ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" квітня 2019 р.м. ХарківСправа № 922/162/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Присяжнюка О.О.

при секретарі судового засідання Лепенець К.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Акціонерної компанії "Харківобленерго" (61037, м. Харків, вул. Плеханівська,149) 3-я особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_2 державного майна України (, вул. Генерала Алмазова,18/9, м.Київ,01133)
до Комунального підприємства "Харківводоканал"(61013,м.Харків, вул.Шевченко,2)
про стягнення коштів
за участю представників:

позивача, ОСОБА_3, адвокат;

відповідача, ОСОБА_1, адвокат;

3-ї особи - ОСОБА_4 (дов №26 від 02.01.2019 року)

ВСТАНОВИВ:

Акціонерна компанія "Харківобленерго" звернулась до господарського суду Харківської області із позовною заявою до Комунального підприємства "Харківводоканал", в якій просить суд стягнути з останнього пені в сумі 1 964 595,26грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов'язань за договором про постачання електричної енергії №4 від 07.05.2004року у частині повного та своєчасного розрахунку.

Разом із позовною заявою позивачем було визначено ОСОБА_2 державного майна України в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача.

Ухвалою господарського суду від 29.01.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження. Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_2 державного майна України (, вул. Генерала Алмазова,18/9, м.Київ,01133).

16.02.2018 року від Комунального підприємства "Харківводоканал", через канцелярію суду (вх.№4495 ) надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на не визнання відповідачем наявності основної суми заборгованості за період червень - жовтень 2016 року, а відтак і підстав нарахування пені у позивача не має, більше того, відповідач у відзиві на позовну заяву просить застосувати вимоги ст.258 ЦК України до нарахованої позивачем пені.

Разом із відзивом на позовну заяву відповідачем було подано клопотання про зупинення провадження №922/162/18 до вирішення пов'язаних з нею інших справ №922/3890/16 та №922/4198/17 .

В судовому засіданні оголошено перерву з 27.02.2018 року до 14.03.2018 року.

Ухвалою господарського суду від 14.03.2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 21 березня 2018 року о 12:00 год.

19.03.2018 року від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_2 державного майна України, надійшли пояснення , електронною поштою (вх.№672), а також ідентичні пояснення подані через канцелярію суду (вх.№7382), в яких останній підтримав позовні вимоги позивача в повному обсязі.

21.03.2018 року від Комунального підприємства "Харківводоканал", через канцелярію суду (вх.№7638) надійшли заперечення на відповідь АК "Харківобленерго", в яких останній просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог повністю, крім того ,у разі задоволенні позовних вимог, відповідач просив суд застосувати строк позовної давності щодо нарахування штрафних санкцій, враховуючи вимоги ч.6 ст.232 ГК України .

В судовому засіданні 21.03.2018 року судом винесено на обговорення клопотання відповідача про зупинення провадження №922/162/18 до вирішення пов'язаних з нею інших справ №922/3890/16 та №922/4198/17 .

Ухвалою господарського суду від 21.03.2019 року, задоволено клопотання відповідача про зупинення провадження у справі №922/162/18 подане до канцелярії суду 06.02.2018 року (вх.№3345) частково. Провадження у справі 922/162/18 зупинено до вирішення пов'язаної з нею справи №922/4198/17.

12.03.2018 від КП "Харківводоканал" до канцелярії суду надійшло клопотання (вх. № 6244) про поновлення провадження у справі, до якого додано текст постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 28.11.2018 у справі № 922/4198/17. Разом з цим, відповідачем подані письмові додаткові пояснення за вх. № 6242 з урахуванням постанови Верховного Суду.

Ухвалою господарського суду від 14.03.2019 року, поновлено провадження у справі№922/162/18. Призначено справу до судового розгляду по суті на "03" квітня 2019 р. о 10:30.

В судовому засіданні 03.04.2019 постановлено протокольну ухвалу про відкладення судового засідання до10.04.2019 о 12:00 год, на підставі ч.2 ст.216 ГПК України .

В порядку ст.ст. 120-121 ГПК України сторони повідомлені на наступне судове засідання ухвалами від 03.04.2019.

В призначене судове засідання 10.04.2019 з'явились представники позивача, відповідача та третьої особи.

Присутній у судовому засіданні 10.04.2019 представник позивача підтримав позов у повному обсязі та просив суд його задовольнити.

Присутні у судовому засіданні 10.04.2019 представники відповідача проти позову заперечували та просили суд відмовити в його задоволенні.

Представник третьої особи підтримав позовні вимоги позивача.

Відповідно до ст. 219 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 10.04.2019 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, відповідача та третьої особи дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне.

07.05.2004 між сторонами Акціонерною компанією «Харківобленерго» (далі - Позивач, Постачальник) та Комунальним підприємством каналізаційного господарства «Харківкомуночиствод» було укладено договір про постачання електричної енергії № 4 (далі - Договір), відповідно до розділу 1 якого Постачальник постачає електричну енергію Споживачу, а Споживач оплачує Постачальнику її вартість та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору та додатками до Договору, що є його невід'ємними частинами.

Відповідно до п. 9.11 договору цей Договір набирає чинності з дня його підписання і укладається на термін до 31 грудня 2004 року, а в частині розрахунків - до їх повного завершення. Договір вважається продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії Договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

Враховуючи, що жодною із сторін Договору не було заявлено про припинення його дії або перегляд його умов, Договір був продовжений на 2018 рік.

Відповідно до рішення 12 сесії Харківської міської ради 6 скликання від 23.12.2011 № 577/11 Комунальне підприємство каналізаційного господарства «Харківкомуночиствод» перейменоване на Комунальне підприємство «Харківводоканал» (далі - Відповідач, Споживач).

На підставі показів розрахункових засобів обліку електричної енергії (у відповідності до додатку 3.1 «Перелік місць встановлення розрахункових приладів обліку та тарифів, що застосовуються при проведенні розрахунків за спожиту електричну енергію») оформлюється звіт про обсяг спожитої електричної енергії у формі додатку № 9 до цього Договору (п. 7.3 Договору), зазначений звіт про обсяги спожитої електричної енергії за розрахунковий період Споживач зобов'язаний щомісяця у встановлений Договором строк надавати Постачальнику (п. 2.2.4 Договору).

Відповідно до п. 2.2.5 Відповідач зобов'язаний своєчасно оплачувати Постачальнику вартість електричної енергії та інші нарахування згідно з умовами додатка 2 «Порядок розрахунків».

Відповідно до п. 5 додатку №2 до договору №4 остаточний розрахунок споживача за спожиту електричну енергію, спожиту протягом розрахункового періоду, здійснюється на підставі виставленого постачальником електричної енергії, рахунка відповідно до даних про фактичне споживання електричної енергії визначеного за показами розрахункових засобів обліку (або розрахунковим шляхом). За результатами розрахункового періоду споживачем та постачальником електричної енергії визначається фактичний обсяг поставленої споживачу електричної енергії та оформлюється додаток №20 про використану електричну енергію, який споживач отримує разом із рахунками та повинен повернути підписаним та скріпленим печаткою в термін до 5 днів. Для проведення остаточного розрахунку споживач протягом 3 робочих днів з дня закінчення розрахункового періоду повинен отримати в розрахунковому відділі відповідного РВЕ або у відділі розрахунків з юридичними особами СО «Харківенергозбут» рахунок на оплату електричної енергії. Цей рахунок має бути оплачений споживачем протягом 5 операційних днів з дня його отримання.

В разі неявки споживача для отримання рахунків постачальник направляє рахунки споживачу рекомендованим листом. У такому разі рахунки вважаються отриманими з дня їх відправлення.

Згідно з п. 6 додатку №2 договору №4 у разі несвоєчасної оплати обумовлених даним договором нарахувань постачальник проводить споживачу нарахування за весь час прострочення, у тому числі за день оплати: пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який здійснюється нарахування, від суми боргу; 3% річних з простроченої суми. При цьому сума грошового зобовязання за цим договором повинна бути оплачена споживачем з урахуванням встановленого індексу інфляції.

Відповідно до п. 10 додатку №2 до договору №4 у випадку неправильного розрахунку сум, що підлягають оплаті споживачем (тобто нарахування надмірних сум або, навпаки, не нарахування сум, які споживач повинен оплачувати у відповідності до цього договору або нормативних документів), постачальник проводить перерахунок за весь період неправильного нарахування та відображає його в рахунку, який споживач отримує в відповідному розрахунковому відділі компанії до 6 числа наступного за розрахунковим місяця та сплачує у порядку, визначеному п. 5 цього додатку.

Згідно п.п. 2.2.5. Договору Споживач зобов'язується здійснювати оплату вартості електричної енергії та інші нарахування згідно з умовами додатку № 2 «Порядок розрахунку».

Також п. 3.1.1 Договору передбачено право Постачальника одержувати від Споживача плату за поставлену електричну енергію та інші платежі, обумовлені цим Договором.

- за червень 2016 року Позивач поставив (продав) електричну енергію Відповідачу у кількості 4 537 124 кВт/г, що складає 7 641 907,18 грн. та ПДВ- 1 528 381,44 грн.,

- за липень 2016 року 4 569 597 кВт/г, що складає 8 325 789,02 грн. та ПДВ - 1 665 157,80 грн.,

- за серпень 2016 року - 4 502 612 кВт/г, що складає 8 092 216,69 грн. та ПДВ- 1 618 443,34 грн.,

- за вересень 2016 року - 4 444 569 кВт/г, що складає 7 987 814,43 грн. та ПДВ - 1 597 562,89 грн.,

- за жовтень 2016 року - 5 213 060 кВт/г,що складає 10 263 686,40 грн. та ПДВ І2 052 737,28 грн., посилаючись на «Звіт про обсяги спожитої за червень 2016 електричної енергії КП «Харківводоканал» (надалі Звіт), Звітом за липень 2016 рік, Звітом за серпень 2016, Звітом за вересень 2016, Звітом за жовтень 2016 які складені саме Споживачем та підписані першим заступником генерального директора КП «Харківводоканал» ОСОБА_5

Я вказував позивач у позові, АК «Харківобленерго» належним чином виконує покладені на нього зобов'язання відповідно до вищезазначених умов Договору.

За результатами розрахункового періоду (з урахуванням оплат) та на підставі Звітів АК «Харківобленерго» було видано рахунки № 0004 за використану електричну енергію за червень, липень, серпень, вересень, жовтень 2016 року на вказані суми.

На виконання п. 5 додатку № 2 «Порядок розрахунків» до Договору рахунки були відправлені рекомендованим листом Споживачу, що підтверджується списком згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів за відповідні місяці.

У відповідності до п. 5 додатку № 2 «Порядок розрахунків» до Договору рахунок вважається отриманим Споживачем з дня їх відправлення, а саме рахунок за червень 2016 - 15.07.2016; за липень 2016 - 15.08.2016; за серпень 2016 І 16.09.2016; за вересень 2016 - 17.10.2016; за жовтень 2016 - 16.11.2016 року.

Як вказував позивач у позові, відповідно до умов Договору та додатку № 2 «Порядок розрахунків» до Договору, зазначені суми мали бути сплачені Відповідачем згідно до вказаного вище п. 5 додатку № 2 «Порядок розрахунків» протягом 5 операційних днів з дня отримання Споживачем відповідного рахунку, тобто не пізніше 23.07.2016, 23.08.2016, 24.09.2016, 25.10.2016, 24.11.2016 відповідно.

Однак, в порушення зазначених вище умов Договору, додатку 2 «Порядок розрахунків» та вимог чинного законодавства України оплата за спожиту Споживачем електроенергію не була здійснена Відповідачем.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з цим позовом

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них, суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України однією із підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договір, який в силу вимог частини 1 статті 629 ЦК України є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини 1 статті 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно вимог ст.ст. 525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

За приписом ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.ст. 627, 628, 629 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, зміст договору складається з умов, які визначаються на розсуд та за погодженням сторін, та умов, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства, договір укладений (підписаний сторонами) є обов'язковим для виконання кожної із сторін.

Згідно ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Як встановлено ч. ч. 1, 2 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або законодавством не встановлений інший строк оплати товару.

За договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами (ст. 174 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Частиною 6 ст. 276 Господарського кодексу України визначено, що розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону.

В ч. 1 п. 4 ст. 179 ГК визначено, що при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України (надалі ЦК) з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частинами 1, 3 статті 714 ЦК визначено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Законом можуть бути передбачені особливості укладання та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору про постачання електричної енергії встановлюються Законами України «Про засади функціонування ринку електричної енергії України» та «;Про електроенергетику».

Статтями 627, 628 ЦК встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 629 ЦК України встановлює обов'язковість договору для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

На підставі п. 6 додатку №2 до договору №4 позивач нарахував відповідачу пеню в розмірі 1 964 595,26грн., на заборгованість за спожиту електричну енергію у червні - жовтні 2016 року.

Як свідчать матеріали справи, строк виконання грошового зобов'язання з оплати вартості спожитої відповідачем електричної енергії узгоджений обома сторонами у п. 5 додатку №2 Порядок розрахунків до договору №4.

Водночас, відповідно до п. 10 додатку №2 вказаного договору у випадках неправильного розрахунку сум, що підлягають оплаті споживачем (тобто нарахування надмірних сум, або, навпаки, не нарахування сум, які споживач повинен оплачувати у відповідності до даного договору або нормативних документів), постачальник проводить перерахунок за весь період неправильного нарахування та відображає його в рахунку, який споживач отримує в відповідному розрахунковому відділі компанії до 6 числа наступного за розрахунковим місяця та лише тоді сплачує його у порядку визначеному пунктом 5 додатку №2 до договору №4.

В наведених вище положеннях договору, сторони досягли згоди щодо настання у відповідача обов'язку по сплаті вартості електричної енергії після пред'явлення постачальником (позивачем) виставленого, у відповідності до нормативно-правових актів та положень договору рахунку. Тобто, виникненню зобов'язання споживача з оплати спожитої товарної продукції має передувати виконання постачальником зобов'язання з виставлення рахунків з правильним розрахунком вартості електричної енергії. Таким чином, для оцінки обґрунтованості пред'явлених позовних вимог, поміж іншого, необхідне дослідження правильності викладених у рахунках за спірний період розрахунків та встановлення настання зобов'язання з їх оплати.

Судом встановлено, що при укладенні діючого Договору про постачання електричної енергії № 4 та визначенні класу напруги споживача, сторони керувалися приписами п.4 Постанови НКРЕ від 13.08.1998 №1052 щодо затвердження "Порядку визначення класів споживачів, диференційованих за ступенями напруги" в редакції від 25 липня 2003 року, відповідно до яких споживачу встановлювалися різні класи окремо по кожній точці продажу електричної енергії залежно від встановлених на них ступенях напруги.

Одночасно, сторони в п.3.1.2 Договору № 4 передбачили, що в разі прийняття нормативно-правових актів, які змінюють умови цього Договору, сторони зобов'язуються до внесення до Договору відповідних змін керуватися вимогами цих нормативних документів. В подальшому, Постановою НКРЕ №1110 від 30.06.2011, були внесені зміни до Порядку визначення класів споживачів електричної енергії та розширено перелік випадків віднесення суб'єкта до споживачів 1 класу, а саме: п.3.1 Порядку доповнено підпунктом 4 такого змісту: "до 1 класу відносяться споживачі, які: є промисловими підприємствами, що збільшили обсяг річного споживання більш ніж утричі порівняно з 2008 роком або ввели нові виробничі потужності після 2008 року, та місячне споживання яких складає понад 20 млн кВт·год на технологічні потреби виробництва, незалежно від ступенів напруги в точці продажу електричної енергії електропостачальною організацією споживачу».

На підтвердження того, що відповідач відповідає критеріям споживачів 1 класу, в матеріалах справи містяться висновок експерта №2021 по справі №922/4198/17, який встановив та засвідчив, що «КП Харківводоканал (до перейменування комунальне підприємство каналізаційного господарства «Харківкомуночиствод») з 31.12.2011 ввело нові виробничі потужності, які наразі використовуються та споживають електричну енергію для виробничих потреб, а саме - для надання послуг з централізованого водопостачання централізованого водовідведення.

В процесі розгляду справи, провадження по даній справі зупинялось до винесення остаточного рішення по справі № 922/4198/17. Постановою Верховного Суду від 28.11.2018, що залишила у силі Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 01.08.2018,якою було зобов'язано АТ "Харківобленерго" здійснити перерахунок вартості спожитої електричної енергії за жовтень 2014 жовтень 2017 року відповідно до Договору №4 від 07.05.2004 шляхом застосування тарифів для 1 класу напруги за всіма точками продажу незалежно від ступенів напруги та відобразити його у відповідних рахунках.

Приймаючи дане рішення, Верховний Суд прийшов до висновку про відповідність Підприємства критеріям споживача 1 класу, викладеним у підпункті 4 пункту 3 Порядку визначення класів споживачів.

Згідно з ч.З статті 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Зазначеною нормою встановлено, що факти, які містяться у прийнятих раніше судових рішеннях мають для суду преюдиціальний характер. Преюдиціальність означає обов'язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набуло законної сили, в одній справі для суду при розгляді інших справ.

Отже, у відповідності до умов п. 2.1 договору №4 ще до внесення відповідних змін до його положень, позивач був зобов'язаний застосувати положення постанови НКРЕ №1110 від 30.06.2011, які змінили умови договірних правовідносин в частині віднесення КП «Харківводоканал» до споживачів 1 класу.

За таких обставин, суд вважає, що позивачем неправильно зроблений розрахунок вартості спожитої відповідачем електричної енергії, що викладено у рахунках за спірний період, а відтак позивачем невиконане зобов'язання за п. 10 додатку №2 до договору №4 в частині проведення перерахунку та пред'явлення до сплати рахунків із правильним розрахунком суми грошового зобов'язання КП «Харківводоканал».

Отже, виникненню зобов'язання споживача з оплати спожитої товарної продукції має передувати виконання постачальником зобов'язання з виставлення рахунків з правильним розрахунком вартості електричної енергії чого позивачем зроблено не було, а тому строк виконання зобов'язання відповідача з оплати рахунків за період червень - жовтень 2016 року є таким, що не настав.

Необґрунтованими в зв'язку з цим є позовні вимоги, в частині стягнення пені в сумі 1 964 595,26грн., оскільки відсутні і підстави для притягнення відповідача до відповідальності за його неналежне виконання.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.11.2018 по справі №922/4198/17.

За таких обставин, суд вважає позовні вимоги необґрунтованими, недоведеними та не підлягаючими задоволенню в повному обсязі, у зв'язку із чим заява викладена відповідачем у відзиві на позовну заяву про застосування строків позовної, задоволенню не підлягає, у зв'язку із відмовою заявлених позовних вимог з підстав необгрунтованості .

Відповідно до ст. 129 ГПК судовий збір належить покласти на позивача.

Керуючись статтями 174, 179, 193, 275 Господарського кодексу України, статтями 6, 525, 526, 530, 610, 611, 613, 627 - 629, 714 Цивільного кодексу України, статтями 73, 74, 76 - 80, 86, 123, 129, 232, 233, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення, відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України та п.п. 17.5 п. 17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржено до Східного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги через Господарський суд Харківської області протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Акціонерна компанія "Харківобленерго" (61037, м. Харків, вул. Плеханівська,149, код 00131954) .

Відповідач: Комунальне підприємство "Харківводоканал"(61013,м.Харків, вул.Шевченко,2, код 03361715) .

Повне рішення складено "11" квітня 2019 р.

Суддя ОСОБА_6