ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
УХВАЛА

про забезпечення позову

м. Київ

04.04.2019

Справа № 910/858/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., розглянувши заяву приватного акціонерного товариства «Приазовкурорт»

про забезпечення позову

по справі № 910/858/19

за позовом приватного акціонерного товариства «Приазовкурорт», м. Бердянськ,

до Фонду державного майна України, м. Київ,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: приватне акціонерне товариство лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця», м. Київ, Запорізька обласна рада професійних спілок, м. Запоріжжя,

про визнання права власності на об’єкти нерухомого майна,

без виклику представників сторін,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду міста Києва перебуває справа № 910/858/19 за позовом приватного акціонерного товариства «Приазовкурорт» (далі – Товариство) до Фонду державного майна України (далі – Фонд), за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця», Запорізької обласної ради професійних спілок, про визнання права власності за набувальною давністю на об’єкти нерухомого майна: розташовані за адресою: вул. Волкова, 20, м. Бердянськ, Запорізька область, що складається з основної будівлі “А, В,В1,Г,Е,Е1,Ж,Ж1,3,31””, прибудови “г,г1,е,е1,ж,ж1,з,з1”, складу “С” та споруд; за адресою: вул. Волкова, 22, м. Бердянськ, Запорізька область, що складається з основних будівель “А”, прибудови “а” та споруд; за адресою: бул. Тінистий, 12, м. Бердянськ, Запорізька область, що складається з основних будівель “А, Б”, прибудов “а, а1”, ганку до “А”, тамбуру “б”, двох ганків до “Б”, господарчої будівлі “В”, паркану № 1, замощення І, II; за адресою: вул. Тінистий, 20, м. Бердянськ, Запорізька область, що складається з основних будівель “А, А1, Г”, прибудови “г”, тамбура “г1”, насосної “Б”, альтанки “В”, водопроводу “Д”, воріт №1, №4, №5, хвірток №2, №3, парканів №6, №7, бордюра №8, замощення І, II, III, IV; за адресою: вул. Макарова, 61, м. Бердянськ, Запорізька область, що складається з основних будівель “А, А1, А2, АЗ”, прибудови “а”, літнього будинку “Б” та споруд.

21.03.2019 позивач подав суду заяву про забезпечення позову, в якій просив: накласти арешт на нерухоме майно, що є предметом позову; заборонити Фонду відчужувати, розпоряджатися і користуватися спірним майном; заборонити Фонду вчиняти будь-які дії, на проведення продажу нерухомого майна.

Заявник обґрунтовує заяву тим, що:

- Фонд як власник нерухомого майна визначений рішенням господарського суду, має всі підстави розпоряджатися спірним майном, та вчиняти дії направлені на його передачу в користування, реалізацію, тощо;

- враховуючи те, що державним виконавцем закінчено виконавче провадження по витребуванню спірного майна на користь Фонду, за його результатом складені акти та направлені позивачу;

- реалізація спірного майна потягне за собою прийняття Фондом відповідних рішень (у тому числі про затвердження результатів торгів) та вчинення відповідних дій (підписання контракту із переможцем торгів), що в свою чергу стане підставою для ініціювання Товариством судових справ з метою визнання недійсними результатів таких торгів та укладених за їх наслідками контрактів, та, відповідно, ускладнить поновлення порушених прав позивача;

- протягом більше 10 років Товариство добросовісно, безперервно, відкрито володіло об’єктами нерухомості, що на сьогодні витребувані за рішенням суду на користь держави в особі Фонду;

- враховуючи те, що Фонд має всі необхідні правомочності щодо розпорядження майном, то є всі підстави вважати, що вчинення хоча б одних із дій щодо майна (відчуження, розпорядження, користування) ускладнить виконання рішення суду та унеможливить ефективний захист порушених прав позивача.

Господарський суд міста Києва дійшов висновку про необхідність задоволення заяви про забезпечення позову в частині накладення арешту на нерухоме майно з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Статтею 136 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до частини першої статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов'язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов'язання;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;

6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту;

7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об'єкти інтелектуальної власності;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

З огляду на положення статей 13, 74, 80 Господарського процесуального кодексу України особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову.

Слід зазначити, що позивачем документально підтверджено те, що спірне нерухоме майно перебуває у розпорядженні відповідача і у останнього може виникнути намір реалізувати вказане майно на публічних торгах.

Обраний заявником захід забезпечення позову щодо накладення арешту на нерухоме майно є співрозмірним і адекватним, оскільки позивач просить накласти арешт на нерухоме майно, що є предметом позову, і у випадку його відчуження виконання рішення з даного господарського спору буде неможливим.

Отже, заявником обґрунтовано застосування заходів забезпечення позову в частині заборони вчиняти дії з організації продажу нерухомого майна, оскільки у випадку їх незастосування виконання рішення суду, ефективний захист та поновлення порушених прав позивача може бути ускладненим або ж неможливим.

Що ж до решти способів забезпечення, які були визначені позивачем, то суд відхиляє заяву в цій частині, оскільки заборона вчинення дій з продажу майна в повній мірі відповідає принципам забезпечення позову та належним чином захищає інтереси заявника.

Керуючись статтями 136, 137, 139, 140, 234 та 235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Заяву приватного акціонерного товариства «Приазовкурорт» про забезпечення позову задовольнити частково.

2. З метою забезпечення позову приватного акціонерного товариства «Приазовкурорт» до Фонду державного майна України, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця», Запорізької обласної ради професійних спілок, про визнання права власності на об’єкти нерухомого майна, вжити заходи забезпечення позову, а саме заборонити вчиняти будь-які дії спрямованої на проведення продажу такого нерухомого майно:

- по клінічному санаторію «Лазурний», який розташовано за адресою:

вул. Волкова, 20, м. Бердянськ, Запорізька область, та складається з основних будівель: приміщення літера «А» (їдальня) загальною площею 4707,30 кв.м.; приміщення літера «В, В1» (склад/овочесховище) загальною площею 314,4 кв.м.; приміщення літера «Г, г, г1» (адміністративний корпус та прибудови) загальною площею 1659,6 кв.м.; приміщення літера «Е Е1, е, е1» (спальний корпус №9-10 та прибудови) загальною площею 3275,4 кв.м.; приміщення літера «Ж Ж1, ж, ж1» (спальний корпус №11-12 та прибудови), загальною площею 3221,8 кв.м.; приміщення літера «З З1, з, з1» (спальний корпус №13-14 та прибудови) загальною площею 3192,1 кв.м.; приміщення літера «С» (склад) загальною площею 329,5 кв.м.;

вул. Волкова, 22, м. Бердянськ, Запорізька область, та складається з основних будівель: Приміщення літера «А, а» (корпус №15) загальною площею 1031,2 кв.м.;

- по клінічному санаторію «Бердянськ», який розташовано за адресою:

бул. Тінистий, 12, м. Бердянськ, Запорізька область, та складаються з основних будівель: приміщення літера «А, а, а1» (спальний корпус №1 та прибудови) загальною площею 558,5 кв.м. приміщення літера «Б, б» (адміністративний корпус та тамбур) загальною площею 773,9 кв.м,; приміщення літера «В» (господарча будівля) загальною площею 12,3 кв.м.;

бул. Тінистий, 20, м. Бердянськ, Запорізька область, та складаються з основних будівель приміщення «А, А1» (спальний корпус №10), загальною площею 573,9 кв.м., приміщення « Б» (насосна) загальною площею 18,0 кв.м.; приміщення «Г, г, г1» (спальний корпус №10-А, прибудова та тамбур) загальною площею 78,4 кв.м.; приміщення «В» (альтанка) загальною площею 68,0 кв.м.;

вул. Макарова, 61, м. Бердянськ, Запорізька область, та складаються з основних будівель приміщення «А» (їдальня) загальною площею 1274,0 кв.м. приміщення «А1, а» (кінозал та прибудова) загальною площею 311,3 кв.м., приміщення «А2» (лікувальний корпус) загальною площею 824,7 кв.м. приміщення «А3» (спальний корпус) загальною площею 1358,6 кв.м. приміщення «Б» (літній будинок), загальною площею 25,3 кв.м.

3. Дана ухвала є виконавчим документом та підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень, та її оскарження не зупиняє її виконання.

4. Строк пред'явлення даної ухвали до виконання – 03.04.2022.

5. Стягувачем за даною ухвалою є приватне акціонерне товариство «Приазовкурорт» (71100, Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Котляревського/Перлинна, 12/24; ідентифікаційний код 02647763).

Боржником за даною ухвалою є Фонд державного майна України (01133, м. Київ, вул. Генерала Алмазова, 18/9; ідентифікаційний код 00032945).

6. Ухвала підлягає оскарженню у порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України.

Ухвала набрала законної сили 04.04.2019 та може бути оскаржена протягом десяти днів з моменту її підписання до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва.

Суддя                                                     І.Д.Курдельчук