відповіді.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.12.2018 позовну заяву було залишено без руху та встановлено позивачу десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви.

08.01.2019 Товариство подало суду документи на виконання вимог ухвали суду від 21.12.2018.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.01.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами; залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - ТОВ «Кушнер».

Ухвалу Господарського суду міста Києва було надіслано учасникам процесу на адреси, зазначені у позовній заяві та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що також підтверджується відміткою канцелярії на звороті такої ухвали та рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Відповідач отримав ухвалу про відкриття провадження у справі 01.02.2019, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення; правом на подання відзиву Підприємець у визначений судом строк не скористався та заперечення на позов не подав.

Разом з тим, до матеріалів справи долучено конверти з ухвалою суду, які повернулися з адрес третьої особи з відмітками пошти «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до частини другої статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Оскільки відповідач у строк, встановлений частиною першою статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини другої статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які позивач посилався як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені судом, надавши оцінку всім аргументам позивача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

14.05.2014 ТОВ «Кушнер» (постачальник) і Підприємцем (покупець) було укладено Договір, за умовами якого:

- постачальник зобов'язаний поставляти продукцію покупцю згідно із замовленням покупця, а покупець зобов'язується своєчасно приймати продукцію, оплачувати її вартість на умовах Договору та повертати зворотну тару в строк та на умовах передбачених Договором. Замовлення передається в будь-якій зрозумілій сторонами формі (пункт 1 розділу І Договору);

- під терміном продукція в Договорі сторони розуміють пиво в пляшках, банках та кегах, напої безалкогольні, напої слабоалкогольні, мінеральні води, мінеральні води ароматизовані, воду питну, що вироблені ПАТ «Оболонь», ДП ПАТ «Пивоварня Зіберта», ПАТ «Охтирський пивоварний завод», ПАТ «Красилівське», ПАТ «Бершадський пиво комбінат» та ПАТ «Севастопольський пиво безалкогольний завод». Продукція, що поставляється, повинна відповідати всім санітарним, гігієнічним, технічним стандартам і правилам, встановленим діючим законодавством України, що підтверджується сертифікатами відповідності та якості (пункт 2 розділу І Договору);

- Договір набирає чинності з дня його підписання обома сторонами і діє до 14.05.2019, а в частині зобов'язання покупця щодо оплати продукції та повернення (або відшкодування вартості) зворотної тари - до повного виконання сторонами своїх зобов'язань (пункт 6 розділу І Договору);

- постачальник передає в тимчасове користування ящики, піддони, кеги та балони (далі - зворотна тара) покупцю відповідно до переліку та виключно в межах лімітів передачі зворотної тари, погоджених сторонами в Додатку № 2, що є невід'ємною частиною Договору, а покупець зобов'язується повертати зворотну тару в строк та на умовах, передбачених Договором; пляшка, у якій міститься продукція, що продається покупцю, є незворотною тарою; покупець зобов'язується забезпечити повне збереження схоронності зворотної тари, що передана в тимчасове користування постачальником, не змінювати за власною ініціативою місце зберігання зворотної тари, письмово погоджувати з постачальником нові місця зберігання зворотної тари, не передавати свої права та обов'язки по Договору третім особам (пункт 1 розділу ІІ Договору);

- заставна ціна на зворотну тару вказується у накладних; якщо заставну ціну у накладних по технічним або іншим причинам вказано таким чином, що сторони або інші особи не можуть встановити по ним заставну ціну (ціна або сума не зазначені взагалі, цифри погано пропечатані, розмиті тощо); покупець зобов'язаний письмово повідомити про це постачальника у строк не пізніше 5 календарних днів від дня підписання накладних; сторони домовилися, що у випадку, якщо покупець не повідомив постачальника про наявність дефектів у накладних, вказаних в другому реченні даного пункту Договору, і сторони не можуть встановити по технічним або іншим причинам заставну ціну зворотної тари, вказану у накладних, то заставна ціна встановлюється постачальником в день проведення розрахунків в односторонньому порядку (пункт 3 розділу ІІ Договору);

- покупець зобов'язаний повертати постачальнику 100% від поставленої кількості: кеги, вуглекислотні балони, ящики, піддони; вся зворотна тара повинна бути повернута покупцем постачальнику в термін не більше 20 діб з дня отримання продукції, кеги - в термін не більше: 7 діб - для теплих місяців (квітень-вересень); 14 діб - для прохолодних місяців (жовтень-березень), вуглекислотні балони - в термін не більше 30 діб; покупець зобов'язується протягом 1 (одного) календарного дня повернути наявні залишки зворотної тари в разі;

демонтажу обладнання для розливу пива;

письмової вимоги постачальника, якщо покупцем порушено умови Договору;

письмової вимоги постачальника, якщо останній вважає, що є загроза схоронності переданої в тимчасове користування зворотної тари;

дострокового розірвання або припинення строку дії Договору (пункт 6 розділу ІІ Договору);

- якщо зворотна тара при поверненні має механічні пошкодження (деформацію) та включає подальше використання, то вона не приймається постачальником, про що складається відповідний акт; при пошкодженні, псуванні, втраті або знищенні зворотної тари з вини покупця, покупець зобов'язаний відшкодувати постачальнику заставну ціну зворотної тари з врахуванням податку на додану вартість (згідно з умов Договору) та відшкодувати всі спричинені своєю діяльністю або бездіяльністю збитки та упущену вигоду постачальника (пункт 8 розділу ІІ Договору);

- в разі порушення покупцем кінцевого терміну повернення зворотної тари протягом 30 календарних днів з моменту поставки або виявлення нестачі тари; постачальник залишає за собою право, сповістивши покупця продати йому неповернуту зворотну тару, а покупець зобов'язаний її оплатити; при цьому сторони погоджуються, що реалізована заставна тара відпускається покупцю по заставним цінам, встановленим на момент виставлення рахунку постачальник виставляє рахунок покупцю, а покупець повинен прийняти рахунок окремим платіжним дорученням впродовж трьох календарних днів з моменту отримання; після оплати рахунку, постачальник надає покупцю податкову та видаткову накладну; зворотна тара вважається проданою постачальником та придбаною покупцем з моменту оплати останнім рахунку та отримання податкових та видаткових накладних (пункт 12 розділу ІІ Договору);

- зворотна тара, що передана в тимчасове користування, залишається власністю постачальника (пункт 14 розділу ІІ Договору);

- розрахунковим документом за повернуту тару є накладна на повернення зворотної тари з відміткою постачальника (пункт 4 розділу ІІІ Договору).

Договір підписано уповноваженими особами, а саме: від позивача - директором Кушнером Є.М., який діяв на підставі статуту, та від відповідача Підприємцем (особисто), та скріплено печатками сторін.

Договір у встановленому порядку не оспорено, не розірвано, не визнано недійсним.

Таким чином, Договір є дійсним, укладеним належним чином та є обов'язковим для виконання сторонами.

Частинами першою та другою статті 712 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Отже, укладений Договір за своєю правовою природою є договором поставки.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Судом встановлено, що TOB «Кушнер» передало відповідачу зворотну тару за актами прийому-передачі майна: від 15.05.2014 № 1, від 15.05.2014 № 2, від 15.05.2014 № 3, від 21.05.2014 № 4, від 23.05.2014 № 5, від 14.05.2015 № 17, від 10.06.2015 № 18, від 26.11.2015 № 22, від 04.05.2016 №24, від 23.11.2016 № 26 в загальній кількості: кега «Оболонь» 30 л в кількості 19 шт.; кега «Оболонь» 50 л в кількості 44 шт.; балон 10 л в кількості 3 шт.; балон 40 кг в кількості 6 шт.

Відповідно до актів прийому-передачі майна: від 27.05.2014 № 6, від 17.07.2014 № 7, від 15.10.2014 № 8, від 16.10.2014 № 9, від 16.10.2014 № 10, від 11.02.2015 № 11, від 11.02.2015 № 12, від 25.02.2015 № 13, від 06.03.2015 № 16, від 28.10.2015 № 19, від 19.11.2015 № 20, від 26.11.2015 № 21, від 02.12.2015 № 23, від 23.11.2016 № 25, від 15.03.2017 № 27 відповідач повернув частину зворотної тари ТОВ «Кушнер», а саме: кега «Оболонь» 30 л в кількості 15 шт.; кега «Оболонь» 50 л в кількості 31 шт.; балон 10 л в кількості 2 шт.; балон 40 кг в кількості 5 шт.

Так, згідно з пунктом 6 розділу ІІ Договору покупець зобов'язаний повернути постачальнику всю зворотну тару, отриману за актами приймання-передачі не пізніше 08.12.2016.

Проте, в порушення взятих на себе договірних зобов'язань відповідач частину зворотної тари не повернув, а саме: кега Оболонь 30 л в кількості 4 шт.; кега Оболонь 50 л в кількості 13 шт.; балон 10 л в кількості 1 шт.; балон 40 кг в кількості 1 шт.

Відповідно до видаткових накладних на зворотну тару від 14.05.2015 № РТ-35340, від 10.06.2015 № РТ-35913, від 26.11.2015 №РТ-37342, від 04.05.2016 № РТ-38326 вартість кеги «Оболонь» 50 л становить 1 600 грн. без ПДВ, вартість кеги «Оболонь» 30 л - 1 600 грн. без ПДВ, вартість балону 10 л - 1 000 грн. без ПДВ та вартість балону 40 кг - 1 333 грн. без ПДВ.

Таким чином, у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань, сума стягнення вартості неповернутої зворотної тари з відповідача складає 35 440 грн. ((1 600 х 4) + (1 600 х 13) + (1 000 х 1) + (1 333 х 1)) х 20% = 35 440 грн.); доказів протилежного суду не подано.

Крім того, слід зазначити про те, що 23.03.2018 ТОВ «Кушнер» і Товариством укладено Договір № 4, відповідно до умов якого:

- ТОВ «Кушнер» (цедент) відступає, а Товариство (цесіонарій) повністю приймає на себе право вимоги (право грошової вимоги по сплаті за товари (послуги), відповідно до договорів, укладених із третіми особами, що зазначені у реєстрі вимог (додаток №1)), що належить ТОВ «Кушнер», і стає кредитором за договорами (основними договорами), укладеними ТОВ «Кушнер» із третіми особами згідно із реєстром вимог, що додається до Договору №4 і є невід'ємною його частиною (пункт 1.1 Договору №4);

- підписанням Договору №4 сторони підтверджують передачу цедентом цесіонарію всіх оригіналів документів на підтвердження права вимоги за основними договорами (відповідно до реєстру вимог; пункт 2.1 Договору №4);

- одночасно з підписанням Договору №4 цедент передає цесіонарію повідомлення до боржника про відступлення права вимоги за основним зобов'язанням; обов'язок направлення повідомлення боржнику покладається на цесіонарія (пункт 2.2 Договору №4);

- загальна вартість відступлення права вимоги становить суму всіх грошових вимог, які передаються за Договором №4 до цесіонарія (згідно з додатком №1), що станом на 23.03.2018 становить 7 894 297,73 грн. (пункт 4.1 Договору №4);

- Договір №4 набирає чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за Договором №4 (пункт 5.1 Договору №4).

Згідно з додатком № 1 до Договору №4 (порядковий номер №165) вбачається, що право вимоги за Договором перейшло від ТОВ «Кушнер» до Товариства.

05.06.2018 Товариство на адресу відповідача надіслало повідомлення про відступлення права вимоги за Договором від 24.03.2018 № 233.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з частиною третьою статті 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

В частині першій статті 516 ЦК України визначено, що заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (стаття 513 ЦК України).

Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

05.06.2018 позивачем було надіслано відповідачу претензію, в якій позивач просив Підприємця сплатити суму вартості неповернутої зворотної тари; проте, відповідач залишив вказані вимоги без відповіді та належного реагування; суму вартості неповернутої зворотної тари на день подання позову не сплатив; доказів протилежного суду не подано.

Отже, позовні вимоги щодо стягнення 35 440 грн. вартості неповернутої зворотної тари є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з статтею 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

За таких обставин, позов визнається судом доведеним, обґрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню.

За приписами статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати зі справи слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 86, 129, 178, 233, 236, 237, 240 та 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов товариства з обмеженою відповідальністю «УНІ-ПАК» (03150, м. Київ, вул. Предславинська, 25, квартира 5; фактична адреса: 03035, м. Київ, вул. Митрополита Василя Липківського, 18, офіс 189а; ідентифікаційний код 30371359) до фізичної особи-підприємця Молчанова Олексія Валентиновича (АДРЕСА_1; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - товариство з обмеженою відповідальністю «Кушнер» (02192, м. Київ, вул. Миропільська, 4; 07442, Київська область, Броварський район, смт Велика Димерка, вул. Броварська, 148; ідентифікаційний код 32559075), про стягнення 35 440 грн. задовольнити повністю.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця Молчанова Олексія Валентиновича (АДРЕСА_1; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «УНІ-ПАК» (03150, м. Київ, вул. Предславинська, 25, квартира 5; фактична адреса: 03035, м. Київ, вул. Митрополита Василя Липківського, 18, офіс 189а; ідентифікаційний код 30371359) 35 440 (тридцять п'ять тисяч чотириста сорок) грн. вартості неповернутої зворотної тари та 1 762 (одну тисячу сімсот шістдесят дві) грн. судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 03.04.2019.

Суддя І.Д. Курдельчук