ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2019 року

м. Київ

Справа № 903/853/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Селіваненка В.П. (головуючий), Булгакової І.В. і Львова Б.Ю.

за участю секретаря судового засідання Поліщук Ю.В.,

учасники справи:

позивач - товариство з обмеженою відповідальністю "Птахокомплекс "Губин",

представник позивача - не з'яв.,

відповідач - приватне акціонерне товариство "Волиньгаз",

представник відповідача - Волощук П.Ю. - адвокат (посвідчення від 12.07.2017 №000081),

розглянув касаційну скаргу приватного акціонерного товариства "Волиньгаз" (далі - Товариство)

на рішення господарського суду Волинської області від 29.10.2018 (суддя Дем'як В.М.) та постанову Північно-Західного апеляційного господарського суду від 30.01.2019 (головуючий суддя - Василишин А.Р., судді Бучинська Г.Б. і Грязнов В.В.)

зі справи №903/853/17

за позовом Товариства

до приватного акціонерного товариства "Волиньгаз" (далі - ПАТ "Волиньгаз")

про скасування рішення комісії з розгляду актів про порушення.

РУХ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. Позов було подано (з урахуванням заяви про зміну предмета позову) про скасування оперативно-господарської санкції, а саме рішення комісії відповідача з розгляду актів про порушення від 12.10.2017 про нарахування позивачу об'єму газу в розмірі 72 282 куб.м за період з 01.10.2017 по 10.10.2017 у сумі 593 401, 68 грн. з ПДВ.

2. Позов мотивовано відсутністю підстав для застосування до Товариства оперативно-господарської санкції, оскільки жодних порушень, на підставі яких здійснюється перерахунок (донарахування) об'єму природного газу, встановлено не було. Відповідач не довів несанкціонованого втручання в роботу лічильника.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції

3. Рішенням господарського суду Волинської області від 29.10.2018: скасовано рішення комісії ПАТ "Волиньгаз" з розгляду актів про порушення від 12.10.2017 про нарахування Товариству об'єму газу в розмірі 72 282 м3 за період з 01.10.2017 по 10.10.2017 у сумі 593 401,68 грн. з ПДВ (далі - Рішення); стягнуто з ПАТ "Волиньгаз" на користь Товариства 1 600 грн. судового збору та 8 580 грн. витрат по сплаті експертизи.

4. Постановою Північно-Західного апеляційного господарського суду від 30.01.2019: апеляційну скаргу ПАТ "Волиньгаз" залишено без задоволення; рішення господарського суду Волинської області від 29.10.2018 у справі №903/853/17 змінено в резолютивній частині, доповнено її висновком про задоволення позову; в решті рішення залишено без змін, викладено резолютивну частину рішення господарського суду Волинської області від 29 жовтня 2018 року в справі № 903/853/17 у такій редакції:

"1. Позов задоволити.

2. Скасувати рішення комісії ПАТ "Волиньгаз" з розгляду актів про порушення від 12 жовтня 2017 року про нарахування ТзОВ "Птахокомплекс "Губин" необлікованого (донарахованого) обсягу природного газу об'ємом 72282 куб. м за період з 1 жовтня 2017 року по 10 жовтня 2017 року на загальну суму 593 401 грн 68 коп. з ПДВ.

3. Стягнути з Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Волиньгаз" (43025, м. Луцьк, вул. Івана Франка, 12; код 03339459) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Птахокомплекс "Губин" (43016, м. Луцьк, вул. Ковельска, 2; ) 1600 грн судового збору та 8580 грн в повернення витрат по сплаті експертизи."

5. Прийняті судові акти мотивовані наявністю правових підстав для задоволення позовних вимог, оскільки відповідачем під час розгляду справи не було надано суду будь-яких належних та допустимих доказів у розумінні статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), які б свідчили про здійснення позивачем несанкціонованого втручання в роботу засобу вимірювальної техніки (далі - ЗВТ). Змінюючи рішення місцевого господарського суду, суд апеляційної інстанції зазначив, що на порушення вимог пункту 1 частини п'ятої статті 238 ГПК України в резолютивній частині рішення місцевого господарського суду в цій справі не зазначено результату щодо прийнятого рішення за наслідками розгляду справи, а саме - не зазначено висновку про задоволення позову .

Короткий зміст вимог касаційної скарги

6. ПАТ "Волиньгаз" у касаційній скарзі зазначає про незаконність та необґрунтованість, оскаржуваних судових актів та просить: скасувати рішення господарського суду Волинської області від 29.10.2018 і постанову Північно-Західного апеляційного господарського суду від 30.01.2019 у справі №903/853/17 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову про скасування оперативно-господарської санкції відмовити повністю.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

7. Судами попередніх інстанцій не застосовано норми законодавства, що регулюють питання експлуатації засобів вимірювальної техніки, яким є лічильник газу ЛГД-100G250, заводський №7253, виключно з дотриманням правил застосування таких засобів, встановлених у нормативно-правових актах, і вимог щодо їх експлуатації, встановлених в експлуатаційних документах на такі засоби.

8. Судами було встановлено експлуатацію ЗВТ з порушенням законодавства та експлуатаційних документів, проте висновки суду щодо відсутності підстав для донарахування обсягів природного газу, який обліковується з порушенням законодавства, не відповідають встановленим обставинам справи.

9. Судами не було встановлено порушення порядку проведення розрахунку по донарахуванню обсягів природного газу, що був спожитий Товариством з використанням лічильника газу ЛГД-100G250, заводський №7253, з порушенням законодавства та експлуатаційних документів. Відтак донарахування є правомірними та вчиненими відповідно до умов типового договору розподілу природного газу, Кодексу газорозподільних систем (далі - Кодекс ГРМ) та Закону України "Про ринок природного газу".

10. У даних правовідносинах відсутнє застосування оперативно-господарської санкції до позивача. За своєю правовою природою, з урахуванням характеру спірних правовідносин, донарахування об'єму природного газу є одним із засобів обліку протранспортованого природного газу, який застосовується у чітко визначеному чинним законодавством порядку. У даному випадку таке донарахування не має на меті настання для замовника несприятливих економічних чи правових наслідків, а пов'язане насамперед з необхідністю обґрунтованого визначення обсягів наданих послуг за договором про розподіл природного газу. Таким чином, враховуючи те, що оперативно-господарська санкція до позивача зі сторони відповідача не застосовувалася, то відповідно й вимога про її скасування є безпідставною та необґрунтованою.

Доводи іншого учасника справи

11. Відзив на касаційну скаргу не надходив.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

12. Позивач заявою-приєднанням від 01.01.2016 № 09420VGR02FP016 приєднався до умов договору розподілу природнього газу (для споживача, що не є побутовим).

Даний договір розподілу природного газу є типовим і затверджений постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2498.

13. 10.10.2017 працівниками відповідача у присутності представника позивача складено акт про порушення № 73, відповідно до якого встановлено порушення Кодексу ГРМ, а саме: наявний наскрізний отвір у головці лічильника газу (ЛГ-К-100 G250 № 7253) під болтами кріплення кришки лічильного механізму. В акті зазначено, що за виявленими порушеннями необхідно демонтувати лічильник газу на експертну повірку та те, що до даного акта додається акт демонтажу ВОГ № 2314 та протокол демонтажу № 42.

Відповідно до акта від 10.10.2017 № 42 працівниками відповідача було розпломбовано комерційний вузол обліку газу: з показником 0147731м3, лічильник газу ЛГ- К-100 G250, заводський номер 7253, та він демонтований для проведення експертизи.

14. 11.10.2017 відбулося засідання комісії відповідача, якою було проведено експертизу згаданого лічильника та складено акт № 2398-17-17-11-17 експертизи лічильників газу, якою встановлено, що: цілісність заводського та повірочного тавра/пломби на ЗВТ не порушено; цілісність відлікового механізму не порушено; механічні пошкодження та інше - наскрізний отвір під одним з неопломбованих гвинтів, який кріпить верхню кришку до головки лічильного механізму.

За результатами вказаної експертизи комісією відповідача було складено акт про порушення від 11.10.2017 №5166, відповідно до якого встановлено порушення Кодексу ГРМ у вигляді несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, а саме: наявні наскрізні отвори в місці кріплення таблички "Вибухозахисту" та наявні залишки полімерної стружки всередині лічильного механізму.

За результатами експертизи було зазначено щодо наявності прихованого втручання в ЗВТ типу ЛГ-К-100 G250, заводський номер 7253, лічильник газу є непридатним для подальшого використання (основна відносна похибка лічильника при витратах: Q min 0,2 %, 0,2Q max + 1,4% та Q max + 0,03 %).

15. 11.10.2017 ДП "Волиньстандартметрологія" було видано довідку № 5/2-1-1-2985 про невідповідність лічильника газу турбінного типу G250 ЛГ-К-100-1, зав. № 7253, пункту 5.1.1 Методики повірки Фб2.784.001 Д1.

16. 12.10.2017 відбулося засідання комісії з розгляду актів про порушення, на якому серед іншого було розглянуто акт про порушення від 11.10.2017 № 5166 та прийнято Рішення, відповідно до якого було: вирішено за актами про порушення від 11.10.2017 № 5166 та від 10.10.2017 № 73, оформленими за наслідками виявленого виду порушення, передбаченого пунктом 3 пункту 1 глави 2 розділу ХІ Кодексу ГРМ, що кваліфікується як несанкціонований відбір природного газу з газорозподільних систем: "несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ" на об'єкті промислового призначення - Товариства, провести визначення необлікованих об'ємів природного газу та їх вартості, у відповідності до пункту 1 глави 4 розділу ХІ Кодексу ГРМ, від дати останнього зняття показів ЗВТ про обсяги спожитого газу до дня виявлення порушення, з оформленням акта-розрахунка необлікованих (донарахованих) об'ємів природного газу; доручено спеціалістам Нововолинського відділення відповідача вручити особисто платіжні рахунки під підпис споживачу або надіслати поштовим рекомендованим відправленням з супровідним листом.

17. Листом від 07.11.2017 № VL03.2-ЛВ-806/12.08 відповідач повідомив позивача про прийняте Рішення та направив акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) обсягу природного газу та рахунок на оплату від 07.11.2017 № 000014372 на суму 593 401, 68 грн. Також до листа відповідач додав акт-розрахунок від 07.11.2017 необлікованого (донарахованого) обсягу природного газу за період з 01.10.2017 по 10.10. 2017 у кількості 72 282 куб. м.

18. Зважаючи на нарахування відповідачем необлікованого обсягу природного газу, позивач звернувся до суду з позовом у цій справі.

19. Місцевим господарським судом у даній справі було призначено судову технічну трасологічну експертизу, проведення якої доручено Львівському науково-дослідному інституту судових експертиз. Відповідно до висновку експерта від 17.07.2018 № 369, складеного за результатами проведення згаданої експертизи:

- на внутрішніх конструктивних елементах відлікового пристрою лічильника газу ЛГК-100 G250, зав.№7253, будь-яких істотних пошкоджень або специфічних слідів, які б вказували на стороннє втручання у кінематичну схему, спрямоване на зміну передаточного відношення або зупинку (блокування) передачі обертового моменту, не виявлено;

- з технічної точки зору наявність наскрізних отворів під гвинтами кріплення таблички з маркуванням вибухозахисту в корпусі відлікового пристрою лічильника газу ЛГК-100 G250, зав.№7253, відкриває обмежений доступ до елементів кінематичної схеми лічильного механізму, розміщених всередині корпуса, та дає можливість вплинути на результати вимірювань лічильника, за умови введення через вказані отвори (або один отвір) стороннього предмету та блокуванням ним передачі обертового моменту від валу магнітної муфти до цифрових дисків лічильного механізму шляхом впливу на певні елементи кінематичної схеми. Здійснити несанкціонований відбір газу (за межі ГРМ) через вказані отвори, з технічної точки зору, неможливо;

- два наскрізні різьбові отвори, розміщені у верхній частині корпусу відлікового пристрою лічильника газу ЛГК-100 G250, зав.№7253, у місці кріплення таблички з маркуванням вибухозахисту, ознак саморобного розсвердлювання не містять. Дані наскрізні отвори могли бути утворені при заводському виготовленні внаслідок недотримання відстані розміщення вказаних отворів від осі кришки, що призвело до свердління технологічно передбачених глухих отворів (під гвинт М2Х4) на ділянці з недостатньою для такої операції товщиною стінки корпуса (~3,0 мм).

20. За клопотанням відповідача ухвалою місцевого господарського суду від 24.09.2018 викликався в судове засідання судовий експерт Радкевич Д.А. для роз'яснення згаданого висновку, який підтвердив, що в вході експертного дослідження не підтвердилася непридатність ЗВТ та стороннє втручання в кінематичну схему лічильника газу ЛГК-100 G250, заводський номер №7253.

21. Судовою експертизою у справі № 903/853/17 підтверджено можливість вплинути на результати вимірювань лічильника за умови введення через вказаний отвір стороннього предмету та блокуванням ним передачі обертового моменту від валу магнітної муфти до цифрових дисків лічильного механізму шляхом впливу на певні елементи кінематичної схеми.

Однак експертом під час проведення судової експертизи не було встановлено, що через зазначений отвір були викривлені дані обліку газу, а лише припущено таку можливість за умови введення через вказаний отвір стороннього предмету та блокування ним передачі обертового моменту від валу магнітної муфти до цифрових дисків лічильного механізму.

22. Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, якими б підтверджувалося те, що внаслідок втручання в конструкцію лічильника настали наслідки у вигляді спотворення даних обліку газу.

Висновок відповідача про те, що наявність наскрізного отвору під одним з неопломбованих гвинтів, який кріпить верхню кришку до головки лічильного механізму ЛГК-100 G250, заводський номер № 7253, є прихованим врученням у роботу ЗВТ, що дає підстави, за його доводами, для донарахування об'єму газу в розмірі 72282 куб. м у сумі 593 401, 68 грн. з ПДВ, - є безпідставним та недоведеним.

23. Відповідачем під час розгляду справи не було надано суду будь-яких належних та допустимих доказів у розумінні статей 76, 77 ГПК України, які б свідчили про здійснення позивачем несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

24. Відповідно до Кодексу ГРМ:

- до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об'ємів (обсягів) природного газу, належать: 1) наявність несанкціонованого газопроводу; 2) несанкціоноване відновлення газоспоживання; 3) несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу); 4) несанкціоноване підключення газових приладів на об'єкті споживача, який обліковується за нормами споживання; 5) несанкціоноване підключення газових приладів, внаслідок якого перевищується діапазон обчислення вузла обліку (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення вузла обліку); 6) використання природного газу споживачем за відсутності чи після розірвання договору розподілу природного газу (пункт 1 глави 2 розділу ХІ);

- несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу - втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (зокрема лічильника газу), у тому числі шляхом їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об'єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації), внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу (пункт 4 глави 1 розділу І).

25. ГПК України:

- доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 73);

- належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (частина перша статті 76);

- суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів; стаття 86);

- суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина друга статті 300).

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Оцінка аргументів учасників справи і висновків попередніх судових інстанцій

26. З огляду на наведені законодавчі приписи, для здійснення нарахування відповідачем позивачу необлікованих об'ємів (обсягів) природного газу слід встановити несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ.

27. Суди попередніх інстанцій, здійснивши оцінку наявних у справі доказів, встановили, що відповідачем під час розгляду справи не було подано суду будь-яких належних та допустимих доказів у розумінні статей 76, 77 ГПК України, які свідчили б про здійснення позивачем несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ.

28. Доводи касаційної скарги, які стосуються питань, пов'язаних із встановленням фактичних обставин справи та оцінкою доказів у ній, згідно з імперативним приписом частини другої статті 300 ГПК України перебувають поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

29. Посилання скаржника на те, що у даних правовідносинах відсутнє застосування оперативно-господарської санкції до позивача, а тому вимога про її скасування є безпідставною та необґрунтованою, не можуть слугувати підставою для скасування оскаржуваних судових актів з огляду на таке.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 15.11.1996 у справі "Чахал проти Об'єднаного Королівства" зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов'язань. Крім того, Європейський суд указав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом; оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок, судам слід виходити із його ефективності, і це означає, що вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування; відтак підставою для звернення до суду є наявність порушеного права, а таке звернення здійснюється особою, котрій це право належить, і саме з метою його захисту. Відсутність обставин, які підтверджували б наявність порушення права особи, за захистом якого вона звернулася, є підставою для відмови у задоволенні такого позову.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.09.2018 у справі №905/1926/16.

Врахувавши викладені обставини та встановивши, що прийнятим Рішенням комісії відповідача порушено права позивача і наявні правові підстави для його скасування, та взявши до уваги, що судом першої інстанції на порушення вимог пункту 1 частини п'ятої статті 238 ГПК України у рішенні не зазначено висновку про задоволення позову, - суд апеляційної інстанції обґрунтовано змінив резолютивну частину рішення місцевого господарського суду, доповнивши її висновком про задоволення позову.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

30. Звертаючись з касаційною скаргою, ПАТ "Волиньгаз" не спростувало наведених висновків апеляційного господарського суду, у зв'язку з чим за відсутності передбачених процесуальним законом підстав для скасування оскаржуваного судового рішення останнє слід залишити без змін, а касаційну скаргу - без задоволення.

Судові витрати

31. Понесені ПАТ "Волиньгаз" у зв'язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції судові витрати покладаються на скаржника, оскільки касаційна скарга залишається без задоволення.

Керуючись статтями 129, 300, 308, 309, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Касаційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу приватного акціонерного товариства "Волиньгаз" залишити без задоволення, а постанову Північного-Західного апеляційного господарського суду від 30.01.2019 у справі №903/853/17 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В. Селіваненко

Суддя І. Булгакова

Суддя Б. Львов