ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.04.2019 року м.Дніпро Справа № 904/9685/13

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Кузнецова В.О.,

суддів Вечірка І.О., Чус О.В.,

секретар судового засідання Крицька Я.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Дніпровської міської ради на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 17.01.2019 (суддя Примак С.А.) у справі

за заявою Підприємство з 100% іноземною інвестицією "Г.К. ХАН і Ко КИЇВ", с.Мала Олександрівка, Бориспільський район, Київська область

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Молочна фабрика "РЕЙНФОРД", м.Дніпро

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

07.12.2017 до господарського суду від ліквідатора надійшла заява про зобов'язання вчинити певні дії, в якій заявник просив зобов'язати Дніпровську міську раду прийняти до комунальної власності без додаткових умов об'єкт цивільної оборони, який обліковується за ТОВ "Молочна фабрика "Рейнфорд" м.Дніпро, Дніпровська область, проспект Слобожанський, буд.50, , а саме: захисну споруду цивільного захисту №12801, що розташована за адресою: м.Дніпро, Кіровський район (Центральний район), вул.Благоєва, 31 (вул. С.Подолинського).

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 17.01.2019 у даній справі задоволено заяву ліквідатора від 27.11.2017 про зобов'язання вчинити певні дії. Зобов'язано Дніпровську міську раду прийняти до комунальної власності без додаткових умов об'єкт цивільної оборони, який обліковується за ТОВ "Молочна фабрика "Рейнфорд" м.Дніпро, Дніпровська область, проспект Слобожанський, буд.50, , а саме: захисну споруду цивільного захисту №12801, що розташована за адресою: м.Дніпро, Кіровський район (Центральний район), вул.Благоєва, 31 (вул. С.Подолинського).

Не погодившись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, Дніпровська міська рада звернулась до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу господарського суду скасувати і постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні заяви арбітражного керуючого ОСОБА_4 про зобов'язання вчинити певні дії.

Скаржник зазначає, що задовольняючи заяву арбітражного керуючого ОСОБА_4, оскаржуваною ухвалою суд змінив форму власності з державної на комунальну об'єкту цивільної оборони, об'єкту з обмеженим цивільним оборотом - захисну споруду цивільного захисту, натомість яку мав його повернути власнику - державі в особі Фонду державного майна України (код за , юридична адреса: вул. Генерала Алмазова, 18/9, м. Київ, 01133).

Суд не встановив дійсного власника захисної споруди цивільного захисту № 12801, і прийшов до передчасного висновку, що її необхідно передавати у комунальну власність.

До повноважень органів місцевого самоврядування належить лише прийняття рішень про подальше використання споруд цивільного захисту державної та комунальної власності, а не визначає (змінює) наступного власника захисної споруди, якого не було встановлено.

На думку апелянта, суд невірно розтлумачив ч. 1 ст. 42 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та застосував цю норму, яка не підлягала застосуванню. Суд, посилаючись на ч. 1 ст. 42 Закону зазначив, що у комунальну власність передаються грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку умовного зберігання (ескроу) банкрута, об'єкти житлового фонду, в тому числі гуртожитки, дитячі дошкільні заклади та об'єкти комунальної інфраструктури, тому і захисна споруда цивільного захисту має передаватись у комунальну власність.

Однак, такий висновок суду не відповідає законодавству, оскільки стосовно передачі майна виключеного з цивільного обороту - захисної споруди цивільного захисту - діють правила ч.ч. 5, 8 ст. 42 Закону.

У відзиві на апеляційну скаргу ліквідатор банкрута просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, ухвалу господарського суду залишити без змін.

Ліквідатор зазначає, що судом не змінювалась форма власності об'єкту цивільної оборони, оскільки відповідно до ухвали господарського суду суд ухвалив зобов'язати Дніпровську міську раду прийняти до комунальної власності без додаткових умов об'єкт цивільної оборони, який обліковується за ТОВ «Молочна фабрика «Рейнфорд».

Стаття 42 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" не передбачає пошуку власника майна або передачі майна власнику, вона чітко встановлює, кому саме ліквідатор зобов'язаний передати майно, що не може бути включене до ліквідаційної маси. Тому, доводи Дніпровської міської ради, щодо не встановлення власника майна є нікчемними та спрямованими на затягування процедури ліквідації.

Об'єкт цивільної оборони, який обліковується за банкрутом, а саме: захисна споруда цивільного захисту №12801, що розташована за адресою: м. Дніпро, Кіровський район (Центральний район), вул. Благоєва, 31 (вул.С.Подолинського є об'єктом обмеженої оборотоздатності, а отже зазначення Дніпровською міською радою про необхідність застосування ч. 5 ст. 42 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», щодо передачі об'єкту цивільного захисту, є законодавчо не обґрунтованим.

Відповідно до ч. 8 ст. 42 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», майно, щодо якого боржник є користувачем, балансоутримувачем або зберігачем, повертається його власнику відповідно до закону або договору.

Фонд державного майна України у наданому поясненні зазначає, що захисна споруда цивільного захисту № 12801 не належить до сфери управління Фонду, інформація стосовно належності зазначеної споруди до державної власності - відсутня.

Крім того, зазначає, що твердження учасників справи про належність зазначеного об'єкту цивільного захисту до державної власності не підтверджені належними доказами, а отже не можуть бути взяті судом до уваги.

08.04.2019 у судове засідання з'явився представник апелянта, інші учасник справи не забезпечили в судове засідання явку повноважних представників, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Ліквідатор банкрута у поданому клопотанні просить розглянути справу за його відсутністю.

Колегія суддів вважає, що неявка інших учасників справи не перешкоджає розгляду апеляційної скарги.

08.04.2019 у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Заслухавши пояснення представник скаржника, дослідивши матеріали справи, перевіривши відповідність оскаржуваної ухвали нормам матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, враховуючи таке.

Місцевим господарським судом встановлено, що суть справи викладена в ухвалі господарського суду від 05.10.2017.

Провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Молочна фабрика "РЕЙНФОРД" перебуває на стадії ліквідації.

Строк ліквідаційної процедури неодноразово продовжувався ухвалами господарського суду.

В ході здійснення ліквідаційної процедури ліквідатором було встановлено, що на балансі ТОВ "Молочна фабрика "Рейнфорд" перебуває захисна споруда цивільного захисту №12801, що розташована за адресою: м.Дніпро, Кіровський район (Центральний район), вул.Благоєва, 31 (вул. С.Подолинського), про що свідчить лист №9819/07-16 від 09.09.2016 Головного управління державної служби з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області.

Частиною 1 ст. 42 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання боржника банкрутом" передбачено, що всі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або господарського відання на дату відкриття ліквідаційної процедури та виявлені в ході ліквідаційної процедури, включаються до складу ліквідаційної маси, за винятком об'єктів житлового фонду, в тому числі гуртожитків, дитячих дошкільних закладів та об'єктів комунальної інфраструктури, що належать юридичній особі - банкруту, які передаються в і порядку, встановленому законодавством, до комунальної власності відповідних територіальних громад без додаткових умов і фінансуються в установленому порядку.

За п.27 Порядку використання захисних споруд цивільного захисту (цивільної оборони) для господарських, культурних та побутових потреб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №253 від 25.03.2009 (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) питання щодо подальшого використання захисної споруди у разі банкрутства (ліквідації) підприємства, на балансі якого вона перебуває, вирішує комісія з питань подальшого використання захисної споруди, утворена Радою міністрів Автономної Республіки Крим або місцевою держадміністрацією за ініціативою уповноваженого органу управління.

Відповідно до ст. 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

З метою виконання вимог чинного законодавства, ліквідатор 15.12.2016 з проханням про винесення рішення про призначення Комісії ліквідатор звернувся із заявою № 02-15/58 (копія заяви надається) до Дніпровської міської ради (49000, м.Дніпро, просп.Дмитра Яворницького, 75), до Департаменту громадського порядку та цивільного захисту Дніпровської міської ради (49000, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 75), Відділу з питань надзвичайних ситуацій, цивільного захисту населення, мобілізаційної та оборонної роботи Індустріальної районної міської ради (49081, м.Дніпро, проспект Слобожанський, 8), Головне управління ДСНС України у Дніпропетровській області (49600, м.Дніпро, вул.Короленка, 4), Управління організації заходів цивільного захисту Головного управління ДСНС України у Дніпропетровській області (49600, м. Дніпро, вул. Короленка, 4).

У відповідь на вказане звернення Головне Управління ДСНС України у Дніпропетровській області листом від 27.12.2016 № 14222/07-16 повідомило, що у відповідності з Розпорядженням голови Дніпропетровська облдержадміністрації від 22.06.2009 року № Р-307/0/3-09 "Про створення обласної постійно діючої комісії з питань подальшого використання захисних споруд цивільного захисту (цивільної оборони)" (зі змінами) створено обласну постійно діючу комісію з питань подальшого використання ЗС ЦС у разі банкрутства (ліквідації) підприємства на балансі яких вони перебувають (далі Комісія) до компетенції якої входить прийняття рішень щодо подальшого використання ЗС ЦЗ, для ініціювання проведення засідання Комісії необхідно письмово звернутися до Дніпропетровської обласної державної адміністрації, а також наголосило на тому що фахівці Головного управління включені до складу Комісії та готові взяти участь у її засіданні.

Заява до Відділу з питань надзвичайних ситуацій, цивільного захисту населення, мобілізаційної та оборонної роботи Індустріальної районної міської ради була повернена ліквідатору за спливом строку зберігання, що підтверджується відповідним поверненням листа з пошти від 17.12.2016.

Управління цивільного захисту Дніпропетровської обласної державної адміністрації своїм листом від 27.12.2016 № 1677/0/134-16 повідомило, що Комісією з питань подальшого використання ЗС ЦЗ було створено, а також для вирішення цього питання встановила термін до 25.01.2017 для надання наступних документів: 1) наказ про створення ТОВ "Молочна фабрика "Рейнфорд"; 2) перелік нерухомого майна, яке в процесі приватизації (корпоратизації) увійшло (не увійшло) до статутного фонду ТОВ "Молочна фабрика "Рейнфорд"; 3) схематичний план земельної ділянки з експлікацією будівель та споруд; 4)підтверджуючи документи форми власності ЗС ЦС; 5) перелік підприємств, які продовжують свою діяльність на території ТОВ "Молочна фабрика "Рейнфорд""; 6) пропозиції щодо передачі ЗС ЦЗ № 12801 іншому балансоутримувачу, його згоду; 7) акт технічного стану ЗС ЦЗ, акт комплексної перевірки ЗС ЦЗ за 2016 рік.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Цивільний захист - це функція держави, спрямована на захист населення, територій, навколишнього природного середовища та майна від надзвичайних ситуацій шляхом запобігання таким ситуаціям, ліквідації їх наслідків і надання допомоги постраждалим у мирний та в особливий період (ст.4 Кодексу цивільного захисту України).

Згідно п.14 ч.1 ст. 2 Кодексу цивільного захисту України захисні споруди цивільного захисту - інженерні споруди, призначені для захисту населення від впливу небезпечних факторів, що виникають внаслідок надзвичайних ситуацій, воєнних дій або терористичних актів.

Положеннями частин 1, 8, 11, 12 статті 32 Кодексу цивільного захисту України передбачено, що до захисних споруд цивільного захисту належить сховище - герметична споруда для захисту людей, в якій протягом певного часу створюються умови, що виключають вплив на них небезпечних факторів, які виникають внаслідок надзвичайної ситуації, воєнних (бойових) дій та терористичних актів. Утримання захисних споруд цивільного захисту у готовності до використання за призначенням здійснюється суб'єктами господарювання, на балансі яких вони перебувають (у тому числі споруд, що не увійшли до їх статутних капіталів у процесі приватизації (корпоратизації), за рахунок власних коштів. З моменту виключення захисної споруди із фонду споруд цивільного захисту вона втрачає статус захисної споруди цивільного захисту, а володіння, користування та розпорядження такою спорудою здійснюється відповідно до закону. Захисні споруди цивільного захисту державної та комунальної власності не підлягають приватизації (відчуженню).

За п. 14 Порядку створення, утримання фонду захисних споруд цивільного захисту та ведення його обліку, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №138 від 10.03.2017, у разі банкрутства (ліквідації) балансоутримувача захисних споруд державної та комунальної форми власності, а також виявлення безхазяйних захисних споруд органи місцевого самоврядування за погодженням з місцевими держадміністраціями, а також центральними органами виконавчої влади, у сфері управління яких перебувають захисні споруди державної форми власності, приймають рішення про їх подальше використання.

Відповідно до п.26 ч.2 ст.19 Кодексу цивільного захисту України до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері цивільного захисту належить прийняття рішень про подальше використання захисних споруд цивільного захисту державної та комунальної власності у разі банкрутства (ліквідації) суб'єкта господарювання, на балансі якого вона перебуває, та безхазяйних захисних споруд.

Пунктом 3 ч.1 ст. 36 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад віднесено таке делеговане повноваження як організація та участь у здійсненні заходів, пов'язаних з мобілізаційною підготовкою та цивільним захистом, на відповідній території.

Пунктом 51 статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні встановлено виключну компетенцію сільських, селищних та міських рад надання згоди на передачу об'єктів з державної у комунальну власність та прийняття рішень про передачу об'єктів з комунальної у державну власність, а також щодо придбання об'єктів державної власності.

В матеріалах справи наявний акт комплексної перевірки (спеціального огляду) захисної споруди цивільного захисту (цивільної оборони) від 19.06.2018, з якого вбачається, що сховище (протирадіаційне укриття) розташовано за адресою: м.Дніпро, вул.Сергія Подолинського (Благоєва), 31. Комісією зроблено висновок про те, що сховище (протирадіаційне укриття) № 12801 оцінюється як не готове до прийняття осіб, що укриваються та рекомендовано ліквідатору на виконання вимог законодавчих та нормативних документів та з метою приведення сховища (протирадіаційного укриття) № 12801 у готовність до використання за призначенням виконати певні дії.

Матеріали справи не містять доказів про те, що спірний об'єкт був виключений із фонду споруд цивільного захисту та чи втратив він статус захисної споруди цивільного захисту.

Зважаючи на те, що нормами Закону про банкрутство передбачено обов'язкове передання об'єктів комунальної інфраструктури, виявлених під час ліквідаційної процедури, до комунальної власності територіальних громад міста, при цьому, таке передання є безумовним, тобто відбувається без жодних додаткових умов, таким чином ліквідатор зобов'язаний передати, а Дніпровська міська рада прийняти у комунальну власність захисну споруду цивільного захисту №12801, що розташована за адресою: м.Дніпро, Кіровський район (Центральний район), вул.Благоєва, 31 (вул. С.Подолинського).

При цьому, колегія суддів враховує, що неприйняття Дніпровською міською радою При цьому, колегія суддів враховує, що неприйняття Дніпровською міською радою у комунальну власність захисної споруди, яка знаходиться на балансі ТОВ "Молочна фабрика "РЕЙНФОРД", призводить до затягування ліквідаційної процедури, оскільки наявність на балансі банкрута майнових активів, які не підлягають включенню до ліквідаційної маси, перешкоджає завершенню ліквідаційної процедури у встановленому законом порядку та строки, завдає збитків як кредиторам, так і банкруту, призводить до зайвих витрат на здійснення ліквідаційної процедури, зокрема: з оплати послуг арбітражного керуючого.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що ліквідатором вживалися заходи щодо прийняття Дніпровською міською радою рішення стосовно подальшого використання спірної захисної споруди, господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволення заяви ліквідатора від 27.11.2017 про зобов'язання вчинити певні дії та зобов'язав Дніпровську міську раду прийняти до комунальної власності без додаткових умов об'єкт цивільної оборони, який обліковується за ТОВ "Молочна фабрика "Рейнфорд" м.Дніпро, Дніпровська область, проспект Слобожанський, буд.50, , а саме: захисну споруду цивільного захисту №12801, що розташована за адресою: м.Дніпро, Кіровський район (Центральний район), вул.Благоєва, 31 (вул. С.Подолинського).

Суд апеляційної інстанції відхиляє доводи скаржника про те, що суд змінив форму власності об'єкту цивільної оборони з державної на комунальну, оскільки наведене не підтверджено належними доказами.

Також, колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта про те, що суд не встановив дійсного власника захисної споруди цивільного захисту № 12801, оскільки скаржником не враховано, що ч.1 ст.42 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", норми якого в даному випадку є спеціальними, передбачено порядок передачі об'єктів у комунальну власність, а саме: передання об'єктів комунальної інфраструктури у комунальну власність відповідних територіальних громад без додаткових умов.

Колегія суддів вважає безпідставними доводи апелянта, що стосовно передачі майна виключеного з цивільного обороту - захисної споруди цивільного захисту - діють правила ч.ч. 5, 8 ст. 42 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Так, статтею 178 ЦК України встановлено, що об'єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої, в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід'ємними від фізичної чи юридичної особи. Види об'єктів цивільних прав, перебування яких у цивільному обороті не допускається (об'єкти, вилучені з цивільного обороту), мають бути прямо встановлені у законі. Види об'єктів цивільних прав, які можуть належати лише певним учасникам обороту або перебування яких у цивільному обороті допускається за спеціальним дозволом (об'єкти, обмежено обороноздатні) встановлюються законом.

Відповідно до ч.8 ст.32 Кодексу цивільного захисту України захисні споруди цивільного захисту державної та комунальної власності не підлягають приватизації (відчуженню).

За наявності у складі майна банкрута майна, виключеного з обороту, ліквідатор зобов'язаний передати його відповідним особам в установленому порядку (ч.5 ст.42 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»).

Майно, щодо якого боржник є користувачем, балансоутримувачем або зберігачем, повертається його власнику відповідно до закону або договору (ч.8 ст.42 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»).

Приймаючи до уваги, що об'єкт цивільної оборони, який обліковується за банкрутом, а саме: захисна споруда цивільного захисту №12801, що розташована за адресою: м. Дніпро, Кіровський район (Центральний район), вул. Благоєва, 31 (вул. С. Подолинського є об'єктом обмеженої оборотоздатності, а тому відсутні підстави для застосування до спірних правовідносин ч.ч.5,8 ст.42 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному рішенні, прийнятому з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому відсутні підстави для його скасування.

Дійшовши висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, колегія суддів покладає витрати по сплаті судового збору на скаржника.

Керуючись ст.ст.269,275,276,281-283 ГПК України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні апеляційної скарги Дніпровської міської ради відмовити.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 17.01.2019 у справі №904/9685/13 залишити без змін.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги слід покласти на скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Постанова складена у повному обсязі 10.04.2019.

Головуючий суддя В.О.Кузнецов

Судді О.В.Чус

І.О.Вечірко