ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" квітня 2019 р. Справа№ 910/14487/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Михальської Ю.Б.

суддів: Скрипки І.М.

Тищенко А.І.

розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Сбербанк»

на рішення Господарського суду міста Києва від 20.12.2018 (повний текст складено 22.12.2018)

у справі №910/14487/18 (суддя Пінчук В.І.)

за позовом Акціонерного товариства «Сбербанк»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська експертна група»

про стягнення 106 000,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2018 року Акціонерне товариство «Сбербанк» (далі, позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська експертна група» (далі, відповідач) про стягнення 106 000,00 грн., з яких: 10 000,00 грн. попередньої оплати за Договором про проведення незалежної оцінки від 20.12.2017 № 17117/2-С/17 та 96 000,00 грн. штрафу за порушення зобов'язань за вказаним договором.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем прийнятих на себе зобов'язань за Договором про проведення незалежної оцінки №17117/2-С/17 від 20.12.2017.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 20.12.2018 у справі №910/14487/18 позовні вимоги задоволено частково.

Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська експертна група» на користь Акціонерного товариства «Сбербанк» 10 000,00 грн. попередньої оплати, 5 000,00 грн. 10% штрафу, 249,34 грн. (штрафу) пені, 253,48 грн. судового збору.

В іншій частині позову відмовлено.

Рішення місцевого господарського суду обґрунтовано тим, що у позивача наявні законодавчо визначені підстави для стягнення з відповідача 10 000,00 грн. коштів, здійснених у якості попередньої оплати за договором. Також суд встановив, що вимоги про стягнення з відповідача 5 000,00 грн. штрафу на підставі пункту 5.1. Договору (за прострочку виконання відповідачем своїх зобов'язань за Договором понад п'ять днів) є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Водночас, суд дійшов висновку, що вимога про стягнення з відповідача 91 000,00 грн. штрафу на підставі пункту 5.1. Договору (1% від загальної вартості робіт за кожний день прострочення надання звіту про оцінку) підлягає частковому задоволенню у розмірі 249,34 грн., оскільки вказаним пунктом договору передбачено саме стягнення з боржника пені, яка і обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання, тобто за наступною формулою: 50000,00 грн. х 1% : 365 х 182 дн. = 249,34 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись з прийнятим рішенням, Акціонерне товариство «Сбербанк» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, відповідно до якої просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 29.11.2018 у справі №910/12937/18 про стягнення передоплати за договором та збитків, в частині стягнення 249,34 грн. та ухвалити в цій частині нове рішення про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська експертна група» на користь Акціонерного товариства «Сбербанк» штрафу в розмірі 1% від загальної вартості за кожний день прострочки, що становить 91 000,00 грн., в іншій частині рішення Господарського суду м. Києва від 20.12.2018 по справі №910/14487/18 залишити без змін.

Апеляційна скарга мотивована порушенням та неправильним застосуванням судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.

У апеляційній скарзі позивач посилається на те, що наведений місцевим господарським судом в оскарженому рішенні розрахунок пені не відповідає умовам договору, оскільки розраховувався з урахуванням відсоткового відношення за рік, замість відсоткового відношення від суми невиконаного зобов'язання.

Як стверджує позивач, суд першої інстанції при прийнятті даного рішення не врахував положення договору щодо застосування штрафних санкцій та відповідні норми діючого законодавства, в тому числі законодавчо встановлену свободу договору.

За розрахунком скаржника розмір заявленого до стягнення згідно пункту 5.1. Договору 1% штрафу становить 91 000,00 грн. та мав бути розрахований за наступною формулою: 50 000,00 грн. х 182 дні х 1%.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем не було надано відзиву на апеляційну скаргу, що з огляду на положення частини 3 статті 263 Господарського процесуального кодексу України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.01.2019 апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Сбербанк» у справі №910/14487/18 передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Михальської Ю.Б., суддів: Тищенко А.І., Скрипки І.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.02.2019 відкрито апеляційне провадження у справі №910/14487/18, розгляд апеляційної скарги, враховуючи частину 10 статті 270 Господарського процесуального кодексу України, ухвалено здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання), оскільки предметом розгляду у справі №910/14487/18 є вимоги про стягнення 106 000,00 грн., а відтак вказана справа відноситься до малозначних в розумінні положень пункту 1 частини 5 статті 12 та частини 13 статті 8 Господарського процесуального кодексу України.

У матеріалах справи наявні належні докази повідомлення сторін про розгляд апеляційної скарги у порядку письмового провадження, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 16.05.2017 у ВП №53427324 з примусового виконання наказу №910/8118/16, виданого 31.08.2016 Господарським судом міста Києва, призначено суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська експертна група», зобов'язано надати звіт про оцінку майна відповідно до постанови про опис та арешт майна від 30.03.2017 №53427324.

20.12.2017 між Публічним акціонерним товариством «Сбербанк», яке змінило найменування на Акціонерне товариство «Сбербанк», (Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Українська експертна група» (Експерт) було укладено Договір про проведення незалежної оцінки №17117/З-С/17, відповідно до умов якого Експерт зобов'язується надати послуги щодо незалежної оцінки: простих іменних акцій у кількості 7700941 шт., емітовані ПАТ «Одеський коровай», що належать ТОВ «Укрстокактив», та є забезпеченням виконання зобов'язань позичальника по наступним кредитним договорам: №17-В/Ю від 24.06.2010, №18-В/10 від 24.06.2010, №26-Н/12/24-ЮО-КL від 06.03.2012.

Мета оцінки: для встановлення ціни відчуження шляхом продажу на прилюдних торгах (аукціоні) відповідно до постанови про призначення суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні №53427324 від 16.05.2017 (пункт 1.2. Договору).

Згідно з пунктом 3.1. Договору загальна вартість послуг, передбачених в пункті 1.1. Договору, визначається в розмірі: 50 000 грн. 00 копійок без ПДВ.

У пункті 3.2. Договору визначено, що Замовник сплачує Експерту повну вартість Робіт за цим Договором наступним чином: передплату у poзмірі 10 000 гривень Замовник перераховує на рахунок Експерта, зазначений у п. 11 Договору, протягом 3 (трьох) робочих днів з дня виставлення Експертом рахунку-фактури; Остаточний розрахунок у розмірі 40 000 гривень Замовник перераховує на рахунок Експерта, зазначений у п. 11 Договору, протягом 3 (трьох) робочих днів з моменту надання Експертом Замовнику експертного висновку про вартість та звіту про незалежну оцінку, рахунку-фактури та Акту прийому - передачі послуг.

Відповідно до пункті 3.3. Договору передача наданих послуг оформлюється Актом прийому-передачі наданих послуг при передачі Замовнику експертного висновку про вартість та звіту про незалежну оцінку.

Початком надання послуг вважається дата надання Замовником Експерту вихідних даних для проведення незалежної оцінки (пункт 4.1. Договору).

Згідно з пунктом 4.2. Договору строк надання послуг складає 10 (десять) робочих днів з моменту передачі повного переліку інформації, документів та огляду об'єкту оцінки.

Результатом наданих послуг є надання Експертом Висновку про визначення ринкової вартості оцінюваного майна та звіту про незалежну оцінку. До зазначеного Висновку додаються копія Сертифіката суб'єкта оціночної діяльності (пункт 4.3. Договору).

Послуги вважаються наданими в повному обсязі з моменту передачі Замовнику звіту про експертну оцінку (пункт 4.4. Договору).

Пунктом 5.1. Договору передбачено, що у разі несвоєчасного надання Звіту про оцінку Експерт зобов'язаний сплатити штраф у розмірі 1 відсотка від загальної вартості робіт за кожний день прострочення надання Звіту про оцінку, а за прострочення понад п'ять днів додатково стягується штраф у розмірі 10 відсотків загальної вартості робіт.

Листом №53427324/2 від 28.11.2017 Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України направив на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська експертна група» отримані відповіді від ПАТ «Сбербанк», ПАТ «Одеський коровай» з доданими документами для врахування при визначенні вартості цінних паперів іменних акцій, емітованих ПАТ «Одеський коровай» в межах виконавчого провадження №53427324, який був отриманий 28.11.2017 уповноваженою особою відповідача, що підтверджується відповідним записом на листі.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору про проведення незалежної оцінки №17117/2-С/17 від 20.12.2017 позивач здійснив перерахування попередньої оплати Товариству з обмеженою відповідальністю «Українська експертна група» у розмірі 10 000 грн. 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням №89621113 від 21.12.2017.

Вимогою №3680/4/28-2 від 02.03.2018 позивач просив відповідача виконати зобов'язання за договором та надати експертний висновок про вартість майна і звіт про незалежну оцінку, яка була отримана 05.03.2018 відповідачем за вх. №184/4, що підтверджується відповідною відміткою на даній вимозі.

Повідомленням №16156/5/06-2 від 07.08.2018 позивач проінформував відповідача про розірвання договору та необхідність повернення попередньої оплати, сплати штрафів, що підтверджується копіями описів вкладення у цінний лист від 10.08.2018, фіскальних чеків від 10.08.2018, накладних.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначає, що заборгованість відповідача перед Акціонерним товариством «Сбербанк» становить 10 000 грн. 00 коп. Крім того, враховуючи неналежне виконання відповідачем умов договору, позивач просив суд стягнути з відповідача штраф у розмірі 91 000 грн. 00 коп., 5% штрафу у розмірі 5 000 грн. 00 коп.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та оцінка аргументів учасників справи

У відповідності до вимог частин 1, 2, 4, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, дійшов висновку, що апеляційна скарга позивача підлягає частковому задоволенню, а оскаржене рішення місцевого господарського суду підлягає зміні з наступних підстав.

Внаслідок укладення Договору про проведення незалежної оцінки №17117/2-С/17 від 20.12.2017 між сторонами згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов'язки.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до статті 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно зі статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

На виконання умов Договору про проведення незалежної оцінки №17117/2-С/17 від 20.12.2017 позивач здійснив перерахування попередньої оплати Товариству з обмеженою відповідальністю «Українська експертна група» у розмірі 10 000 грн. 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням №89621121 від 21.12.2017.

Згідно з пунктом 4.2. Договору строк надання послуг складає 10 (десять) робочих днів з моменту передачі повного переліку інформації, документів та огляду об'єкту оцінки.

Листом №53427324/2 від 28.11.2017 Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України направив на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська експертна група» отримані відповіді від ПАТ «Сбербанк», ПАТ «Одеський коровай» з доданими документами для врахування при визначенні вартості цінних паперів іменних акцій емітованих ПАТ «Одеський коровай» в межах виконавчого провадження №53427324, який був отриманий 28.11.2017 уповноваженою особою відповідача, що підтверджується відповідним записом на листі.

Відповідно до умов пунктів 4.3., 4.4. Договору про проведення незалежної оцінки №17117/2-С/17 від 20.12.2017 Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська експертна група» повинно було надати висновок про визначення ринкової вартості оцінюваного майна та звіт про незалежну оцінку у строк по 04.01.2018 включно (10 робочих днів з дня укладення договору з урахуванням того, що вихідні дані були передані відповідачу 28.11.2017, тобто ще до укладення договору).

Як вірно встановлено судом першої інстанції, відповідачем, всупереч нормам чинного законодавства України та умовам Договору, не було надано висновок про визначення ринкової вартості оцінюваного майна та звіт про незалежну оцінку у строк по 04.01.2018.

Вимогою №3680/4/28-2 від 02.03.2018 позивач просив відповідача виконати зобов'язання за договором та надати експертний висновок про вартість майна, звіт про незалежну оцінку.

Повідомленням №16156/5/06-2 від 07.08.2018 позивач проінформував відповідача про розірвання договору та необхідність повернення попередньої оплати, сплати штрафів.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Невиконання зобов'язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) стаття 610 Цивільного кодексу України кваліфікує як порушення зобов'язання.

Відповідно до частини 1 статті 651 Цивільного кодексу України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом статті 188 Господарського кодексу України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Статтею 654 Цивільного кодексу України встановлено, що зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Відповідно до статті 907 Цивільного кодексу України договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом.

Пунктом 7.3. Договору передбачено, що даний договір може бути розірваний за взаємної згоди сторін або з ініціативи якої-небудь сторони порядку, передбаченому чинним законодавством.

Таким чином, надіславши відповідачу 10.08.2018 повідомлення №16156/5/06-2 від 07.08.2018, позивач скористався наданим йому правом на односторонню відмову від договору відповідно до статті 907 Цивільного кодексу України, а відтак такий Договір є розірваним.

Частиною 2 статті 615 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання.

Відповідно до частини 1 статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні (пункт 3 частини 3 статті 1212 Цивільного кодексу України).

Враховуючи те, що строк виконання обов'язку з надання послуг щодо незалежної оцінки простих іменних акцій за Договором настав, виконання позивачем зобов'язань зі сплати попередньої оплати в розмірі 10 000,00 грн. на рахунок відповідача підтверджене належними доказами, наявними в матеріалах справи, і відповідач на момент прийняття рішення не надав документів, які свідчать про надання обумовлених договором послуг, а позивачем повідомлено відповідача про розірвання Договору, заперечень стосовно чого відповідачем висловлено не було, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимоги позивача до відповідача про стягнення сплаченої передоплати за договором в розмірі 10 000,00 грн.

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання, настають наслідки, передбачені договором або законом, в тому числі, сплата неустойки. Приписами статті 230 Господарського кодексу України також встановлено, що у разі порушення учасником господарських відносин правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання, він зобов'язаний сплатити штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, пеня, штраф).

Позивач просив стягнути з відповідача на його користь штраф на підставі пункту 5.1. Договору за загальний період прострочки з 04.01.2018 по 04.07.2018 у розмірі 91 000 грн. 00 коп. та 5% штрафу у розмірі 5 000 грн. 00 коп.

Частиною 1 статті 549 Цивільного кодексу України визначено, що неустойка - це грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Згідно з нормами статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

При цьому суд зазначає, що розуміння господарських санкцій у Господарському кодексі України є дещо ширшим поняття цивільно-правової неустойки. Під штрафними санкціями тут розуміються також і грошові суми, які учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити в разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності. Неустойка в розумінні статті 549 Цивільного кодексу України - це спосіб забезпечення та санкція за порушення саме приватноправових (цивільно-правових) зобов'язань.

Виконання господарських зобов'язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими Господарським кодексом України та іншими законами. За погодженням сторін можуть застосовуватися передбачені законом або такі, що йому не суперечать, види забезпечення виконання зобов'язань, які звичайно застосовуються у господарському (діловому) обігу. До відносин щодо забезпечення виконання зобов'язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України (частина перша статті 199 Господарського кодексу України).

Видами забезпечення виконання зобов'язання за змістом положень частини першої статті 546 Цивільного кодексу України є неустойка, порука, гарантія, застава, притримання, завдаток, а частиною другою цієї норми визначено, що договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перелік забезпечувальних заходів для належного виконання зобов'язання не є вичерпним і сторони, використовуючи принцип свободи договору, передбачений статтею 627 Цивільного кодексу України, мають право встановити й інші, окрім тих, що передбачені частиною першою статті 546 Цивільного кодексу України, засоби, які забезпечують належне виконання зобов'язання, за умови, що такий вид забезпечення не суперечить закону.

За змістом положень частини четвертої статті 231 Господарського кодексу України розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Пунктом 5.1. Договору передбачено, що у разі несвоєчасного надання Звіту про оцінку Експерт зобов'язаний сплатити штраф у розмірі 1 відсотка від загальної вартості робіт за кожний день прострочення надання Звіту про оцінку, а за прострочення понад п'ять днів додатково стягується штраф у розмірі 10 відсотків загальної вартості робіт.

Тобто, розмір договірної штрафної санкції (1%) обраховано у відсотковому розмірі за кожну добу прострочення, що за визначенням статті 549 Цивільного кодексу України відповідає поняттю «пеня».

Між тим, для договірної практики та практики правозастосування сама лише назва тієї чи іншої санкції, вжита в тексті договору, практичного значення не має. У такому випадку слід виходити з мети встановлення у законі відповідальності за порушення зобов'язання у вигляді штрафної санкції - забезпечення належного виконання зобов'язання.

Виходячи з системного аналізу вказаних вище норм, суд приходить до висновку, що сторонами в пункті 5.1. Договору було передбачено стягнення пені за порушення строків надання Звіту про оцінку.

Суд зазначає, що оскільки сторони умовами Договору передбачили застосування у разі порушення терміну виконання робіт пені та штрафу від загальної вартості робіт; спірні правовідносини є господарськими, а відповідно до статті 193 Господарського кодексу України господарські санкції, зокрема, штраф, застосовуються за порушення будь-яких господарських зобов'язань, а не тільки за невиконання грошового зобов'язання, вимоги позивача у цій частині є обґрунтованими.

Крім того, суд звертає увагу, що з урахуванням правової позиції Верховного Суду України, одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 Цивільного кодексу України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 Господарського кодексу України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

Колегія суддів, перевіривши розрахунок пені, у зв'язку з неналежним виконанням умов Договору, за загальний період прострочки виконання відповідачем його договірного зобов'язання з 04.01.2018 по 04.07.2018 у розмірі 91 000 грн. 00 коп. вважає, що ця частина позовних вимог підлягає частковому задоволенню у зв'язку з невірним розрахунком позивача в частині визначення початку перебігу прострочки відповідача, оскільки граничний строк виконання робіт є 04.01.2018, а відтак відповідач вважається таким, що прострочив виконання свого зобов'язання з 05.01.2018. Отже, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає пеня за загальний період прострочки з 05.01.2018 по 04.07.2018 у розмірі 90 500 грн. 00 коп.

Скаржником в апеляційній скарзі обґрунтовано заявлено про невірність розрахунків, здійснених судом першої інстанції, оскільки такий розрахунок було здійснено без урахування умов пункту 5.1. Договору.

Водночас суд, перевіривши розрахунок штрафу на підставі пункту 5.1. Договору про проведення незалежної оцінки №17117/2-С/17 від 20.12.2017, погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що вказані позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі та до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає 10% штрафу у розмірі 5 000 грн. 00 коп.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до частини 1, 3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

За змістом пункту 2 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право змінити рішення.

Відповідно до статті 277 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає частково обґрунтованими доводи апеляційної скарги позивача (оскільки останнім невірно визначено період для стягнення пені), а рішення Господарського суду міста Києва від 20.12.2018 у даній справі таким, що підлягає зміні. До стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська експертна група» на користь Акціонерного товариства «Сбербанк» підлягає заборгованість у розмірі 10 000 грн. 00 коп., пеня у розмірі 90 500 грн. 00 коп., штраф у розмірі 5 000 грн. 00 коп. Позовні вимоги у даній справі задовольняються частково.

Розподіл судових витрат між сторонами здійснено у відповідності до статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 273, пунктом 2 частини 1 статті 275, статтями 277, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Сбербанк» на рішення Господарського суду міста Києва від 20.12.2018 у справі №910/14487/189 задовольнити частково.

Рішення Господарського суду міста Києва від 20.12.2018 у справі №910/14487/189 змінити.

Резолютивну частину рішення викласти у наступній редакції:

«Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська експертна група» (03124, м. Київ, вул. Миколи Василенка, 7-А, код 31807372 ) на користь Акціонерного товариства «Сбербанк» ( 01601, м. Київ, вул. Володимирська, 46, код 25959784 ) 10 000 ( десять тисяч ) грн. 00 коп. попередньої оплати, пеню у розмірі 90 500 (дев'яносто тисяч п'ятсот) грн. 00 коп., штраф у розмірі 5 000 (п'ять тисяч) грн. 00 коп. та судовий збір у розмірі 1 753 (одна тисяча сімсот п'ятдесят три) грн. 69 коп.

У іншій частині позову відмовити».

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська експертна група» (03124, м. Київ, вул. Миколи Василенка, 7-А, код 31807372) на користь Акціонерного товариства «Сбербанк» ( 01601, м. Київ, вул. Володимирська, 46, код 25959784) 2 629 (дві тисячі шістсот двадцять дев'ять) грн. 50 коп. судового збору за подання апеляційної скарги.

Видати наказ. Видачу наказу доручити Господарському суду міста Києва відповідно до вимог процесуального законодавства.

Матеріали справи №910/14487/18 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку у випадках, передбачених статтею 286 Господарського процесуального кодексу України та у строки, встановлені статтею 288 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Ю.Б.Михальська

Судді І.М. Скрипка

А.І. Тищенко