УХВАЛА

05 квітня 2019 року

м. Київ

Справа № 904/6928/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Краснова Є.В.- головуючого, Мачульського Г.М., Кушніра І.В.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Фізичної особи - підприємця Штефана Владислава Олександровича на ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 01.03.2019 про відмову у відкритті апеляційного провадження

за заявою Фізичної особи - підприємця Штефана Владислава Олександровича про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду Дніпропетровської області від 26.07.2017 у справі

за позовом Фізичної особи-підприємця Штефана Владислава Олександровича до Криворізької міської ради про визнання неправомірним та скасування рішення відповідача №1634 від 28.12.2012 "Про відмову у поновленні договору оренди земельної ділянки від 28.12.2006 №06 під розміщення автостоянки та тимчасової споруди КПП в Жовтневому районі міста"; зобов'язання відповідача укласти з позивачем додаткову угоду про продовження терміну дії договору оренди земельної ділянки кадастровий номер :04:223:0192, площею 0,2991га, під розміщення автостоянки та споруди КПП, яка розташована на мкр-ні 5-му Зарічному в Жовтневому районі міста Кривого Рогу від 25.12.2006 і зареєстрованого в Криворізькому відділі Дніпропетровської регіональної філії Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 28.12.2006 за №06, строком на 6років і на тих самих умовах,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 29.05.2018 зупинено провадження у справі №904/6928/17 з розгляду заяви Фізичної особи - підприємця Штефана Владислава Олександровича про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 26.07.2017 до набрання законної сили ухвалою (постановою) Дніпропетровського апеляційного господарського суду у справі №904/9718/13 за наслідками апеляційного перегляду.

Не погодившись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, Фізична особа - підприємець Штефан Владислав Олександрович подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали господарського суду, визнаючи її такою, що винесена при неправильному застосуванні норм процесуального права та такою, що підлягає скасуванню просить скасувати ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 29.05.2018, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 21.01.2019 апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Штефана Владислава Олександровича залишено без руху, надано строк для усунення недоліків: надання заяви про поновлення пропущеного процесуального строку на подання апеляційної скарги з наведенням інших підстав пропуску строку на апеляційне оскаржене і доказів на їх підтвердження.

25.02.2019 до Центрального апеляційного господарського суду надійшло клопотання Фізичної особи - підприємця Штефана В.О. про поновлення пропущеного процесуального строку на подання апеляційної скарги.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 01.03.2019 у задоволенні клопотання Фізичної особи - підприємця Штефана Владислава Олександровича на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 29.05.2018 про поновлення строку на апеляційне оскарження відмовлено, відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи - підприємця Штефана Владислава Олександровича на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 29.05.2018, апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Штефана Владислава Олександровича на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 29.05.2018 повернуто скаржнику.

Фізична особа-підприємець Штефан Владислав Олександрович звернувся 14.03.2019 до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 01.03.2019 про відмову у відкритті апеляційного провадження (у складі колегії суддів: Дарміна М.О., Іванова О.Г., Березкіної О.В.)

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.04.2019 справу передано на розгляд колегії суддів Касаційного господарського суду у складі: Краснов Є.В. - головуючий, Мачульський Г.М., Кушнір І.В.

Дослідивши матеріали касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, з наступних підстав.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з пунктом 2 частини 2 статті 293 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Так Судом встановлено, що оскаржуваною ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 01.03.2019 відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою фізичної особи - підприємця Штефана Владислава Олександровича на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 29.05.2018 року у справі №904/6928/17.

Правовою підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження став пункт 4 частини 1 статті 261 ГПК України яким визначено, що суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Наведені вище положення застосовано апеляційним господарським судом через те, що апелянтом не усунуто недоліки апеляційної скарги, які були виявлені суддею - доповідачем при перевірці поданих матеріалів апеляційної скарги на відповідність вимогам параграфу 1 глави 1 Розділу IV ГПК України, про що було зазначено в ухвалі Центрального апеляційного господарського суду від 21.01.2019 про залишення апеляційної скарги без руху.

Такими недоліками апеляційним господарським судом визначено відсутність поважних причин пропуску, встановленого законом строку на апеляційне оскарження.

В ухвалі Центрального апеляційного господарського суду від 01.03.2019, яка оскаржується скаржником, суд апеляційної інстанції відмовив Фізичній ососбі - підприємцю Штефану Владиславу Олександровичу у відкритті апеляційного провадження, зазначивши таке.

З матеріалів справи вбачається, що рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення № 962 з ухвалою суду першої інстанції від 29.05.2018 було отримано за довіреністю Лісовим Д.О. (який є повіреним ФОП Штефана В.О.) 15.06.2018.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме протоколу судового засідання від 29.05.2018 суду першої інстанції та вступної і резолютивної частини ухвали від 29.05.2018, вступна та резолютивна частини ухвали були проголошені в судовому засіданні за участю Фізичної особи-підприємця Штефана В.О. Судом повідомлено про можливість отримання тексту ухвали в електронному вигляді на офіційному веб-порталі Єдиного державного реєстру судових рішень за веб-адресою:http:// reyestr.сourt.gov.ua. Як вбачається з Державного реєстру судових рішень ухвала суду була оприлюднена 05.06.2018 (http://reyestr.court.gov.ua/Review/74376574).

Для Верховного Суду правильне застосування Центральним апеляційним господарським судом норм права у розгляді справи № 904/6928/17 є очевидними і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення. Колегія суддів погоджується з висновком, що можливість своєчасного подання апеляційної скарги залежала від волевиявлення самого скаржника, тобто мала суб'єктивний характер.

В обґрунтування своєї позиції Суд зазначає таке.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини 3 статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію "суду права", що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення для суспільства та держави. Тим самим Верховний Суд за допомогою загальної правозастосовчої діяльності дозволяє досягнути індивідуального блага.

Згідно з імперативними вимогами статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та статті 236 ГПК України висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов'язковими для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права; при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду; органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи не можуть приймати рішення, які скасовують судові рішення або зупиняють їх виконання.

Таким чином, призначення Верховного Суду як найвищої судової установи в Україні - це, у першу чергу, сформувати обґрунтовану правову позицію стосовно застосування всіма судами у подальшій роботі конкретної норми матеріального права або дотримання норми процесуального права, що була неправильно використана судом і таким чином спрямувати судову практику в єдине і правильне правозастосування (вказати напрямок у якому слід здійснювати вибір правової норми); на прикладі конкретної справи роз'яснити зміст акта законодавства в аспекті його розуміння та реалізації на практиці в інших справах з вказівкою на обставини, що потрібно враховувати при застосуванні тієї чи іншої правової норми, але не нав'язуючи, при цьому, нижчестоящим судам результат вирішення конкретної судової справи.

Забезпечення єдності судової практики є реалізацією принципу правової визначеності, що є одним із фундаментальних аспектів верховенства права та гарантує розумну передбачуваність судового рішення. Крім того, саме така діяльність Верховного Суду забезпечує дотримання принципу рівності всіх осіб перед законом, який втілюється шляхом однакового застосування судом тієї самої норми закону в однакових справах щодо різних осіб.

Верховний Суд вважає, що доводи даної касаційної скарги спрямовують Суд до втручання у фактичну складову судового рішення, яке прийняте судом апеляційної інстанції, тобто до необхідності надання оцінки доказам поважності пропуску строку на апеляційне оскарження, однак, таке втручання не матиме значення для загальної судової практики, оскільки суди, використовуючи свої дискреційні повноваження, у кожному конкретному випадку, на підставі поданих заявниками доказів, приймають рішення про визнання тих чи інших причин поважними чи навпаки.

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, зокрема і у справі "Устименко проти України" (заява № 32053/13), що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі "Рябих проти Росії" заява № 52854/99).

В контексті викладеного Суд вважає за необхідне зазначити, що Рекомендацією № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року державам-членам рекомендовано вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини "с" статті 7 Рекомендації, скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися щодо тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу.

З урахуванням наведеного суд касаційної інстанції дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Фізичної особи - підприємця Штефана Владислава Олександровича на ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 01.03.2019 про відмову у відкритті апеляційного провадження.

За таких обставин, керуючись статтями 2, 12, 15, 17, 163, 234, 287, 293, 314 ГПК України, Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду,

УХВАЛИВ:

1.Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Фізичної особи - підприємця Штефана Владислава Олександровича на ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 01.03.2019 у справі № 904/6928/17.

2. Касаційну скаргу та додані до неї документи повернути Фізичній особі-підприємцю Штефану Владиславу Олександровичу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя Є. Краснов

Суддя Г. Мачульський

Суддя І. Кушнір