ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" квітня 2019 р. Справа№ 911/2179/15

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Козир Т.П.

суддів: Тищенко А.І.

Скрипки І.М.

при секретарі Майданевич Г.А.

за участю представників сторін:

від позивача: Железняк Н.П. за ордером від 03.04.2019;

від відповідача: Ришков О.О . керівник, Сташків К.І. за ордером від 28.01.2019;

від приватного виконавця: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Піллар"

на ухвалу Господарського суду Київської області від 12.02.2019 (повний текст складено 18.02.2019)

у справі №911/2179/15 (суддя Заєць Д.Г.)

по розгляду скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Піллар" б/н від 28.01.2019 (вх.№10/19 від 29.01.2019)

на рішення та дії приватного виконавця Виконавчого округу міста Києва Варави Романа Сергійовича, вчинені при виконанні рішення суду у справі

за позовом Публічного акціонерного товариства "Квазар", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Піллар", м. Київ

про стягнення 7773192,50 грн. та витребування майна,

УСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Київської області від 12 лютого 2019 року відмовлено у задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Піллар" б/н від 28.01.2019 року (вх.№10/19 від 29.01.2019 року) на постанову приватного виконавця Виконавчого округу міста Києва Варави Романа Сергійовича від 08.01.2019 року про призначення суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні ВП№57438374 з примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 19.07.2018 року №911/2179/15 та на дії приватного виконавця щодо визначення вартості майна боржника і передачі такого майна до ДП "СЕТАМ" на реалізацію.

У частині визнання неправомірною оцінки майна, згідно з Висновком про вартість майна, складеним суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання фізичною особою-підприємцем Гуковим В.В. закрито провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Піллар" подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржувану ухвалу повністю та ухвалити нове рішення, яким задовольнити скаргу апелянта б/н від 28.01.2019 (вх.№10/19 від 29.01.2019).

Скарга мотивована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам, оскільки постанова приватного виконавця про призначення суб'єкта оціночної діяльності не відповідає законодавству; приватний виконавець не виносив постанову щодо звернення стягнення на майно боржника; оцінка проведена без укладення відповідного договору; є незаконними дії приватного виконавця щодо реалізації станків різки зливків кремнію разом із предметами офісного інтер'єру; один із станків має вартість понад 500 тис. доларів США, переданий боржнику у лізинг і належить іноземній юридичній особі; заявка на реалізацію арештованого майна не відповідає встановленим вимогам; боржнику не було надано часу для ознайомлення з оцінкою; звіт про оцінку не відповідає положенням національного стандарту і вартість майна по оцінці суттєво занижена; закриття провадження в частині вимог про оскарження оцінки майна є неправомірним.

19 березня 2019 року відповідачем (апелянтом) було подано додаткові пояснення до апеляційної скарги, у яких він просить врахувати Рецензію на висновок про вартість рухомого майна - машини, обладнання та офісні меблі, яка була складена після подання апеляційної скарги.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу заперечує проти її задоволення, посилаючись на те, що вчинені приватним виконавцем дії щодо примусового виконання відповідають положенням Закону України "Про виконавче провадження", боржник не скористався наданим йому правом запропонувати черговість реалізації майна, не повідомляв про те, що один із станків йому не належить; заявка на реалізацію арештованого майна відповідала встановленим вимогам; боржником не надано відповідної рецензію або інших доказів, які б підтверджували невідповідність ціни майна; звіт про оцінку не може визнаватись недійсним. Також заперечує проти прийняття апеляційним судом додаткових пояснень апелянта та Рецензії на висновок про вартість майна.

Приватний виконавець не скористався своїм правом подати відзив на апеляційну скаргу, у судове засідання не з'явився, не повідомивши про причини, хоча був належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення. Неявка приватного виконавця не перешкоджає розгляду апеляційної скарги по суті.

Представники відповідача (апелянта) у судовому засіданні підтримали доводи, викладені у апеляційній скарзі, просили її задовольнити.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав доводи, викладені у відзиві, просив відмовити у задоволенні скарги.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали оскарження ухвали, розглянувши апеляційну скаргу, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та матеріалів виконавчого провадження, рішенням господарського суду Київської області від 29.07.2015 року у даній справі, яке залишено без змін Постановою Київського апеляційного господарського суду від 03.07.2018, позовні вимоги публічного акціонерного товариства "Квазар" задоволено повністю, стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Піллар" на користь публічного акціонерного товариства "Квазар" 15 355 726,60 грн. заборгованості, 7 685 235,19 грн. інфляційних втрат, 962 589,25 грн. 3% річних та 73 080,00 грн. судового збору.

19 липня 2018 року на виконання рішення господарського суду Київської області видано відповідний наказ, який 16 жовтня 2018 року поданий для примусового виконання приватному виконавцю виконавчого округу міста Києва Вараві Р.С.

Постановою приватного виконавця від 16 жовтня 2018 року ВП №57438374 було відкрито виконавче провадження з примусового виконання наказу господарського суду Київської області від 19.07.2018.

У цей же день приватним виконавцем було винесено постанови про арешт майна боржника, про стягнення з боржника основної винагороди, про арешт коштів боржника.

17 жовтня 2018 року приватним виконавцем було прийнято постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника, згідно якої описано комп'ютерну техніку та офісні меблі (113 позицій). Майно передано не відповідальне зберігання представнику позивача.

При проведенні опису майна відповідач подав приватному виконавцю заяву про те, що описане майно знаходиться у заставі компанії - нерезидента Хардесті Лімітед, що підтвердив витягами з Державного реєстру обтяжень рухомого майна про реєстрацію застави.

19 жовтня 2018 року приватним виконавцем було прийнято постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника, згідно якої описано виробниче обладнання (електропечі, верстати, станки, установки тощо). Майно передано не відповідальне зберігання представнику позивача.

Постановою приватного виконавця від 23.10.2018 було зупинено виконавче провадження на підставі ухвали Верховного Суду від 12.10.2018 про зупинення виконання рішення у даній справі.

Постановою приватного виконавця від 20.12.2018 було поновлено виконавче провадження у зв'язку із залишенням без змін судових рішень у даній справі постановою Верховного Суду від 27.11.2018.

21 грудня 2018 року приватним виконавцем було прийнято постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника, згідно якої описано три станки різки дротом зливків кремнію. Майно передано не відповідальне зберігання представнику позивача.

08 січня 2019 року приватним виконавцем було прийнято постанову про призначення суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, в якій, на підставі ст. 20 Закону України "Про виконавче провадження", приватний виконавець постановив призначити суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання Гукова Вячеслава Валерійовича у виконавчому провадженні та зобов'язав його визначити ринкову вартість описаного майна.

У вказаній постанові міститься 101 позиція майна - комп'ютерна техніка, офісне обладнання та меблі, а на позиціях 27-30 значаться станки різки дротом зливків кремнію №EZ 01 E500 SD-B, №HO 01 E500 SD-B №HT 01 E500 SD-B та №300237 DW288P6 .

10 січня 2019 року суб'єктом оціночної діяльності Гуковим Вячеславом Валерійовичем складно Висновок про вартість рухомого майна, машини, обладнання та офісних меблів, у якому зазначено, що на підставі дослідження продажу аналогічного майна на ринку експерт робить висновок, що оціночна вартість об'єктів оцінки сумарно складає 238 600,00 грн.

Висновок отриманий приватним виконавцем 14.01.2019, що підтверджується відміткою про реєстрацію на першій сторінці висновку.

Листом від 14.01.2019 за приватний виконавець направив першу сторінку вказаного висновку позивачу та відповідачу.

У цей же день, 14.01.2019, приватний виконавець за вих.№23 подав ДП "СЕТАМ" Заявку на реалізацію арештованого майна, у якій зазначив перелік майна - комп'ютерна техніка, офісні меблі та станки (101 позиція) та вказав вартість майна, що передається на реалізацію - 238 600 грн.

Не погоджуючись із вказаними діями та рішеннями приватного виконавця щодо проведення оцінки зазначеного майна, відповідач 28 січня 2019 року звернувся до суду із скаргою, у якій просив суд:

- визнати неправомірною постанову приватного виконавця Виконавчого округу міста Києва Варави Романа Сергійовича від 08.01.2019 року про призначення суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні ВП№57438374;

- визнати неправомірною оцінку майна згідно із Висновком про вартість рухомого майна - машини, обладнання та офісні меблі, складеним суб'єктом оціночної діяльності фізичною особою-підприємцем Гуковим В.В. (дата оцінки 10.01.2019 року), у виконавчому провадженні ВП№57438374;

- визнати неправомірними дії приватного виконавця Виконавчого округу міста Києва Варави Романа Сергійовича щодо визначення вартості майна, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Піллар", у сумі 238600,00 грн., відповідно до Висновку про вартість рухомого майна - машини, обладнання та офісні меблі, складеного суб'єктом оціночної діяльності фізичною особою-підприємцем Гуковим В.В. (дата оцінки 10.01.2019 року), у виконавчому провадженні ВП№57438374;

- визнати неправомірними дії приватного виконавця Виконавчого округу міста Києва Варави Романа Сергійовича щодо передачі до Державного підприємства "СЕТАМ", Філія у м. Києві та Київській області, на реалізацію арештованого майна, визначеного в заявці на реалізацію арештованого майна від 14.01.2019 року вих. №23 вартістю майна 238600,00 грн.

Скарга мотивована тим, що приватним виконавцем оцінка майна призначена з порушенням встановленого порядку, оцінка проведена без належної правової підстави, результати визначення вартості майна є недостовірними, необ'єктивними і значно заниженими та неправомірно прийняті приватним виконавцем для визначення початкової вартості майна, крім того, приватним виконавцем порушено прядок звернення стягнення на майно боржника та порядок передачі майна на реалізацію.

Заперечуючи проти скарги у суді першої інстанції, приватний виконавець посилався на те, що всі вчинені ним дії щодо призначення оцінки майна та передачі його на реалізацію відповідають вимогам чинного законодавства.

За наслідками розгляду скарги на дії та рішення приватного виконавця місцевий господарський суд прийшов до висновку, що вимоги заявника скарги щодо визнання неправомірною постанови приватного виконавця про призначення суб'єкта оціночної діяльності, визнання неправомірними дій приватного виконавця щодо визначення вартості майна та щодо визнання неправомірними дій приватного виконавця з передачі на реалізацію арештованого майна є необґрунтованими і недоведеними, а тому не підлягають до задоволення. Щодо вимог про визнання неправомірною оцінки майна, то суд дійшов висновку, що провадження в цій частині підлягає закриттю, оскільки спір не підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Однак, Північний апеляційний господарський суд не погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" (далі - Закон) визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 18 вказаного Закону виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Отже, при здійснені заходів примусового виконання рішень виконавець, у тому числі і приватний, повинен діяти виключно у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом та Законом.

Згідно з частиною 1 ст. 48 Закону, якою визначається порядок звернення стягнення на кошти та інше майно боржника, встановлено, що про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Аналогічний обов'язок виконавця щодо винесення постанови про звернення стягнення на майно боржника, встановлений пунктом 7 Розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5 (зі змінами) (далі - Інструкція).

Однак, у матеріалах справи відсутні докази винесення приватним виконавцем постанови про звернення стягнення на майно боржника, проте, при цьому виконавець вчинив дії щодо передачі майна на реалізацію до ДП "СЕТАМ".

Правові засади здійснення оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні, її державного та громадського регулювання, забезпечення створення системи незалежної оцінки майна з метою захисту законних інтересів держави та інших суб'єктів правовідносин у питаннях оцінки майна, майнових прав та використання її результатів визначаються Законом України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" (далі - Закон "Про оцінку").

Так, відповідно до ч.1 ст. 10 вказаного Закону, оцінка майна проводиться на підставі договору між суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання та замовником оцінки або на підставі ухвали суду про призначення відповідної експертизи щодо оцінки майна.

Статтею 11 Закону "Про оцінку" встановлено, що договір на проведення оцінки майна укладається в письмовій формі та може бути двостороннім або багатостороннім.

Положеннями пункту 51 Національного стандарту №1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 №1440, також передбачено обов'язкове укладення договору на проведення оцінки.

Однак, в порушення зазначених положень Закону "Про оцінку" оцінка майна була проведена 10 січня 2019 року без укладення відповідного договору між приватним виконавцем та суб'єктом оціночної діяльності, і лише 18 січня 2019 року, тобто, після проведення оцінки та передачі майна на примусову реалізацію, був укладений договір на проведення оцінки.

При цьому, за доводами відповідача, під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження 24 січня 2019 року вказаний договір був відсутній і був наданий лише разом з поясненнями приватного виконавця до суду першої інстанції 12 лютого 2019 року.

Частиною 5 ст. 52 Закону встановлено, що у разі відсутності у боржника - юридичної особи коштів в обсязі, необхідному для покриття заборгованості, стягнення звертається на інше майно, належне такому боржникові або закріплене за ним, у тому числі на майно, що обліковується на окремому балансі філії, представництва та іншого відокремленого підрозділу боржника - юридичної особи (крім майна, вилученого з цивільного обороту, або обмежено оборотоздатного майна, майна, на яке не може бути звернено стягнення), незалежно від того, хто фактично використовує таке майно.

Згідно з ч.6 вказаної статті, у разі якщо на зазначене у частині п'ятій цієї статті майно накладається арешт, воно реалізується в такій черговості:

1) майно, що безпосередньо не використовується у виробництві (предмети інтер'єру офісів, готова продукція та товари тощо);

2) об'єкти нерухомого майна, верстати, обладнання, інші основні засоби, а також сировина і матеріали, призначені для використання у виробництві.

З пояснень боржника вбачається, що основним видом його діяльності є розробка та виробництво технологічного обладнання і устаткування для вирощування монокристалів та мультикристалів напівпровідникових і інших матеріалів, у тому числі кремнію, і у виробництві ним використовуються станки для різки кремнію.

Однак, у заявці на реалізацію арештованого майна від 14.01.2019 за вих.№23, приватний виконавець, серед іншого майна (комп'ютерна техніка, офісне обладнання та меблі), передав на реалізацію до ДП "СЕТАМ" також чотири станки для різки зливків кремнію: №EZ 01 E500 SD-B, №HO 01 E500 SD-B №HT 01 E500 SD-B та №300237 DW288P6 (позиції 27-30), чим порушив наведені приписи ст. 52 Закону, а висновок суду першої інстанції щодо законності цих дій є необґрунтованим.

Як вбачається зі змісту постанови приватного виконавця від 21.12.2018, ним було описано та накладено арешт на три станки різки дротом зливків кремнію, а саме: №EZ 01 E500 SD-B, №HO 01 E500 SD-B та №HT 01 E500 SD-B.

При цьому, станок для різки кремнію №300237 DW288P6 не був включений в опис та не був арештований ні постановою від 21.12.2018, ні попередніми постановами від 17.10.2018 та 19.1.2018, проте, вказаний станок був у переліку майна в постанові про призначення суб'єкта оціночної діяльності та переданий на реалізацію.

Щодо заявки на реалізацію арештованого майна від 14.01.2019, яка направлена приватним виконавцем до ДП "СЕТАМ", то в порушення положень Розділу ІІ Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого Наказом Міністерства юстиції від 29.09.2016 №2831/5, у заявці не зазначено: виконавчий округ та номер посвідчення приватного виконавця; форму реалізації арештованого майна (електронні торги чи торги за фіксованою ціною); вид майна; відомості про майно, яке передається на реалізацію, його склад, характеристики, опис включно з інформацією про явні дефекти, відсутні елементи, обмежену функціональність; повних відомостей про зберігача майна; відомості про чинні обтяження; фото- та/або відеоматеріали. Також у заявці в якості додатку зазначена "Копія звіту про оцінку майна за результатами проведення незалежної оцінки нерухомого майна, а саме: комп'ютерної техніки, засобів зв'язку, обладнання, офісних меблів в кількості", однак вказаний звіт у матеріалах виконавчого провадження відсутній.

Крім цього, заявка про реалізацію майна направлена з порушенням Розділу ІІІ Порядку реалізації арештованого майна, яким передбачено, що відповідна заявка готується не пізніше п'яти робочих днів після ознайомлення сторін із результатами визначення вартості арештованого майна, а даному випадку заявка була направлена 14.01.2019, в день отримання приватним виконавцем Висновку, тобто, без надання часу сторонам для ознайомлення з оцінкою майна та подання своїх заперечень щодо неї.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що переданий на реалізацію станок для різки дротом кремнію №300237 DW288P6 належить компанії BSB Coopertieve U.A. (Нідерланди) і переданий боржнику у користування на підставі Договору лізингу обладнання №170804 від 04.08.2018.

Згідно з ч.3 ст. 20 Закону встановлено, що експерт або спеціаліст зобов'язаний надати письмовий висновок, а суб'єкт оціночної діяльності - суб'єкт господарювання - письмовий звіт з питань, що містяться в постанові, протягом 15 робочих днів з дня ознайомлення з постановою виконавця.

Положеннями ч.1 ст. 12 Закону "Про оцінку" також встановлено, що звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб'єкта оціночної діяльності.

Згідно з ч.2 ст.12 вказаного Закону, вимоги до змісту звіту про оцінку майна, порядку його оформлення та рецензування встановлюються положеннями (національними стандартами) оцінки майна. Зміст звіту про оцінку майна повинен містити розділи, що розкривають зміст проведених процедур та використаної нормативно-правової бази з оцінки майна.

Зміст, форма, порядок складання, затвердження та строк дії акта оцінки майна встановлюються Кабінетом Міністрів України (ч.4 ст. 12 Закону "Про оцінку").

Так, пунктом 56 Національного стандарту №1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 №1440, встановлено обов'язкові вимоги до форми звіту про оцінку майна.

Однак, складений 10 січня 2019 року суб'єктом оціночної діяльності -фізичною особою-підприємцем Гуковим В.В. "Висновок про вартість рухомого майна - машини, обладнання та офісні меблі" очевидно не є звітом про оцінку майна та взагалі не відповідає вимогам Національного стандарту №1, оскільки не містить всіх необхідних розділів, а тому не може бути підставою для визначення початкової ціни для реалізації арештованого майна.

Так, у даному документі, названому "Висновок про вартість рухомого майна - машини, обладнання та офісні меблі", всупереч ч.3 ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження", визначена оціночна, а не ринкова вартість майна, вартість майна визначена лише сумарно по 101 позиції, без оцінки кожної описаної приватним виконавцем одиниці обладнання меблів та машин тощо.

При цьому, матеріали справи не містять доказів того, що оцінювачем було проведено особистий огляд майна.

Крім цього, розмір визначеної вартості всього майна - 238 600,00 грн. є очевидно заниженим, оскільки, як вбачається з наданих заявником доказів, зокрема, договору лізингу обладнання №170804 від 04.08.2017, митних декларацій, роздруківок із веб-сайту ДП "СЕТАМ" щодо аналогічного майна, вбачається, що лише вартість одного зі станків для різки дротом кремнію №300237 DW288P6 (позиція 30) може становити 519 568,08 євро, тобто, майже 15 млн. грн.

Щодо посилань суду першої інстанції на неподання відповідачем рецензії на звіт про оцінку майна, то оскільки складений суб'єктом оціночної діяльності Гуковим В.В. "Висновок" очевидно не відповідає чинному законодавству, не є звітом про оцінку майна, отже, не потребує обов'язкового рецензування, а оцінка майна, згідно вказаного висновку, підлягає визнанню недійсною.

Частиною 3 ст.18 Закону встановлено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, у тому числі, залучати в установленому порядку для проведення оцінки майна суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання.

Згідно з ч. 1 ст. 20 Закону для з'ясування та роз'яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, виконавець виносить постанову про залучення експерта або спеціаліста (кількох експертів або спеціалістів), а для проведення оцінки майна - суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання.

Частиною 4 ст. 57 Закону встановлено, що у разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для проведення оцінки майна.

Отже, зазначеними положеннями Закон чітко регламентовано, що для проведення оцінки майна залучається суб'єкт оціночної діяльності, однак, як вбачається з матеріалів справи, приватний виконавець Варава Р.С. 08 січня 2019 року прийняв постанову про призначення суб'єкта оціночної діяльності, яка не передбачена положеннями Закону, отже, зазначена постанова прийнята з порушенням наведених положень ст.ст.18, 20, 57 Закону України "Про виконавче провадження", а висновок суду першої інстанції щодо відповідності дій приватного виконавця вказаним нормам суперечить фактичним обставинам справи.

Висновки суду першої інстанції щодо наявності підстав для закриття провадження у справі в частині вимог про визнання недійсною оцінки майна, з посиланням на практику Верховного Суду (у справах №914/881/17, №711/650/13-ц, №23/100-12, №910/10063/16), то за висновком суду апеляційної інстанції, фактичні обставини справ, які розглядались Верховним Судом, суттєво відрізняються від фактичних обставин даної справи.

За встановлених порушень наведених положень Закону "Про оцінку", Методики та Національного стандарту №1, апеляційний господарський суд приходить до висновку, що оцінка майна, згідно вказаного звіту, за встановлених порушень підлягає визнанню недійсною саме в межах даного провадження, оскільки боржник оскаржує взаємопов'язані дії і акти, нерозривно пов'язані зі стадією виконання рішення суду про стягнення грошового боргу у справі господарської юрисдикції № 911/2179/15, тобто, обрав єдино можливий ефективний спосіб захисту своїх прав у даних правовідносинах.

Відповідно до ч. 2 ст. 343 ГПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Оцінивши докази у справі в їх сукупності, апеляційний господарський суд прийшов до висновку щодо незаконності рішень та неправомірності дій приватного виконавця Виконавчого округу міста Києва Варави Романа Сергійовича, а також щодо недійсності оцінки майна згідно із Висновком про вартість рухомого майна.

Частиною 1 ст. 277 ГПК України передбачено, що підставою для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права

Враховуючи вищенаведене, апеляційний господарський суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала Господарського суду Київської області від 12 лютого 2019 року підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Піллар" б/н від 28.01.2019 (вх.№10/19 від 29.01.2019) на рішення та дії приватного виконавця Виконавчого округу міста Києва Варави Романа Сергійовича.

Керуючись ст. ст. 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Піллар" задовольнити, скасувати ухвалу Господарського суду Київської області від 12 лютого 2019 року та прийняти нове рішення, яким задовольнити скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Піллар" б/н від 28.01.2019 (вх.№10/19 від 29.01.2019).

Визнати незаконною постанову приватного виконавця Виконавчого округу міста Києва Варави Романа Сергійовича про призначення суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні №57438374, постановлену 08.01.2019.

Визнати недійсною оцінку майна згідно із Висновком про вартість рухомого майна - машини, обладнання та офісні меблі, складеного суб'єктом оціночної діяльності фізичною особою-підприємцем Гуковим В.В. (дата оцінки 10.01.2019), у виконавчому провадженні №57438374.

Визнати неправомірними дії приватного виконавця Виконавчого округу міста Києва Варави Романа Сергійовича з визначення вартості майна, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Піллар", у сумі 238600,00грн. відповідно до Висновку про вартість рухомого майна - машини, обладнання та офісні меблі, складеного суб'єктом оціночної діяльності фізичною особою підприємцем Гуковим В.В. (дата оцінки 10.01.2019), у виконавчому провадженні №57438374.

Визнати неправомірними дії приватного виконавця Виконавчого округу міста Києва Варави Романа Сергійовича з передачі до Державного підприємства "СЕТАМ", Філія у м.Києві та Київській області, на реалізацію арештованого майна, визначеного в заявці на реалізацію арештованого майна від 14.01.2019 вих. №23, із вартістю майна 238 600,00 грн.

Справу повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова набирає чинності з дня її постановлення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 16.04.2019.

Головуючий суддя Т.П. Козир

Судді А.І. Тищенко

І.М. Скрипка