ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" квітня 2019 р. Справа №914/1033/18

м.Львів

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого судді М.І. Хабіб

суддів О.І. Матущака,

ОСОБА_1,

секретар судового засідання Карнидал Л.Ю.,

за участю представників учасників справи:

позивача ОСОБА_2 (довіреність від 02.08.2018 №18-0014/42077);

відповідача не зявився (належно повідомений);

третьої особи- адвоката ОСОБА_3 (довіреність від 29.11.2018 №470)

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Приватофис від 02.01.2019 вих. №02/01-1

на ухвалу Господарського суду Львівської області від 26.12.2018 про повернення зустрічного позову ТОВ Приватофис

у справі № 914/1033/18 (суддя Кітаєва С.Б.)

за позовом: Національного банку України, м. Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Приватофис, м. Дніпро

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Акціонерного товариства Комерційного банку Приватбанк, м. Київ

про: звернення стягнення на предмет іпотеки

ВСТАНОВИВ:

У травні 2018 року Національний банк України звернувся до Господарського суду Львівської області з позовом до ТОВ «Приватофис» про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 13.06.2018 у справі № 914/1033/18 відкрито провадження за вказаним позовом, залучено до участі у справі АТ КБ «Приватбанк» як третю особу без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача та надано відповідачу 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі суду для подання відзиву на апеляційну скаргу (том 1,а.с. 2-3).

10.12.2018 ТОВ Приватофис звернулося до суду із зустрічним позовом до Національного банку України про визнання відсутнім права вимагати повернення заборгованості за кредитним договором №19 від 03.03.2009, укладеним Національним Банком України та ПАТ КБ «Приватбанк» (вх. суду від 21.12.2018 № 2522) (том 4, а.с. 18-21).

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 26.12.2018 у справі № 914/1033/18 зустрічний позов ТОВ Приватофис до НБУ про визнання відсутнім права вимагати повернення заборгованості за кредитним договором №19 від 03.03.2009 повернено на підставі ч. 6 ст. 180 ГПК України (том 4,а.с. 31-33).

Ухвала суду мотивована тим, що відповідач подав зустрічний позов з порушенням строку, встановленого ч.1 ст.180 ГПК України (за межами 15-денного строку для подання відзиву), без повідомлення про виняткові обставини, які утруднили своєчасне звернення з цим позовом та без клопотання про продовження встановлених процесуальних строків. Суд встановив, що ухвала про відкриття провадження отримана відповідачем 25.06.2019, відтак вказав, що 15-денний строк для подання зустрічного позову сплив ще 11.07.2018, в той час як зустрічний позов подано 10.12.2018. Крім того, суд зазначив, що на виконання ухвали про відкриття провадження відповідач 04.07.2018 подав відзив на позовну заяву. Відтак суд дійшов висновку про повернення зустрічного позову на підставі ч. 6 ст. 180 ГПК України.

ТОВ Приватофис (відповідач) оскаржило ухвалу суду першої інстанції, просить її скасувати та передати зустрічну позовну заяву на розгляд до суду першої інстанції.

Відповідач посилається на ч.1 ст.174 ГПК України та стверджує, що зустрічна позовна заява підлягала залишенню без руху, проте всупереч приписам ст. 174 ГПК України суд першої інстанції не надав йому можливості усунути недоліки зустрічної позовної заяви та не постановив ухвалу про залишення зустрічної позовної заяви без руху. Вважає, що оскаржувана ухвала прийнята судом передчасно, оскільки відповідач мав право на усунення недоліків зустрічної позовної заяви.

У відзиві на апеляційну скаргу АТ КБ «Приватбанк» (третя особа) заперечує доводи відповідача та вказує, зокрема, що наслідком звернення відповідача поза межами процесуальних строків, передбачених чинним ГПК України, є повернення зустрічного позову, що прямо передбачено ч. 6 ст.180ГПК України. Звертаючись з зустрічним позовом майже через 6 місяців після закінчення встановленого строку, відповідач не просив поновити йому пропущений процесуальний строк. Крім того, зазначає, що поданий відповідачем зустрічний позов не відповідає вимогам ч. 2 ст. 180 ГПК України, оскільки зустрічний та первісні позови виникають з різних правовідносин. Стверджує, що єдиною метою відповідача для звернення із зустрічним позовом поза межами строків та подальше оскарження ухвали про його повернення є затягування та перешкоджання розгляду даної справи. Просить залишити оскаржувану ухвалу суду першої інстанції без змін, апеляційну скаргу-без задоволення.

26.03.2019 НБУ (позивач) подав клопотання про визнання дій відповідача зловживанням процесуальними правами з метою безпідставного затягування розгляду справи та застосування до відповідача заходу процесуального примусу у вигляді стягнення штрафу у сумі 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Клопотання обгрунтоване систематичним зловживанням ТОВ Приватофис процесуальними правами під час розгляду вказаної справи шляхом подання надуманого зустрічного позову та безпідставних апеляційних і касаційних скарг.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 27.02.2019 у справі №914/1033/18 (колегія суддів Західного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Хабіб М.І., суддів Матущака О.І., Мирутенка О.Л.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ Приватофис на ухвалу Господарського суду Львівської області від 26.12.2018.

Ухвалою від 11.03.2019 призначено розгляд справи на 26.03.2019.

У звязку з тимчасовою непрацездатністю члена колегії судді Мирутенка О.Л. автоматизованим розподілом (протокол повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 25.03.2019) до складу колегії замість судді Мирутенка О.Л. введено суддю Якімець Г.Г.

Відповідач в судове засідання 26.03.2019 не зявився, подав клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою від 26.03.2019 розгляд справи відкладено на 09.04.2019.

У судовому засіданні 09.04.2019 представники позивача та третьої особи заперечили доводи апеляційної скарги, просили залишити оскаржувану ухвалу суду першої інстанції без змін, апеляційну скаргу відповідача без задоволення.

Відповідач не забезпечив явки свого представника в судове засідання,хоча належним чином був повідомлений про розгляд справи судом.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши апеляційну скаргу, матеріали справи, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.180 ГПК України відповідач має право предявити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

За приписами ч.2 ст.180 ГПК України зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов'язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Частиною 6 ст.180 ГПК України встановлено, що зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої цієї статті, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ухвалу Господарського суду Львівської від 13.06.2018 про відкриття провадження у справі 914/1033/18, якою встановлено відповідачу 15 денний строк з дня отримання ухвали для подання відзиву на позов, відповідач отримав 19.06.2018 ( за місцезнаходженням, вказаним у позовній заяві: 49044, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 32) та 25.06.2018 ( за юридичною адресою за даними ЄДР ЮОФОПГФ: 49044, м. Дніпро, узвіз Крутогірний, 14) (т.1,а.с. 5,6).

04.07.2018 відповідач подав відзив на позов( т. 2, а.с. 1-6).

10.12.2018 згідно з поштовим штемпелем на описі вкладення у поштове відправлення, адресоване Господарському суду Львівської області, відповідач подав зустрічний позов до Національного банку України про визнання відсутнім права вимагати повернення заборгованості за кредитним договором №19 від 03.03.2009, яка надійшла до суду 21.12.2018 (том - матеріали за зустрічним позовом, а.с. 54) .

Отже, зустрічний позов поданий відповідачем поза межами строку, встановленого законом для подання зустрічного позову.

Відповідно до ст.118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.2 ст.119 ГПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Відповідач не подавав заяви про продовження процесуального строку, встановленого для подання зустрічного позову, не обгрунтував неможливості подання зустрічного позову у встановлений строк та поважності причин пропуску строку на звернення до суду із зустрічним позовом.

Відтак суд першої інстанції правомірно повернув зустрічний позов відповідачу на підставі ч.6 ст. 180ГПК України.

Посилання скаржника на положення ч.1 ст. 174 ГПК України та його доводи про те, що суд мав постановити ухвалу про залишення зустрічної позовної заяви без руху і надати час для усунення недоліків зустрічного позову, апеляційний суд відхиляє як необгрунтовані, оскільки в силу приписів ч.6 ст. 180 ГПК України зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої цієї статті( порушенням строків подання) повертається заявнику ухвалою суду.

Щодо клопотання позивача про визнання дій відповідача зловживанням процесуальними правами та застосування до нього заходу процесуального примусу у вигляді штрафу у звязку з подання надуманого зустрічного позову та безпідставної апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для його задоволення, оскільки право сторони на подання зустрічного позову та на апеляційне оскарження ухвал суду першої інстанції передбачене статтями 180,254, 255 ГПК України. Відповідно до ст. 129 Конституції України забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення є однією з основних засад судочинства. Відтак колегія суддів вважає, що у даному випадку відсутні підстави для визнання дій відповідача зловживанням процесуальними правами.

Згідно з ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції постановив ухвалу від 26.12.2018 у справі №914/1033/18 про повернення зустрічного позову відповідача з додержанням норм процесуального права.

Отже, ухвалу належить залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Судовий збір, сплачений скаржником при поданні апеляційної скарги, на підставі ст.129 ГПК України покладається на скаржника.

Керуючись ст.ст. 86,129, 180, 236, 252, 269, 270, 275, 276, 281, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Ухвалу Господарського суду Львівської області від 26.12.2018 у справі №914/1033/18 залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

2. Судовий збір за перегляд ухвали апеляційним судом покладається на скаржника.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції в порядку і строки, визначені ст. 286-291 ГПК України.

4. Справу повернути до місцевого господарського суду.

Повна постанова складена 10.04.2019.

Головуючий суддя М.І. Хабіб

Суддя О.І. Матущак

Суддя Г.Г. Якімець