РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

03.04.2019Справа № 910/416/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Пукшин Л.Г., за участі секретаря судового засідання Бугаєнко Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали господарської справи

за позовом Фізичної особи-підприємця Хмиз Віталія Анатолійовича (АДРЕСА_1)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "СФС Трейд" (04070, м. Київ, вул. Боричів Тік, буд. 35-В)

про стягнення 36 596,17 грн.

за участю представників

від позивача: ОСОБА_2

від відповідача: не з'явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Фізична особа-підприємець Хмиз Віталій Анатолійович звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "СФС Трейд" про стягнення 36 596,17 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що внаслідок неналежного виконання відповідачем умов договору №18/09/2018 від 18.09.2018, а саме в частині здійснення оплати за послуги, які надавались позивачем в період з 24 вересня 2018 по 21 жовтня 2018, у останнього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 36 596,17 грн., з яких: 32 787,10 грн. - основний борг, 870,95 грн. - інфляційні втрати, 226,01 грн. - 3% річних та 2 712,11 грн. - пеня.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 17.01.2019 залишено позовну заяву Фізичної особи-підприємця Хмиз В.А. без руху в порядку ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України та надано позивачу час для усунення недоліків, вказаних в ухвалі суду, а саме надати докази звернення позивача з претензією та направлення актів надання послуг та рахунків на адресу відповідача (04070, м. Київ, вул. Боричів Тік, буд. 35-В), що міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та яка зазначена в укладеному між сторонами договорі №18/09/2018 про надання послуг від 18.09.2018.

23.01.2019 через загальний відділ діловодства суду надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, в якій позивачем надано докази направлення на адресу відповідача (04070, м. Київ, вул. Боричів Тік, буд. 35-В) претензії, актів надання послуг та рахунків на адресу відповідача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.01.2019 суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі № 910/416/19 та вирішив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні 20.02.2019.

11.02.2019 до господарського суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог з тих підстав, що позивачем не надано жодних доказів, які б підтверджували факт направлення на адресу відповідача (04070, м. Київ, вул. Боричів Тік, буд. 35-В) актів приймання-передачі послуг та рахунків на їх оплату.

20.02.2019 через загальний відділ діловодства господарського суду надійшло клопотання позивача про приєднання документів до матеріалів справи, а саме оригінал довідки №7/111 від 19.02.2019 про те, що в період з 18.09.2018 по 18.02.2019 грошові кошти від Товариства з обмеженою відповідальністю "СФС Трейд" на рахунок позивача не надходили.

У судовому засіданні 20.02.2019 суд на місці ухвалив відкласти розгляд справи на 20.03.2019 у зв'язку з відсутністю представника відповідача.

27.02.2019 через загальний відділ діловодства господарського суду надійшла відповідь на відзив, у якій позивач зазначає, що адреса Товариства з обмеженою відповідальністю "СФС Трейд" у м. Слов'янськ була повідомлена самим відповідачем у додатках до договору, що не порушує умови п. 10.3. договору. Також, позивач повідомляє, що акти приймання-передачі послуг та рахунки на оплату направлялись відповідачу разом з претензією №1 від 30.11.2018 на дві адреси, а саме: 07.12.2018 у м. Слов'янськ та 21.01.2019 у м. Київ.

19.03.2018 до господарського суду надійшла заява про збільшення позовних вимог, відповідно до якої позивач, з урахуванням несплаченої суми основного боргу, просить стягнути з відповідача 39 484,95 грн, з яких: 32 787,10 грн - основний борг, 1 377,50 грн - інфляційні втрати, 409,26 грн - 3% річних та 4 911,09 грн - пеня.

Судове засідання, яке було призначене на 20.03.2019, не відбулось у зв'язку з направленням судді Пукшин Л. Г. до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.03.2019 суд повернув позивачу заяву про збільшення позовних вимог та призначив судове засідання на 03.04.2019.

У судове засідання, призначене на 03.04.2019, з'явився представник позивача, який підтримав позовні вимоги та надав пояснення по справі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, клопотань щодо відкладення розгляду справи не направляв, про причини неявки суд не повідомив, хоча про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

З огляду на зазначене та з урахуванням того, що неявка представника відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути дану справу за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив.

19 вересня 2018 року між Фізичною особою-підприємцем Хмиз Віталієм Анатолійовичем (надалі- позивач, виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "СФС Трейд" (надалі - відповідач, замовник) укладено договір про надання послуг № 18/09/2018 (надалі- договір).

Відповідно до п. 1.1. договору виконавець зобов'язується надавати замовнику послуги з спостереження (моніторингу) стану збереження майна (далі - майно) шляхом аналізу інформації камер відеоспостереження, що розміщені за адресою: м. Київ, вул. Боричів Тік, буд 35-В, а замовник - прийняти та оплатити такі послуги в порядку та на умовах, передбачених цим договором.

Послуги надаються виконавцем цілодобово персоналом спостереження під керівництвом начальника зміни, в т.ч. у вихідні, святкові та неробочі дні (п. 1.2. договору).

Згідно з п. 1.3. договору кількість представників виконавця, що одночасно здійснюють спостереження (моніторингу) стану збереження майна, час надання послуг, вид та особливості надання послуг визначені у Дислокації Об'єкта, викладеній у Додатку №1 до цього договору.

Порядок надання послуг визначається Інструкцією щодо порядку надання послуг, викладеною в Додатку №2 до цього договору, далі - Інструкція щодо порядку надання послуг та цим договором (п. 1.4. договору).

Пунктом 1.6. договору встановлено, що факт початку надання виконавцем послуг фіксується в Акті початку надання послуг, який підписується-уповноваженими представниками сторін - Додаток №3 до цього договору.

Факт закінчення надання послуг виконавцем фіксується в Акті припинення надання послуг, який підписується уповноваженими представниками сторін за формою, викладеною в Додатку № 4 до цього договору (п. 1.7. договору).

Щомісячна вартість послуг за цим договором становить 36 000,00 грн. без ПДВ, далі - вартість послуг (п. 3.1. договору).

Відповідно до п. 3.2. договору ціна договору визначається як сума вартостей послуг за Актами приймання- передачі послуг, що підписуються сторонами щомісячно.

Розрахунки за цим договором здійснюються замовником щомісяця в розмірі 50% щомісячної вартості послуг до 15 числа поточного місяця за поточний місяць та замовник доплачує 50% щомісячної вартості послуг, передбаченої п. 3.1. цього договору, впродовж 5 днів після підписання приймання-передачі послуг за місяць, в якому були надані послуги. (п. 4.1. договору).

Згідно з п. 4.2. договору послуги за цим договором надаються виконавцем з дати підсипання уповноваженими представниками сторін акта початку надання послуг, далі- строк початку надання послуг, протягом строку дії цього договору, залі-загальний строк надання послуг.

Послуги надаються виконавцем неповний місяць, кошти сплачуються за фактично надані виконавцем послуги. Вартість послуг за такий місяць розраховуються шляхом ділення вартості послуг на кількість днів у місяці, за який здійснюватиметься розрахунок, та множенням на кількість днів фактично наданих виконавцем та прийнятих замовником послуг у відповідному місяці (п. 4.3. договору).

Відповідно до п. 4.5 договору один раз на місяць, не пізніше 1 (першого) числа місяця наступного за місяцем, в якому надавались послуги, а також в останній день дії договору (у випадку дострокового розірвання договору), виконавець надає замовнику підписаний уповноваженою особою та скріплений відбитком печатки виконавця Акт, за попередній місяць (або за поточний місяць, у випадку дострокового розірвання цього договору) у двох примірниках.

Замовник протягом 3 (трьох) робочих днів з дня отримання від виконавця Акта, його (у випадку відповідності наданих Послуг умовам цього Договору й відсутності у замовника зауважень до наданих виконавцем послуг) та повертає 1 (один) його примірник виконавцю, або (у разі наявності в замовника претензій та зауважень до вказаних виконавцем послуг) замовник направляє виконавцю мотивовану відмову від приймання наданих послуг та підписання відповідного Акта (п. 4.6. договору).

Згідно з п. 4.9. договору послуги вважаються наданими виконавцем та прийнятими замовником за відповідний місяць після підписання Акта уповноваженими представниками виконавця та замовника, якщо Акт не буде підписаний замовником та не буде надано вмотивованої відмови від його підписання, то послуги за договором вважаються наданими виконавцем.

В останній день надання послуг сторони складають Акт припинення надання послуг (п. 4.10. договору).

Відповідно до п. 5.3.1. договору замовник зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати за надані виконавцем та прийняті замовником послуги.

Цей договір набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін і діє протягом 12 місяців з дати набрання чинності договором (п. 9.1. договору).

На виконання умов договору, позивачем в період з 24.09.2018 року по 21.10.2018 було надано відповідачу послуги спостереження (моніторингу) стану збереження майна на загальну суму 32 787,10 грн., а саме за вересень 2018 року на суму 8 400,00 грн та за жовтень 2018 року на суму 24 387,10 грн.

Факт надання позивачем послуг спостереження за станом збереження майна, що знаходиться за адресою: Донецька обл., м. Слов'янськ, вул. Свободи, буд. 85, за вищевказаний період підтверджується підписаним та скріпленим печатками сторін Актом початку надання послуг від 24.09.2018 та Актом припинення надання послуг від 17.10.2018.

30 листопада 2018 року цінним листом з описом вкладення №946, за місцезнаходженням майна ТОВ "СФС Трейд", позивач звернувся до відповідача з претензією №1 про прострочення виконання грошових зобов'язань за договором №18/09/2018 від 18.09.2018 про надання послуг на суму 34 973,54 грн. В додатках до вищевказаної претензії були долучені для підписання відповідачем Акти надання послуг №56 від 21.10.2018 та № 56 від 30.09.2018, а також рахунки №32 від 17.10.2018 та № 31 від 25.09.2018 на оплату наданих послуг. Проте, дана претензія була залишена без задоволення.

За доводами позивача, спір у справі виник внаслідок неналежного виконання відповідачем умов договору №18/09/2018 від 18.09.2018, а саме в частині здійснення оплати за послуги, які надавались позивачем в період з 24 вересня 2018 по 21 жовтня 2018, що стало наслідком виникнення у останнього заборгованості у розмірі 36 596,17 грн., з яких: 32 787,10 грн. - основний борг, 870,95 грн. - інфляційні втрати, 226,01 грн. - 3% річних та 2 712,11 грн. - пеня.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Дослідивши зміст укладеного між сторонами договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором про надання послуг.

Частиною першою статті 901 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором (ч. 2 ст. 193 Цивільного кодексу України).

Положеннями статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Як встановлено судом, на виконання умов договору позивачем було надано відповідачу послуги спостереження (моніторингу) стану збереження майна, що знаходиться за адресою: Донецька обл., м. Слов'янськ, вул. Свободи, буд. 85, на загальну суму 32 787,10 грн.

В підтвердження факту надання вищевказаних послуг сторонами було підписано Акт початку надання послуг від 24.09.2018 та Акт припинення надання послуг від 17.10.2018, відповідно до якого сторони встановили, що з 22 жовтня 2018 року Фізична особа-підприємець Хмиз Віталій Анатолійович припиняє надання послуг за договором №18/09/2018 від 18.09.2018.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною першою статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З матеріалів справи вбачається, що позивачем разом з претензією №1 від 30.11.2018 направлялись за місцезнаходженням майна ТОВ "СФС Трейд" Акти наданих послуг №56 від 21.10.2018, № 56 від 30.09.2018 та рахунки на оплату №32 від 17.10.2018 та № 31 від 25.09.2018.

Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення 946 вбачається, що надіслана на адресу: 84122, Донецька обл., м. Слов'янськ, вул. Свободи, буд. 85 претензія була отримана відповідачем 07.12.2018, проте, залишена без відповіді та задоволення.

Також, 21.01.2019 позивачем було направлено вищевказану претензію разом з Актами наданих послуг та рахунками на оплату на адресу: 04070, м. Київ, вул. Боричів Тік, 35-В, про що свідчать опис вкладення у цінний лист №925, чек від 21.01.2019 та накладна на відправлення №925 від 21.01.2019.

Однак, незважаючи на те, що претензія № 1 від 30.11.2018, яка була надіслана відповідачу у м. Київ, отримана останнім 28.01.2019, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення, акти наданих послуг станом на момент розгляду спору так і залишені з боку ТОВ "СФС Трейд" без підписання та без жодних зауважень.

Поряд з наведеним, суд також приймає до уваги, що відзив на позовну заяву був направлений відповідачем до суду та на адресу позивача саме з м. Слов'янськ, про що свідчить опис вкладення №603, фіскальний чек від 07.02.2019, накладна від 07.02.2019 та поштовий конверт №581.

Таким чином, вищенаведене спростовує твердження відповідача щодо не направлення на адресу місцезнаходження останнього, яка зазначена у договорів або на адресу, повідомлену відповідачем, актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) за вересень, жовтень 2018 року на загальну суму 32 787,10 грн та рахунків на їх оплату.

Згідно із статтею 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи, що відповідач не надав суду жодних доказів належного виконання свого зобов'язання щодо оплати наданих послуг та не спростував заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку, що відповідачем було порушено умови договору та положення ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, у зв'язку з чим існують підстави для задоволенню позовних вимог щодо стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 32 787,10 грн.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення з відповідача пеню у розмірі 2 712,11 грн., нараховану за загальний період прострочення з 06.10.2018 по 11.01.2019, 3 % річних у розмірі 226,01 грн та інфляційні втрати у розмірі 870,95 грн.

Судом встановлено, що відповідач у встановлений договором строк свого грошового зобов'язання з оплати одержаних послуг не виконав, допустивши прострочення виконання зобов'язання, тому дії відповідача є порушенням договірних зобов'язань (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом відповідальності.

Пунктом 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

У відповідності до норм частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання зобов'язання (ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України).

Пунктом 6.4. договору встановлено, що у випадку несплати або неповної оплати замовником наданих послуг виконавця, виконавець нараховує, а замовник зомовник зобов'язується сплатити пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу протягом всього строку прострочення, а також інфляційну складову, розраховану згідно офіційних індексів інфляцій, та три проценти річних від простроченої суми протягом всього строку прострочення на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних в порядку ст. 625 Цивільного кодексу України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Перевіривши заявлену до стягнення з відповідача суму пені, 3 % річних та інфляційних втрат, суд дійшов висновку, що розрахунок останніх є обґрунтованим, арифметично вірним та таким, що не суперечить нормам чинного законодавства, у зв'язку з чим вимоги в цій частині підлягаю задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності (ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

З огляду на вищезазначене, приймаючи до уваги встановлені судом обставини, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог Фізичної особи-підприємця Хмиз Віталія Анатолійовича в повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 129, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "СФС Трейд" (04070, м. Київ, вул. Боричів Тік, буд. 35-В, ідентифікаційний код 39548253) на користь Фізичної особи-підприємця Хмиз Віталія Анатолійовича (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) основний борг у розмірі 32 787 (тридцять дві тисячі сімсот вісімдесят сім) грн 10 коп., інфляційні втрати у розмірі 870 (вісімсот сімдесят) грн 95 коп., 3 % річних у розмірі 226 (двісті двадцять шість) грн 01 коп., пеню у розмірі 2 712 (дві тисячі сімсот дванадцять) грн 11 коп. та судовий збір у розмірі 1 921 (одна тисяча дев'ятсот двадцять одна) грн 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 05.04.2019

Суддя Л. Г. Пукшин