ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.04.2019м. ДніпроСправа № 904/645/19

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Петренко Н.Е., за участю секретаря судового засідання Сироти М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕТІНВЕСТ ХОЛДИНГ", м. Маріуполь, Донецька область

до Публічного акціонерного товариства "ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ", м. Кам'янське, Дніпропетровська область

про стягнення 3% річних у розмірі 115 664 143,88 грн. (за договором про відступлення права вимоги № 2/020817/17-0540-01 від 02.08.2017)

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, представник за довіреністю №001-15.02.19/2 від 15.02.2019.

від відповідача: ОСОБА_2, представник за довіренстю №183 від 16.10.2018.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "МЕТІНВЕСТ ХОЛДИНГ" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ" (далі - відповідач) про стягнення 3% річних у розмірі 115 664 143,88 грн. (за договором про відступлення права вимоги № 2/020817/17-0540-01 від 02.08.2017).

Короткий зміст позовних вимог та узагальнення доводів позовної заяви.

02.08.2017 між сторонами укладено договір про відступлення права вимоги № 2/020817/17-0540-01.

За твердженням позивача, після прийняття рішень у справах №905/1948/17, №905/2661/17, відповідачем не виконані зобовязання щодо оплати за отримане право вимоги відповідно до договору про відступлення права вимоги №2/020817/17-0540-01 від 02.08.2017, у звязку з чим позивач на підставі ст. 625 ЦК України нарахував 3% річних за період з 01.06.2018 по 18.02.2019 у розмірі 115 664 143,88 грн.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.02.2019, справу №904/645/19 передано судді Петренко Наталії Едуардівні.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 25.02.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження. Учасників процесу повідомлено, що розгляд справи буде здійснюватися за правилами загального позовного провадження; підготовче судове засідання призначено на 18.03.2018; відповідачу запропоновано подати до суду відзив на позовну заяву протягом 15 (п'ятнадцяти) днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження.

14.03.2019 від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву.

Короткий зміст відзиву відповідача та узагальнення його доводів.

Відповідач не заперечував проти факту існування не виконаних зобовязань перед позивачем за договором про відступлення права вимоги № 2/020817/17-0540-01 від 02.08.2017. Також, відповідач не заперечував проти факту укладення вищевказаного договору та факту наявності рішень суду щодо стягнення заборгованості за договором. Однак, в силу постійного блокування рахунків підприємства відповідача, фінансових складнощів, обумовлених різноманітними чинниками, такими як невизначеність ситуації на світових ринках сталі, що супроводжується значним зниженням світових цін на готову продукцію, зменшенням попиту на продукцію, що виготовляється, несприятливою кон'юнктурою на ринку збуту продукції, а також іншими чинниками, наразі сплатити кошти, заявлені позивачем до стягнення за договором, у відповідача не має фінансової можливості. Крім цього, відповідач повідомив суд, про те, що арифметичних помилок в нарахуванні позивачем 3 % річних відповідачем не виявлено.

18.03.2019 від представника позивача до суду надійшла заява, в якій позивач стверджує, що відзив на позовну заяву ним було отримано та відповідь на відзив позивач надавати не бажає, також позивач просив суд, розпочати розгляд справи по суті одразу після закриття підготовчого провадження.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 18.03.2019 підготовче провадження закрито; справу призначено до розгляду по суті; представників сторін проінформовано, що судове засідання відбудеться 08.04.2019.

В судовому засіданні, яке відбулося 08.04.2019 здійснено розгляд справи по суті.

Завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат (стаття 194 Господарського процесуального кодексу України).

Господарський суд констатує, що сторони мали реальну можливість надати всі існуючі докази в обґрунтування своїх позовних вимог та заперечень суду першої інстанції.

Відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні, яке відбулося 08.04.2019, в порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, беручи до уваги, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, а є результатом оцінки належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв'язку доказів у їх сукупності, надаючи оцінку зібраним у справі доказам в цілому, і кожному доказу, який міститься у справі, окремо, мотивуючи відхилення або врахування кожного доказу, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

В силу вимог 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до 1 статті 612 Цивільного кодексу України, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Господарське зобов'язання виникає, зокрема із господарського договору (стаття 174 Господарського кодексу України).

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова вiд зобов'язання або одностороння змiна його умов не допускається, якщо iнше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, iнших актiв цивiльного законодавства.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "МЕТІНВЕСТ ХОЛДИНГ" (кредитор - позивач) та Публічним акціонерним товариством "ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ" (новий кредитор-відповідач) укладено договір про відступлення права вимоги №2/020817/17-0540-01 від 02.08.2017.

Пунктом 1 договору передбачено, що договір направлено на регламентацію цивільних правовідносин, які виникли через відступлення в порядку та на умовах, визначених даним договором та діючим в Україні законодавством, кредитором новому кредитору усіх прав вимоги до Публічного акціонерного товариства "АЛЧЕВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ" (ідентифікаційний код 05441447) (надалі ПАТ "АЛЧЕВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ") за договором поставки № ГРД-01/10-5002 від 29.12.2010 (надалі первісний договір), який укладено між кредитором та боржником зі всіма змінами та доповненнями, або у звязку з ними.

Згідно пункту 2 договору, кредитор передає (відступає) новому кредитору всі права вимоги, які існували на дату укладання Договору, або які можуть виникнути у майбутньому, кредитора до боржника за первісним договором або у звязку із ним, а також усі засоби захисту прав, які доступні кредитору (надалі права вимоги), у тому числі право вимоги виконання грошових зобовязань за первісним договором на загальну суму 5 057 639 540,08 грн., підтверджених, зокрема:

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 23.11.2016 у справі №910/2033/16 (залишено в силі постановою Вищого господарського суду України від 09.022017 у справі №910/2033/16) на підставі яких стягнуто з боржника:

- 2 852 654 485,11 грн. боргу, як заборгованості боржника перед кредитором за фактично поставлений товар за первісним договором;

- 1 220 371 046,64 грн. пені, як санкції за прострочення оплати товару, вказаного у п. 2.1. цього договору;

- 129 146 765,59 грн., як 3% річних за користування грошовими коштами.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 12.01.2017 у справі №910/2158/17 (залишено в силі постановою Київського апеляційного господарського суду від 20.06.2017 у справі №910/2158/17) на підставі якого стягнуто з боржника:

- 788 780 104,35 грн. пені, як санкції за прострочення оплати товару, вказаного в п. 2.1. даного договору;

- 66 687 138,39 грн., як 3% річних за користування грошовими коштами.

Пунктом 3 договору встановлено, що моментом переходу (відступлення) права вимоги від кредитора до нового кредитора є дата підписання даного договору, тобто 02.08.2017.

Згідно з п. 5 договору, кредитор зобовязаний на протязі 5 робочих днів з моменту вступу в силу цього договору передати новому кредитору оригінали всіх документів, з яких виникає право вимоги копії яких, засвідчені підписом представника та печаткою кредитора, передані новому кредитору під час підписання цього договору, акти звірки взаєморозрахунків. Передача копій та оригіналів документів оформлюється актами приймання-передачі між кредитором та новим кредитором, які підписуються уповноваженими представниками та скріплюються печатками сторін.

Актом приймання-передачі документів за договором про відступлення права вимоги №2/020817/17-0540-01, який підписано повноважними представниками позивача та відповідача 02.08.2017, підтверджується факт передачі позивачем, та отримання відповідачем усіх оригіналів та/або засвідчених копій документів, що підтверджують право вимоги до ПАТ "Алчевський металургійний комбінат" за договором поставки.

Пунктом 6 договору передбачено, що у якості оплати за права вимоги новий кредитор, за умови передачі кредитором оригіналів документів, передбачених п.5 договору (підписання сторонами актів приймання-передачі оригіналів документів), зобовязується перерахувати суму у розмірі 5 057 639 540,08 грн. на поточний рахунок кредитора, вказаний у договорі, упродовж 5 (пяти) робочих днів від моменту укладання даного договору.

10.08.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Метінвест Холдинг" (кредитор - позивач) та Публічним акціонерним товариством "Дніпровський металургійний комбінат" (новий кредитор-відповідач) укладено додатку угоду №1 до договору про відступлення права вимоги №2/020817/17-0540-01.

Відповідно до пункту 4 додаткової угоди, встановлено еквівалент боргу нового кредитору в сумі 5 057 639 540,08 грн. в іноземній валюті, а саме в доларах Сполучених Штатів Америки (англ. United States dollar). Еквівалент боргу в доларах Сполучених Штатів Америки на дату підписання додаткової угоди складає 196 607 862,16 доларів Сполучених Штатів Америки за офіційним курсом Національного банку України на 10.08.2017. (2572,4503 гривень за 100 доларів). Сторони визначають еквівалент грошового зобов'язання нового кредитора (боргу) як суму в іноземній валюті в розмірі 196 607 862,16 доларів Сполучених Штатів Америки.

Пунктом 5 додаткової угоди встановлено, що новий кредитор зобов'язаний сплатити кредитору еквівалент грошового зобов'язання (боргу) у доларах Сполучених Штатів Америки протягом 5 (п'яти) днів з моменту набрання чинності цієї додаткової угоди, шляхом перерахування грошових коштів у національній валюті України (гривні) на поточний рахунок кредитора, зазначений в договорі. Сума, що підлягає сплаті у гривнях, має визначатися новим кредитором за офіційним курсом доларів Сполучених Штатів Америки, який встановлений Національним банком України на день здійснення платежу.

Положеннями пункту 6 додаткової угоди передбачено, що у випадку несвоєчасного виконання своїх зобов'язань за пунктом 5 додаткової угоди, новий кредитор зобов'язаний сплатити кредитору штраф у розмірі 50 % від суми невиконаного грошового зобов'язання (еквівалент боргу в доларах Сполучених Штатів Америки на дату підписання додаткової угоди), що становить гривневий еквівалент 98 303 931,08 доларів Сполучених Штатів Америки. Штраф визначається (розраховується) за формулою: еквівалент боргу в доларах Сполучених Штатів Америки в розмірі 196 607 862,16 доларів, який поділений на 100% (сто відсотків) і помножений на 50% (п'ятдесят відсотків). Новий кредитор зобов'язаний самостійно сплатити штраф кредитору в день виникнення обставин несвоєчасного виконання грошового зобов'язання нового кредитора за пунктом 5 додаткової угоди, шляхом перерахування грошових коштів у національній валюті України (гривні) на поточний рахунок кредитора, вказаний в договорі. Сума штрафу, що підлягає сплаті у гривнях, визначається новим кредитором за офіційним курсом доларів Сполучених Штатів Америки, який встановлений Національним банком України на день здійснення платежу.

Відповідач зобов`язання щодо здійснення розрахунків за отримане право вимоги до ПАТ "Алчевський металургійний комбінат" не виконав.

У звязку з невиконанням відповідачем умов договору та додаткової угоди, рішенням Господарського суду Донецької області від 11.09.2017 по справі №905/1948/17 стягнуто з ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ" на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "МЕТІНВЕСТ ХОЛДИНГ" заборгованість за Договором про відступлення права вимоги №2/020817/17-0540-01 від 02.08.2017 у розмірі 196 607 862,16 доларів США, що відповідно до курсу Національного банку України станом на 19.08.2017 становить 5 011 613 246,21 грн., штраф у розмірі 98 303 931,08 доларів США, що відповідно до курсу Національного банку України станом на 19.08.2017 становить 2 505 806 623,11 грн., а також три проценти річних у сумі 1 647 653,67 грн., судовий збір у розмірі 238 600,00 грн.

Вказаним рішенням господарського суду Донецької області по справі №905/1948/17 встановлений факт неналежного виконання відповідачем зобовязань за договором про відступлення права вимоги №2/020817/17-0540-01 від 02.08.2017р. та наявністю боргу відповідача перед позивачем у розмірі 196 607 862,16 доларів США, що відповідно до курсу НБУ станом на 19.08.2017р. становило 5 011 613 246,21 грн.

В подальшому, рішенням Господарського суду Донецької області від 19.12.2017 по справі №905/2661/17 стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Метінвест Холдинг" курсову різницю в сумі 210 001 406,55 грн., судовий збір в сумі 240 000,00 грн.

Відповідно до частини 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

За змістом наведеної норми, неодмінною умовою її застосування є один і той самий склад сторін як у справі, що розглядається господарським судом, так і у справі (або справах) зі спору, що вирішувався раніше, і в якій встановлено певні факти, що мають значення для розглядуваної справи.

Преюдиційні факти є обов'язковими при вирішенні інших справ та не підлягають доказуванню, оскільки їх істинність встановлено у рішенні, у зв'язку з чим немає необхідності встановлювати їх знову, піддаючи сумніву істинність та стабільність судового акту, який набрав законної сили.

На момент розгляду справи, рішення Господарського суду Донецької області від 11.09.2017 по справі №905/1948/17 та рішення Господарського суду Донецької області від 19.12.2017р. по справі №905/2661/17 є такими, що набрали законної сили, що відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України, є підставою для звільнення позивача від доказування обставин, встановлених під час розгляду справ №905/1948/17, №905/2661/17.

Згідно з приписами частини 1 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Порушенням зобовязання, відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

За відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання, в тому числі й грошове, припиняється його виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).

Саме лише прийняття господарським судом рішення про задоволення вимог кредитора, якщо таке рішення не виконано в установленому законом порядку, не припиняє зобов'язальних відносин сторін і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України сум.

Отже, якщо судове рішення про стягнення з боржника коштів фактично не виконано, кредитор вправі вимагати стягнення з нього в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних аж до повного виконання грошового зобов'язання.

Положеннями ст. 229 Господарського кодексу України встановлено, що учасник господарських відносин у разі порушення ним грошового зобов`язання не звільняється від відповідальності через неможливість виконання і зобов`язаний відшкодувати збитки завдані невиконанням зобов`язання, а також сплатити штрафні санкції відповідно до вимог, встановлених цим Кодексом та іншими законами.

Відповідно ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошових зобовязань на вимогу кредитора, зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 відсотка річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Тому, підставою відповідальності за грошовим зобов'язанням є сам факт порушення зобов'язання, який полягає в неповерненні відповідних грошових коштів у строк, і цей факт є вирішальним для застосування такої відповідальності.

За своїми ознаками три відсотки річних є платою за користування чужими коштами в цей період прострочки виконання відповідачем його договірного зобов'язання, і за своєю правовою природою вони є самостійним способом захисту цивільних прав і забезпечення виконання цивільних зобов'язань.

Відповідачем порушено умови укладеного договору щодо строків розрахунків за передане право вимоги до боржника, зазначений факт встановлений рішеннями Господарського суду Донецької області від 11.09.2017 по справі №905/1948/17 та від 19.12.2017 по справі №905/2661/17.

Позивач нарахував 3 % річних у розмірі 115 664 143,88 грн. (за період з 01.06.2018 по 18.02.2019).

Відповідач у відзиві визнав розрахунок 3 % річних.

Господарський суд перевірив розрахунок 3 % річних та визнав його арифметично та методологічно правильним, а вимогу обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Заперечення відповідача, щодо відсутності коштів, судом не приймаються на підставі наступного.

В статті 193 Господарського кодексу України зазначається, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Крім того, в силу приписів статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно з ч. 1 ст. 96 Цивільного кодексу України, юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями. Відповідач як юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями за спірним Договором і така відповідальність не може ставитися у залежність від фінансових складнощів відповідача, обумовлених різноманітними чинниками про які вказує відповідач у своєму відзиві на позов.

Відповідно до ч. 2 ст. 617 Цивільного кодексу України, відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання. Ці положення повністю кореспондуються з положеннями ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України, де зазначено, що непереборною силою, тобто надзвичайними і невідворотними обставинами не вважаються, зокрема, порушення зобов'язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов'язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання через відсутність у нього необхідних коштів, оскільки згадане правило обумовлено замінністю грошей як їх юридичною властивістю. Тому у випадках порушення грошового зобов'язання суди не повинні приймати доводи боржника з посиланням на неможливість виконання грошового зобов'язання через відсутність необхідних коштів (стаття 607 Цивільного кодексу України) або на відсутність вини (статті 614, 617 Цивільного кодексу України чи стаття 218 Господарського кодексу України).

Таким чином, посилання відповідача на скрутне матеріальне становище не звільняє його від відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно до ст. 74, 77 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З урахуванням вищенаведеного, аналізуючи зміст заявлених позивачем вимог, враховуючи встановлені судом обставини, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, у зв'язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача у розмірі 672 350,00 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 73-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241, 254, 256-259, пунктом 17.5 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕТІНВЕСТ ХОЛДИНГ" (87534, Донецька область, м. Маріуполь, просп. Нахімова, буд. 116-А, ) до Публічного акціонерного товариства "ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ" (51925, Дніпропетровська область, місто Кам'янське, вулиця Соборна, будинок 18-Б, ) про стягнення 3% річних у розмірі 115 664 143,88 грн. (за договором про відступлення права вимоги № 2/020817/17-0540-01 від 02.08.2017) задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ" (51925, Дніпропетровська область, місто Кам'янське, вулиця Соборна, будинок 18-Б, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕТІНВЕСТ ХОЛДИНГ" (87534, Донецька область, м. Маріуполь, просп. Нахімова, буд. 116-А, ) 3% річних у сумі 115 664 143,88 грн. (сто пятнадцять мільйонів шістсот шістдесят чотири тисячі сто сорок три грн. 88 коп.) витрати по сплаті судового збору у сумі 672 350,00 грн. (шістсот сімдесят дві тисячі триста пятдесят грн. 00 коп).

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (частини 1, 2 статті 241 Господарського процесуального кодексу України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до п. 17.5 Розділу ХІ Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Реквізити сторін:

Стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю "МЕТІНВЕСТ ХОЛДИНГ" (87534, Донецька область, м. Маріуполь, просп. Нахімова, буд. 116-А, ).

Боржник: Публічне акціонерне товариство "ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ" (51925, Дніпропетровська область, місто Кам'янське, вулиця Соборна, будинок 18-Б, ).

Повний текст рішення складено - 10.04.2019.

Суддя ОСОБА_3