ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03.2019м. ДніпроСправа № 904/5381/18

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Бєлік В.Г. за участю секретаря судового засідання Ковтун А.В.

за позовом Приватного акціонерного товариства "Науково-виробничого об'єднання "СОЗИДАТЕЛЬ", м. Дніпро

до Товариство з обмеженою відповідальністю "Інженерно-виробниче підприємство "ІНТЕРТЕХ", м. Дніпро

про стягнення заборгованості у розмірі 22 452,95 грн. за договором № 323 від 01.12.2010 року про надання послуг з утримання житлового будинку, споруд та прибудинкової території (нежитловий фонд).

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 1271-2018 від 21.11.2018 року, представник;

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність № б/н від 14.12.2018 року, адвокат.

СУТЬ СПОРУ:

Приватне акціонерне товариство "Науково-виробниче об'єднання "СОЗИДАТЕЛЬ" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інженерно-виробниче підприємство "ІНТЕРТЕХ" заборгованість у розмірі 22 452,95 грн. за договором № 323 від 01.12.2010 року про надання послуг з утримання житлового будинку, споруд та прибудинкової території (нежитловий фонд).

Згідно приписів частини 1 статті 247 Господарського процесуального кодексу України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до частин 3 - 4 статті 12 Господарського процесуального кодексу України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

За змістом приписів частин 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Згідно положень ч.1 ст. 250 Господарського процесуального кодексу України питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Виходячи із вказаних вище положень Господарського процесуального кодексу України та беручи до уваги розмір позову (22 452,95 грн.), який не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто поданий позов відноситься до малозначних справ, а також незначну складність характеру спірних правовідносин та обсяг необхідних доказів, що не потребує проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, суд дійшов висновку про розгляд поданої позовної заяви у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 03.12.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення (виклику) учасників справи.

29.12.2018 року від представника відповідача до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшов відзив на позовну заяву вих. б/н від 28.12.2018 року.

11.01.2019 року від представника позивача до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшла відповідь на відзив на позовну заяву вих. б/н від 10.01.2019 року.

14.01.2019 року від представника позивача до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшло клопотання вих. б/н від 14.01.2019 року про долучення до матеріалів справи документів.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 16.01.2019 року призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 04.02.2019 року о 11:00 год.

18.01.2019 року від представника відповідача до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшли письмові заперечення вих. б/н від 17.01.2019 року.

18.01.2019 року від представника відповідача електронною поштою до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшли письмові заперечення вих. б/н від 17.01.2019 року.

01.02.2019 року від представника позивача до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшли письмові пояснення вих. б/н від 30.01.2019 року.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне перейти від спрощеного позовного провадження до розгляду справи № 904/5381/18 за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання, у зв'язку зі складністю цього спору, необхідністю визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та встановлення відповідних доказів.

Відповідно до ч. 6 ст. 250 ГПК України, якщо суд вирішив розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, але в подальшому за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи постановив ухвалу про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, розгляд справи починається зі стадії відкриття провадження у справі. У такому випадку повернення до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження не допускається.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 04.02.2019 року здійснено перехід від спрощеного позовного провадження до розгляду справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 26.02.2019 року о 11:00 год.

У підготовчому судовому засіданні 26.22.2019 року сторонами обговорені питання, які виникли з приводу спору по даній справі, та зазначено, що ними були надані всі можливі та допустимі докази по справі.

Судом були визначені всі необхідні обставини у справі та зібрані відповідні докази, що є підставою для закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Ухвалою суду від 26.02.2019 закрито підготовче провадження. Призначено справу до судового розгляду по суті на 26.03.2019 року о 11:20 год.

Завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат (ст. 194 Господарського процесуального кодексу України).

Справа розглядається за наявними в ній матеріалами, визнаними судом достатніми, в порядку, вищевизначеному чинними правовими нормами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Між Приватним акціонерним товариством "Науково-виробниче об'єднання "СОЗИДАТЕЛЬ" (далі - позивач, Созидатель, виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Інженерно-виробниче підприємство "ІНТЕРТЕХ" (далі - відповідач, споживач) укладений договір про надання послуг з утримання житлового будинку, споруд та прибудинкової території (нежитловий фонд) № 323 від 01.12.2010.

Згідно п. 1.1. договору Виконавець зобов'язується надати послуги з утримання житлового будинку і прибудинкової території та забезпечити надання інших комунальних послуг через приєднані зовнішньобудинкові мережі, що утримуються Виконавцем, згідно переліку, наведеного у Додатку № 1 до Договору (надалі - комунальні послуги), а Споживач зобов'язується своєчасно оплачувати комунальні послуги, в строки та на умовах, передбачених Договором.

Відповідно до ч.1 ст. ст. 901 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Виконавець зобов'язаний утримувати будинкові мережі в належному технічному стані, здійснювати їх технічне обслуговування та ремонт, вживати своєчасних заходів до ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень у наданні послуг у строки, встановлені законодавством (п. 4.2.4. договору).

Позивачем виконувались взяті на себе зобов'язання за договором.

Згідно п. 2.4. договору оплата здійснюється в безготівковій формі, в гривні, шляхом перерахування грошових коштів на поточний банківський рахунок виконавця. За домовленістю Сторін оплата може бути здійснена в іншій формі.

Відповідач в порушення умов договору не здійснює оплату за надані послуги з обслуговування електромереж.

Згідно ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобовязаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч.1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Аналогічні приписи містить стаття 526 Цивільного кодексу України.

З урахуванням частини 2 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

У зв'язку з чим позивач звернувся до суду із вимогою про стягнення заборгованості у розмірі 19 204,31 грн.

Статтею 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач просить на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України стягнути з відповідача 3% річних за період прострочення з 01.01.2016 по 20.11.2018 у розмірі 702,73 грн. та інфляційні збитки за період прострочення з січня 2016 по листопад 2018 у розмірі 2 545,91 грн.

Дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення повноважних представників сторін, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем не надано належних та допустимих доказів надання Відповідачу послуг з обслуговування електричних мереж у будинку, та власне будинку, за якою адресою позивач надавав відповідачу послуги з обслуговування електричних мереж.

Договір № 323 від 01.12.2010 не передбачає окремої послуги, "обслуговування електричних мереж", не встановлює порядку її надання та її вартості.

Нарахування позивача суми обслуговування електричних мереж в розмірі 8% від суми рахунку за спожиту електроенергію є безпідставним, оскільки до матеріалів справи не надано доказів узгодження сторонами такого розміру оплати. Обґрунтувань такого розрахунку виходячи з технічних нормативів або обґрунтувань діючими нормативними актами такий розрахунок також не містить.

Позивач не надав доказів наявності у його власності або на балансі електричних мереж, якими користується відповідача, або доказів доручення позивачу власником електромереж їх утримувати.

Так, позивач в позовній заяві вказує на те, що надання послуг з обслуговування електричних мереж підтверджується актами наданих послуг, які складаються Виконавцем і надаються Споживачу не пізніше 10 числа наступного місяця.

Проте, в матеріалах справи відсутні підписані Сторонами акти про виконання робіт/надання послуг з обслуговування електричних мереж, а також позивачем не надано доказів надання таких актів Відповідачу у зазначені строки.

Відтак, позивачем не доведено факту здійснення ним діяльності з обслуговування електричних мереж, якими користується відповідач, тобто не доведено факту надання відповідної послуги Відповідачу та не доведено вартість відповідної послуги, яку Позивач вимагає стягнути з Відповідача.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 14 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" відсутність затверджених тарифів на послугу з обслуговування електричних мереж вказує на те, що вартість таких послуг визначається виключно угодою сторін.

Так, у разі, коли тарифи на такі послуги не затверджені в установленому порядку, то за відсутності визначення їх у договорі - відсутня ціна, а тому обов'язок оплачувати не виникає, адже не існує сума оплати.

Відповідно до ст. 26 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" істотними умовами договору про надання житлово-комунальних послуг є вичерпний перелік житлово-комунальних послуг, тарифи та їх складові на кожну з цих послуг, загальна вартість послуг.

Згідно з ч. 3 ст. 180 Господарського кодексу України при укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Тобто обов'язок оплатити надану послугу виникає лише якщо договором про надання послуг передбачено плату за них. З цього слідує, що коли договором не передбачено плату за певну послугу, то навіть в разі її надання - вона не підлягає оплаті отримувачем.

Щодо стягнення з відповідача інфляційних втрат та 3% річних суд зазначає наступне.

Враховуючи, що відсутні докази прострочення виконання грошового зобов'язання відповідача перед позивачем, відсутні підстави для стягнення суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми.

Згідно ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

На підставі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи викладене, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

Враховуючи викладене та керуючись нормами статей Цивільного кодексу України, керуючись ст.ст. 13, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 130, 178, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства "Науково-виробничого об'єднання "СОЗИДАТЕЛЬ" до Товариство з обмеженою відповідальністю "Інженерно-виробниче підприємство "ІНТЕРТЕХ" про стягнення заборгованості у розмірі 22 452,95 грн. за договором № 323 від 01.12.2010 року про надання послуг з утримання житлового будинку, споруд та прибудинкової території (нежитловий фонд) - відмовити у повному обсязі.

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення набирає законної сили у відповідності до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 08.04.2019

Суддя ОСОБА_3