ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"09" квітня 2019 р. м. Київ Справа № 911/1196/18

Суддя Д.Г.Заєць, розглянувши скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінілон" №31 від 06.03.2019 року (вх. №46/19 від 11.03.2019 року) на дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Думанської Аліни Леонідівни у виконавчому проваджені ВП№58324667 з примусового виконання наказу від 25.10.2018 року у справі №911/1196/18

за позовом Національного банку України, м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінілон", м. Дніпро

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк", м. Київ

про звернення стягнення на предмет іпотеки

секретар судового засідання О.О.Стаднік

представники:

від позивача (стягувача) - Є.П.Гуріна

від відповідача (боржника) - М.В.Переяславська

від третьої особи - не з'явився

приватний виконавець - не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Рішенням Господарського суду Київської області від 25.09.2018 року у справі №911/1196/18 за позовом Національного банку України до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінілон» за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» позовні вимоги задоволено повністю. В рахунок погашення заборгованості Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, код 14360570) за Кредитним договором №19 від 03.03.2009 року (з усіма змінами та доповненнями до нього) перед Національним банком України (01601, м. Київ, вул. Інститутська, 9, код 00032106) в сумі (два мільярди шістсот сімдесят чотири мільйони чотириста сімдесят вісім тисяч тридцять вісім гривень) 00 коп. звернуто стягнення на предмет іпотеки за Іпотечним договором №24 від 04.03.2009 року, укладеним між Національним банком України (ідентифікаційний код 00032106) та Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» (ідентифікаційний код 14360570), посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Вербою В.М. та зареєстрованим в реєстрі за №354, а саме, на наступне нерухоме майно: адміністративно-виробничі приміщення та бокс інкасаторських машин, загальною площею 769,0 кв.м., що знаходиться за адресою: Автономна Республіка Крим, м. Керч, вул. Леніна, будинок 44, що належить на праві приватної власності ТОВ «Фінансова компанія «Фінілон» (ідентифікаційний код 38920700, адреса: 49000, Дніпропетровська область, місто Дніпро, вул. Січеславська набережна, буд. 29-А) на підставі Договору купівлі-продажу від 28.12.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Вербою В.М. за реєстраційним номером №1373 за початковою ціною, визначеною Іпотечним договором, а саме: 9172812 (дев'ять мільйонів сто сімдесят дві тисячі вісімсот дванадцять) грн. 00 коп. без ПДВ на користь Національного банку України (01601, м. Київ, вул. Інститутська, 9, код 00032106), квартира, загальною площею 36,5 кв.м., що знаходиться за адресою: Автономна Республіка Крим, м. Джанкой, вул. Жовтнева, будинок 22, квартира 22, що належить на праві приватної власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінілон» (ідентифікаційний код 38920700, адреса: 49000, Дніпропетровська область, місто Дніпро, вул. Січеславська набережна, буд. 29-А) на підставі Договору купівлі-продажу від 28.12.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Вербою В.М. за реєстраційним номером №1367 за початковою ціною, визначеною Іпотечним договором, а саме: 500553 (п'ятсот тисяч п'ятсот п'ятдесят три) грн. 00 коп. без ПДВ на користь Національного банку України (01601, м. Київ, вул. Інститутська, 9, код 00032106). Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінілон» (49000, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Січеславська набережна, буд. 29-А, код 38920700) на користь Національного банку України (01601, м. Київ, вул. Інститутська, 9, код 00032106) 145100 (сто сорок п'ять тисяч сто) грн. 48 коп. судового збору.

На виконання зазначеного рішення господарським судом 25.10.2018 року видано відповідні накази.

Ухвалою суду від 04.12.2018 року заяви Національного банку України №18-0016/58878 від 05.11.2018 року (вх. №32240/18 від 15.11.2018 року), №18-0016/60268 від 12.11.2018 року (вх. №32239/18 від 15.11.2018 року) про виправлення описок у рішенні Господарського суду Київської області від 25.09.2018 року та наказі Господарського суду Київської області від 25.10.2018 року у справі №911/1196/18 задоволено. Внесено відповідні виправлення у рішення Господарського суду Київської області від 25.09.2018 року та наказ Господарського суду Київської області від 25.10.2018 року у справі №911/1196/18.

До Господарського суду Київської області звернувся боржник - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінілон» зі скаргою №31 від 06.03.2019 року (вх. №46/19 від 11.03.2019 року) на дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Думанської А.Л. у виконавчому проваджені ВП№58324667 з примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 25.10.2018 року №911/1196/18, відповідно до якої, скаржник просить суд визнати неправомірною та скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Думанської А.Л. від 11.02.2019 року про арешт майна боржника у виконавчому провадженні ВП№58324667.

Відповідно до ст. 339 Господарського процесуального кодексу України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 342 Господарського процесуального кодексу України, скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Ухвалою суду від 12.03.2019 року розгляд скарги призначено на 26.03.2019 року.

У зв'язку із неявкою у судове засідання 26.03.2019 року позивача (стягувача), третьої особи та представника Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України розгляд скарги відкладено на 09.04.2019 року.

До суду від Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України надійшов лист №4833-22-18/20.1-13 від 22.03.2019 року (вх. №6666/19 від 03.04.2019 року) про долучення до справи копії матеріалів виконавчого провадження ВП№58324667. Крім того, у зазначеному листі Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України просить слухати справу без участі представника органу ДВС. Письмові пояснення по суті скарги органом ДВС не подано.

До суду від позивача (стягувача) надійшли письмові пояснення №18-0015/18658 від 05.04.2019 року (вх.6896/19 від 08.04.2019 року), в яких представник позивача (стягувача) проти скарги заперечує та просить суд відмовити відповідачу (боржнику) у задоволенні скарги.

Третя особа, належним чином повідомлена про час та місце розгляду скарги, у судове засідання 09.04.2019 року не зявилась.

Представник Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, належним чином повідомлений про час та місце розгляду скарги, у судове засідання 09.04.2019 року не зявився, письмові пояснення по суті скарги не подав.

Представник відповідача (боржника) у судовому засіданні 09.04.2019 року вимоги поданої скарги підтримав та просив її задовольнити. Представник позивача (стягувача) у судовому засіданні 09.04.2019 року проти скарги заперечив з підстав, викладених у письмових поясненнях та просив суд у задоволенні скарги відмовити в повному обсязі.

Розглянувши у судовому засіданні 09.04.2019 року скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінілон» №31 від 06.03.2019 року (вх. №46/19 від 11.03.2019 року) на дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Думанської А.Л. у виконавчому проваджені ВП№58324667 з примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 25.10.2018 року у справі №911/1196/18, суд дійшов висновку про її часткове задоволення з огляду на наступне.

На підставі наказу Господарського суду Київської області №911/1196/18 від 25.02.2018 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Думанською А.Л. 11.02.2019 року винесено постанови про відкриття виконавчого провадження ВП№58324667, про стягнення виконавчого збору та про арешт майна боржника.

Відповідно до оскаржуваної постанови про арешт майна боржника від 11.02.2019 року державний виконавець встановив, що загальна сума заборгованості по виконавчому провадженню з урахуванням виконавчого збору складає ,80 грн. та постановив накласти арешт на майно: квартиру, загальною площею 36,5 кв.м., що знаходиться за адресою Автономна Республіка Крим, м. Джанкой, вул. Жовтнева, буд. 22, кв. 22 та адміністративно-виробничі приміщення та бокс інкасаторських машин, загальною площею 769,0 кв.м., що знаходяться за адресою Автономна Республіка Крим, м.Керч, вул. Леніна, буд. 44 в межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору ,80 грн.

Не погоджуючись з даною постановою в частині визначення суми заборгованості по виконавчому провадженню у розмірі ,00 грн. та нарахуванню на вказану суму 10% виконавчого збору у сумі 267447803,80 відповідач (боржник) - ТОВ «Фінансова компанія «Фінілон» звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця.

Згідно приписів ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Згідно ч. 7 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження», примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку».

Частиною 1 ст. 5 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що предметом іпотеки можуть бути один або декілька об'єктів нерухомого майна за таких умов: нерухоме майно належить іпотекодавцю на праві власності або на праві господарського відання, якщо іпотекодавцем є державне або комунальне підприємство, установа чи організація; нерухоме майно може бути відчужене іпотекодавцем і на нього відповідно до законодавства може бути звернене стягнення; нерухоме майно зареєстроване у встановленому законом порядку як окремий виділений у натурі об'єкт права власності, якщо інше не встановлено цим Законом.

Згідно ст. 11 Закону України «Про іпотеку», майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета іпотеки. У разі задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки майновий поручитель набуває права кредитора за основним зобов'язанням.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Як встановлено рішенням Господарського суду Київської області від 25.09.2018 року у справі №911/1198/18 сума ,00 грн. є заборгованістю Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» за Кредитним договором №19 від 03.03.2009 року перед Національним банком України.

В свою чергу Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінілон» виступає поручителем за Кредитним договором №19 від 03.03.2009 року згідно Іпотечного договору №24 від 04.03.2009 року та несе відповідальність перед Національним банком України за невиконання Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» зобов'язань за кредитним договором виключно в межах вартості предмета іпотеки.

Оскільки, рішенням Господарського суду Київської області від 25.09.2018 року у справі №911/1198/18 встановлено спосіб реалізації предметів іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», за початковою ціною кватрити у розмірі 500553,00 грн. та адміністративно-виробничих приміщень та боксу інкасаторських машин у розмірі 9172812,00 грн., суд дійшов висновку, що саме в межах вартості предметів іпотеки Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "Фінілон» має нести відповідальність перед Національним банком України за невиконання Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» зобов'язань за Кредитним договором №19 від 03.03.2009 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 339 Господарського процесуального кодексу України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього кодексу, порушено їхні права.

Згідно ч. 1 ст. 340 Господарського процесуального кодексу України, скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ст. 343 Господарського процесуального кодексу України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що державним виконавцем в постанові про арешт майна боржника ВП №58324667 від 11.02.2019 року неправомірно встановлено суму стягнення у розмірі ,00 грн., оскільки вказана сума є заборгованістю ПАТ Комерційний банк «Приватбанк» за Кредитним договором №19 від 03.03.2009 року перед Національним банком України, а ТОВ «Фінансова компанія «Фінілон» виступає поручителем за даним Кредитним договором згідно Іпотечного договору №24 від 04.03.2009 року та несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання в межах вартості предметів іпотеки, початкова ціна продажу яких встановлена у загальному розмірі 9673365,00 грн.

Оскільки суд дійшов висновку, що ТОВ «Фінансова компанія «Фінілон» виступає поручителем за даним Кредитним договором згідно Іпотечного договору №24 від 04.03.2009 року та несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання в межах вартості предметів іпотеки, початкова ціна продажу яких встановлена у загальному розмірі 9673365,00 грн., а тому, дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішення Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Думанської А.Л. щодо визначення суми виконавчого збору із загальної суми заборгованості ПАТ Комерційний банк «Приватбанк» є неправомірними.

Стосовно нарахування державним виконавцем 10% виконавчого збору на суму стягнення у розмірі ,00 грн. суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Згідно з правилами адміністративного судочинства щодо особливостей провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби за частиною першою статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду з позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також, якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Враховуючи викладене, крім загального порядку оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби, визначеного нормами процесуального законодавства, Закон України «Про виконавче провадження» встановлює спеціальний порядок судового оскарження рішення, дії чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця щодо стягнення виконавчого збору, згідно з яким відповідні спори відносяться до юрисдикції адміністративних судів та підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства.

За таких обставин, скарга на дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Думанської А.Л. в частині нарахування державним виконавцем суми виконавчого збору не підлягає розгляду в господарському суді.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 343 Господарського процесуального кодексу України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Керуючись ст.ст. 231, 339, 340, 343, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінілон» №31 від 06.03.2019 року на дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Думанської А.Л. задовольнити частково.

2. Визнати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Думанської А.Л. від 11.02.2019 року у виконавчому провадженні ВП №58324667 про арешт майна боржника неправомірною в частині визначення суми заборгованості.

3.Зобов'язати головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Думанську А.Л. усунути допущене порушення (поновити порушене право заявника) та провести виконавчі заходи у виконавчому провадженні ВП №58324667 у встановленому Законом України «Про виконавче провадження» порядку.

4. В іншій частині скаргу залишити без задоволення.

5.Зобов'язати Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у десятиденний строк з дня отримання даної ухвали повідомити Господарський суд Київської області та Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінілон» про виконання даної ухвали.

6. Копію ухвали надіслати стягувачу, боржнику та Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення відповідно до ч. 1 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду протягом 10 днів з дня підписання відповідно до ст.ст.254-256 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням п. 17.5 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Дата підписання 15.04.2019 року.

Суддя Д.Г. Заєць