ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" квітня 2019 р. Справа№ 910/608/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко А.І.

суддів: Михальської Ю.Б.

Скрипки І.М.

секретар судового засідання: Ярмак О.В.

за участю представників сторін: згідно протоколу судового засідання від 03.04.2019

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮБІ ФОРМ"

на ухвалу Господарського суду міста Києва

від 22.01.2019

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дарниця" про забезпечення позову

у справі №910/608/19 (суддя Чебикіна С.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дарниця"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Юбі Форм", Бондарук Юлії Олександрівни - державного реєстратора Київської філії комунального підприємства Березанської сільської ради Біляївського району Одеської області "Центр реєстрації"

треті особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Буд-ВВВ"

2. Товариство з обмеженою відповідальністю "Сільпо-Фуд"

про витребування майна з чужого незаконного володіння

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

В січні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дарниця" звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом про витребування з незаконного володіння ТОВ "Юбі Форм" об'єкт нерухомого майна: нежитлове приміщення, нежитлові приміщення підвального та першого поверху (в літ. А), загальною площею 2 862,4 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Київ, Харківське шосе, буд. 144-Б (реєстраційний номер об'єкта нерухомості 0) на користь позивача та про визнання незаконним та скасування рішення №42014618 від 11.07.2018 Бондарук Юлії Олександрівни - державного реєстратора Київської філії комунального підприємства Березанської сільської ради Біляївського району Одеської області "Центр реєстрації" про державну реєстрацію речових прав (права власності) ТОВ "Юбі Форм" на об'єкт нерухомого майна №0, на підставі якого було внесено запис про право власності №26999688, на підставі ст.ст. 203, 215, 227, 316, 387, 388, 1077, 1079 ЦК України ст.ст. 24, 35, 37 ЗУ "Про іпотеку", ст.ст. 3, 24 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Короткий зміст заяви про забезпечення позову

Разом з позовною заявою Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дарниця" було надано заяву про забезпечення позову, в якій просить суд забезпечити позов шляхом: - накладення арешту на об'єкт спірного нерухомого майна; - заборони державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не обмежуючись, державну реєстрацію права власності та інших речових прав на нерухоме майно, державну реєстрацію обтяжень на нерухоме майно, а також вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про державну реєстрацію права власності та інших речових прав та їх обтяжень, записи про скасування державної реєстрації права власності та інших речових прав та їх обтяжень, змін до таких записів щодо об'єкту спірного нерухомого майна; - передачі на зберігання третій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору, а саме Товариству з обмеженою відповідальністю "Відповідальний зберігач" об'єкт спірного нерухомого майна; - заборони ТОВ "Юбі Форм", а також третім особам використовувати та експлуатувати, у тому числі на підставі укладених договорів оренди, а також на підставі тих, що можуть бути укладенні у майбутньому та заборони ТОВ "Юбі Форм", а також третім особам та/або їх представникам, уповноваженим особам входити до приміщень об'єкту спірного нерухомого майна, виносити чи переміщувати обладнання та/або інше майно з приміщень об'єкту спірного нерухомого майна або будь-яким іншим способом використовувати об'єкт спірного нерухомого майна.

Заяву про забезпечення позову обґрунтовано тим, що, на думку заявника, невжиття таких заходів до забезпечення позову може утруднити виконання рішення суду в разі задоволення позову, оскільки єдиним законним власником об'єкту спірного нерухомого майна є позивач (заявник), який внаслідок незаконних дій третіх осіб був позбавлений права власності на об'єкт спірного нерухоме майна та такі заходи слугуватимуть запобіганню можливим порушенням прав не тільки позивача, а інших добросовісних набувачів, які у випадку його перепродажу (відчуження) придбають спірне нерухоме майно у особи яка не мала права його відчужувати, та слугуватимуть запобіганню завдання реальної шкоди спірному майну (неповоротних збитків), що може призвести до знищення та/або зниження його вартості.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та його мотиви

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.01.2019 у справі №910/608/18 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дарниця" про забезпечення позову задоволено частково:

- накладено арешт на об'єкт нерухомого майна: нежитлове приміщення, нежитлові приміщення підвального та першого поверху (в літ. А), загальною площею 2 862,4 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Київ, Харківське шосе, буд. 144-Б (реєстраційний номер об'єкта нерухомості 0);

- заборонено державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав (в т.ч. Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській міській, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб'єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень") вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не обмежуючись, державну реєстрацію права власності та інших речових прав на нерухоме майно, державну реєстрацію обтяжень на нерухоме майно, а також вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (в т.ч. до Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек) записи про державну реєстрацію права власності та інших речових прав та їх обтяжень, записи про скасування державної реєстрації права власності та інших речових прав та їх обтяжень, змін до таких записів щодо об'єкту нерухомого майна, а саме: нежитлове приміщення, нежитлові приміщення підвального та першого поверху (в літ. А), загальною площею 2 862,4 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Київ, Харківське шосе, буд. 144-Б (реєстраційний номер об'єкта нерухомості 0).

- передано на зберігання третій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору, а саме Товариству з обмеженою відповідальністю "Відповідальний зберігач" (03035, м. Київ, вул. Солом'янська, 1, код 42575554) об'єкт нерухомого майна, а саме: нежитлове приміщення, нежитлові приміщення підвального та першого поверху (в літ. А), загальною площею 2 862,4 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Київ, Харківське шосе, буд. 144-Б (реєстраційний номер об'єкта нерухомості 0).

В іншій частині заяви про забезпечення позову відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги, письмових пояснень та узагальнення їх доводів

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю "ЮБІ ФОРМ" звернулося до суду з апеляційною скаргою, просить оскаржувану ухвалу скасувати, прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні клопотання про забезпечення позову, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що судом першої інстанції невірно визначено обставини справи, що мали б бути встановлені судом при розгляду справи, не досліджено і не надано жодної оцінки наявним у матеріалах справи доказам, невірно застосовано та порушено норми матеріального та процесуального права.

Апелянт стверджує, що станом на дату прийняття оскаржуваної ухвали Господарського суду міста Києва, заявлені ТОВ «ТД «Дарниця» заходи забезпечення позову в тому числі вже реалізуються через ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 27.09.2018 у справі №757/47178/18-к, якою в межах кримінального провадження накладено арешт на спірне нежитлове приміщення та заборонено вчиняти дії реєстраційні дії державним реєстраторам щодо майна, що є предметом спору у справі №910/608/19. Відтак, необхідності у застосуванні аналогічних заходів немає.

Крім того, за твердженнями відповідача-1, спірне нежитлове приміщення перебувають у користуванні третьої особи - ТОВ «Сільпо-Фуд» на підставі договору оренди, укладеного ще у 2013 році. У зв'язку з чим забезпечення позову у вигляді передачі приміщень на відповідальне зберігання третій особі порушує права та інтереси не тільки власника майна, а і орендаря на здійснення останнім господарської діяльності за укладеним правочином.

За позицією відповідача-1, матеріали позову та заяви про забезпечення позову не містять доказів вчинення ТОВ «ЮБІ ФОРМ» активних дій, спрямованих на пошкодження або втрату нежитлових приміщень. Заявником, на думку апелянта, не було доведено належними доказами те, що невжиття, визначених ним заходів забезпечення позову, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся. Отже, саме лише посилання позивача в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу та заперечень проти пояснень відповідача

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «ТД «Дарниця» заперечує проти мотивів та вимог апеляційної скарги, просить залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін.

За твердженнями позивача, надані копії експертного висновку за результатами проведеної фіксації і дослідження змісту веб-сторінки у мережі Інтернет вих.. №311/2018-ЕВ-ЦК від 22.12.2018 та експертного висновку за результатами проведеної фіксації і дослідження змісту веб-сторінки у мережі Інтернет вих.. №312/2018-ЕВ-ЦК від 22.12.2018; скрін-шоти веб-сторінки COMMENTS.UA про рейдерське захоплення нерухомого майна є належними доказами, оскільки господарський суд першої інстанції всебічно оцінив наявність та доведеність підстав для вжиття заходів до забезпечення позову в їх сукупності, адекватність заходів, що обирається та відповідність заходів позовним вимогам.

Крім того, ТОВ «ТД «Дарниця» зазначає, що нормами Господарського процесуального кодексу України не передбачено прямої заборони накладати арешт на нерухоме майно, що є предметом спору, у якості забезпечення позову, якщо в межах кримінального провадження в ході досудового розслідування ухвалою суду накладено арешт та заборонено вчиняти реєстраційні дії.

Позивач зазначає, що невжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на нерухоме майно, що є предметом спору у даній справі, призведе до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Відзивів на апеляційну скаргу від інших учасників справи не надходило, що, в свою чергу, не перешкоджає перегляду ухвали суду першої інстанції, відповідно до частини 3 статті 263 Господарського процесуального кодексу України.

Явка представників у судове засідання

В судові засідання представники відповідача-2 та третіх осіб не з'являлись, про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень, що містяться в матеріалах справи.

Відповідачу-2 поштова кореспонденція направлялась за адресою, що містяться в матеріалах оскарження, відомості щодо місцезнаходження відповідача-2 за іншою адресою відсутні.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 120 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини першої статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи ( його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (частина третя статті 202 Господарського процесуального кодексу України).

Застосовуючи згідно статті 3 Господарського процесуального кодексу України, статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справи частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, колегія суддів зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов'язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії»(«Alimentaria Sanders S.A. v. Spain») від 07.07.1989).

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України»).

Дослідивши матеріали справи, вислухавши думку представників позивача та відповідача-1, колегія суддів приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутності представників відповідача-2 та третіх осіб, оскільки вони не скористалися своїми правами, передбаченими статтею 42 Господарського процесуального кодексу України.

Обставини справи встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дарниця" подано заяву про забезпечення позову, в якій позивач просить суд забезпечити позов шляхом:

- накладення арешту на об'єкт спірного нерухомого майна;

- заборони державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не обмежуючись, державну реєстрацію права власності та інших речових прав на нерухоме майно, державну реєстрацію обтяжень на нерухоме майно, а також вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про державну реєстрацію права власності та інших речових прав та їх обтяжень, записи про скасування державної реєстрації права власності та інших речових прав та їх обтяжень, змін до таких записів щодо об'єкту спірного нерухомого майна;

- передачі на зберігання третій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору, а саме Товариству з обмеженою відповідальністю "Відповідальний зберігач" об'єкт спірного нерухомого майна; - заборони ТОВ "Юбі Форм", а також третім особам використовувати та експлуатувати, у тому числі на підставі укладених договорів оренди, а також на підставі тих, що можуть бути укладенні у майбутньому та заборони ТОВ "Юбі Форм", а також третім особам та/або їх представникам, уповноваженим особам входити до приміщень об'єкту спірного нерухомого майна, виносити чи переміщувати обладнання та/або інше майно з приміщень об'єкту спірного нерухомого майна або будь-яким іншим способом використовувати об'єкт спірного нерухомого майна.

Заяву про забезпечення позову обґрунтовано тим, що, на думку заявника, невжиття таких заходів до забезпечення позову може утруднити виконання рішення суду в разі задоволення позову, оскільки єдиним законним власником об'єкту спірного нерухомого майна є позивач (заявник), який внаслідок незаконних дій третіх осіб був позбавлений права власності на об'єкт спірного нерухоме майна та такі заходи слугуватимуть запобіганню можливим порушенням прав не тільки позивача, а інших добросовісних набувачів, які у випадку його перепродажу (відчуження) придбають спірне нерухоме майно у особи яка не мала права його відчужувати та слугуватимуть запобіганню завдання реальної шкоди спірному майну (неповоротних збитків), що може призвести до знищення та/або зниження його вартості.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Згідно зі статтею 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити, передбачених статтею 137 цього Кодексу , заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 137 ГПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Зі змісту вказаної норми вбачається, що під час розгляду заяви про застосування такого заходу забезпечення позову, як накладення арешту на майно або грошові кошти, суд має виходити з того, що цей захід забезпечення обмежує право особи користуватись та розпоряджатись грошовими коштами або майном, а тому може застосуватись у справі, у якій заявлено майнову вимогу, а спір вирішується про визнання права (інше речове право) на майно, витребування (передачу) майна, грошових коштів або про стягнення грошових коштів.

При цьому піддані арешту грошові кошти обмежуються розміром позову та можливими судовими витратами, а арешт майна має стосуватись майна, що належить до предмета спору.

Відповідно до пунктів 2, 7 частини 1 статті 137 ГПК України позов забезпечується:- забороною відповідачу вчиняти певні дії; - передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору.

Частиною 3 цієї статті ГПК України передбачено, що суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу забезпечення позову. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Суд зазначає, що обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу до забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та як наслідок ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Крім того, навіть маючи докази, які свідчать про вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання майбутнього рішення суду, позивачеві необхідно переконати суд в тому, що його доводи щодо вжиття заходів забезпечення позову та обраний ним спосіб такого забезпечення є розумними, обґрунтованими, адекватними та співмірними.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Поряд з викладеним, вирішуючи питання про забезпечення позову та виходячи з приписів статей 13, 15, 74 ГПК України (змагальність сторін та пропорційність у господарському судочинстві, обов'язок доказування і подання доказів), господарський суд також має здійснити оцінку обґрунтованості доводів протилежної сторони (відповідача) щодо відсутності підстав та необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, зокрема у вигляді арешту грошових коштів або майна відповідача з урахуванням зокрема того, чи порушує вжиття відповідних заходів забезпечення позову (у вигляді арешту тощо) права цього учасника (відповідача), а відповідно чи порушується при цьому баланс інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу та яким чином; чи спроможний відповідач фактично (реально) виконати судове рішення в разі задоволення позову у разі, якщо захід забезпечення позову не буде вжито судом (правова позиція, викладена в пункті 15 постанови Верховного суду від 15.01.2019 у справі № 915/870/18).

Отже, питання задоволення заяви сторони у справі про застосування заходів до забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку, виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити припущення про утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у випадку невжиття заходів забезпечення позову.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб'єкта господарювання.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо задоволення заяви позивача та забезпечення позову, з огляду на таке.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову, ТОВ «ТД «Дарниця» посилається на те, що відносно нерухомого майна вчиняються протиправні дії, які можуть ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду та/або ефективний захист порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, а саме:

1. Майно виставлене відповідачем на продаж та планується відчужуватися на користь третіх осіб. Вказане, зокрема, підтверджується наявними в мережі Інтернет оголошеннями на сайтах продажу нерухомого майна.

Так, за твердження позивача, на торгівельному майданчику DОМ.RІА.СОМ міститься оголошення про продаж ТОВ «ЮБІ ФОРМ» будівлі торгівельного центру, що знаходиться за адресою: м. Київ, шосе Харківське, будинок № 144 літера Б (https://dom.ria.com/ru/realty-prodaja-torgovye-ploschadi-kiev-darnitskiy-15146626.html) (скрін- шот веб-сторінки додано до заяви). Аналогічне оголошення міститься також на торгівельному майданчику AVISO (https://www.aviso.ua/kiev/view.php?adid=15259778) (скрін-шот веб-сторінки додано до заяви).

Позивач зазначає, що згадані оголошення стосується саме нерухомого майна, яке є предметом розгляду даної справи, оскільки зазначений у оголошеннях реєстраційний номер нерухомого майна, яке виставлене на продаж, повністю ідентичний номеру нерухомого майна, про яке йдеться в позові, а продавцем у оголошенні зазначається саме відповідач.

Позивач також звертає увагу на те, що зміст вказаних вище оголошень про продаж відповідачем будівлі торгівельного центру, що знаходиться за адресою: м. Київ, шосе Харківське, будинок № 144 літера Б було зафіксовано і досліджено директором Центру компетенції УЦПНА ОСОБА_3, про що було видано відповідні експертні висновки.

2. Нерухоме майно, що є предметом спору, підлягало рейдерським захопленням з боку невідомих осіб, які застосовуючи примус, намагаються прорватися до приміщень нерухомого майна та встановити примусовий контроль над ним. При цьому, у ході здійснення таких рейдерських захоплень, було зруйновано вітрини магазинів та вчинялися інші дії, що направлені на пошкодження нерухомого майна.

В підтвердження даних доводів позивач посилається на інформацію, що міститься в мережі Інтернет, скрін-шоти веб-сторінок додано до заяви.

За таких обставин, як стверджує позивач, зазначені вище дії відповідача, а також третіх осіб свідчать про реальну можливість відчуження нерухомого майна на користь третіх осіб, що обмежить права позивача на ефективний судовий захист та відновлення порушених прав. Більше того, протиправні дії третіх осіб завдали неповоротних збитків нерухомому майну. Повторного вчинення подібних протиправних дій третіх осіб може призвести до повного знищення майна та/або зниження вартості.

Суд першої інстанції, задовольняючи в частині заяву про вжиття заходів забезпечення позову, дійшов висновку, що оскільки об'єкт спірного нерухомого майна на даний час зареєстрований за відповідачем-1 та знаходиться в його реальному володінні, об'єкт спірного нерухомого майна виставлений відповідачем-1 на продаж, що підтверджується оголошеннями розміщеними відповідачем-1 в мережі інтернет, спірні приміщення постійно підлягають рейдерським захопленням з боку невідомих осіб, які застосовуючи примус прориваються до цих приміщень руйнуючи вітрини магазинів та пошкоджуючи майно, ця інформація є загальнодоступною та розміщена в інтернет мережі (скріншоти додані заявником до заяви про забезпечення позову), тобто існує ймовірність погіршення стану спірного майна чи зниження його вартості, при цьому, відповідач, якщо він є законним власником спірного майна, також повинен бути зацікавлений в збереженні цього майна в належному стані до вирішення справи по суті.

За таких обставин, враховуючи заявлені позивачем предмет та підстави позову, беручи до уваги обраний позивачем спосіб забезпечення позову та обставини справи, враховуючи можливість відчуження (перепродажу) відповідачем-1 об'єкту спірного нерухомого майна, можливості вчинення протиправних дій відносно об'єкту спірного нерухомого майна, що може призвести до заниження його вартості, місцевий господарський суд дійшов висновку забезпечити позов у даній справі шляхом накладення арешту на об'єкт спірного нерухомого майна, заборони державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не обмежуючись, державну реєстрацію права власності та інших речових прав на нерухоме майно, державну реєстрацію обтяжень на нерухоме майно, а також вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про державну реєстрацію права власності та інших речових прав та їх обтяжень, записи про скасування державної реєстрації права власності та інших речових прав та їх обтяжень, змін до таких записів щодо об'єкту спірного нерухомого майна та таке майно необхідно передати на відповідальне зберігання іншій особі, яка не була б зацікавлена в предметі позову з метою його збереження в належному стані до вирішення справи по суті.

Однак, судова колегія вважає вищевказані доводи позивача такими, що не доведені належними доказами, а висновки суду першої інстанції хибними та такими, що прийняті за недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, та порушенням норм процесуального права.

Так, статтею 74 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному та повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Посилання позивача на наявні в мережі Інтернет оголошення на сайтах продажу нерухомого майна в підтвердження доводів про можливий продаж відповідачем спірного нерухомого майна є безпідставним, оскільки подані позивачем експертні висновки за результатами проведеної фіксації і дослідження змісту веб-сторінки у мережі Інтернет №311/2018-ЕВ-ЦК та №312/2018-ЕВ-ЦК від 22.12.2018 дають підстави вважати, що такі оголошення дійсно були розміщені на сайтах DОМ.RІА.СОМ та AVISO.UA, однак інформації стосовно особи, що розмістила оголошення, вони не містять.

Крім того, зареєструватись на відповідних сайтах може будь-яка особа та під будь-яким іменем, відтак, розміщувати інформацію та фотознімки, могла будь-яка особа, встановити яку на даний час є неможливим. До того ж у даних оголошеннях відсутні офіційні контактні дані відповідача-1 (номер телефону, адреса електронної пошти).

Відтак, колегія суддів дійшла висновку, що у даному випадку, за наявності тих доказів, що подані до заяви про забезпечення позову, достеменно встановити, що саме ТОВ «ЮБІ ФОРМ» розмістило відповідні оголошення на сайтах є неможливим.

Посилання ТОВ «ТД «Дарниця» на скрін-шоти веб-сторінки COMMENTS.UA про рейдерське захоплення нерухомого майна взагалі не може прийматись як доказ вчинення відповідачем-1 дій щодо відчуження майна, оскільки у даних публікаціях вказано про намагання рейдерського захоплення приміщення торгового центру з боку невідомих осіб. Отже осіб, особи яких неможливо встановити, як і встановити їх можливу причетність до відповідача-1.

До того ж діям третіх осіб, до яких не пред'явлено позовних вимог та які не є учасниками даного спору, не може бути надана відповідна правова оцінка та вони не можуть бути підставою для вчинення заходів забезпечення позову стосовно спірного майна у даній справі.

Відтак, проаналізувавши доводи позивача та докази, подані на їх підтвердження, колегія суддів вважає їх такими, що не є належними, достатніми та допустимими. Інших доводів та доказів позивачем не подано.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла до висновку, що доводи позивача зводяться виключно до припущень, не підтверджених відповідними доказами.

Крім того, як підтверджується матеріалами справи та не заперечується жодним із учасників, ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 27.09.2018 у справі №757/47178/18-к, постановленою в межах кримінального провадження, вже накладено арешт на спірне нежитлове приміщення та заборонено вчиняти дії реєстраційні дії державним реєстраторам щодо майна, що є предметом спору у справі №910/608/19.

Відтак, забезпечення позову у справі №910/608/19 може призвести до перешкоджання виконання ухвали у справі №757/47178/18-к.

Крім того, позивач просив заборонити ТОВ "Юбі Форм", а також третім особам використовувати та експлуатувати, у тому числі на підставі укладених договорів оренди, а також на підставі тих, що можуть бути укладенні у майбутньому та заборони ТОВ "Юбі Форм", а також третім особам та/або їх представникам, уповноваженим особам входити до приміщень об'єкту спірного нерухомого майна, виносити чи переміщувати обладнання та/або інше майно з приміщень об'єкту спірного нерухомого майна або будь-яким іншим способом використовувати об'єкт спірного нерухомого майна. В обґрунтування даної вимоги позивач посилається на акт обстеження технічного стану приміщень (за адресою: м. Київ, Харківське шосе, будинок 144Б, реєстраційний номер об'єкта - )від 21.12.2018 №б/н.

Даний акт, на думку позивача, підтверджує те, що технічний стан приміщень непридатний до нормальної експлуатації, існує ризик знищення майна, причина непридатності: несправність пожежної сигналізації, перепланування приміщення, що не узгоджені в передбаченому законом порядку з власником та органами державної архітектурно-будівельної інспекції.

Водночас, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що заявником не доведено, що невжиття заходів до забезпечення позову шляхом заборони ТОВ "Юбі Форм", а також третім особам використовувати та експлуатувати, у тому числі на підставі укладених договорів оренди, а також на підставі тих, що можуть бути укладенні у майбутньому та заборони ТОВ "Юбі Форм", а також третім особам та/або їх представникам, уповноваженим особам входити до приміщень об'єкту спірного нерухомого майна, виносити чи переміщувати обладнання та/або інше майно з приміщень об'єкту спірного нерухомого майна або будь-яким іншим способом використовувати об'єкт спірного нерухомого майна, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, у зв'язку з чим місцевим господарським судом правильно відмовлено в цій частині заяви.

З огляду на викладене, у задоволенні заяви ТВО «ТД «Дарниця» про забезпечення позову у даній справі слід відмовити у повному обсязі.

За таких обставин, колегія суддів дійшла до висновку, що оскаржувана ухвала в частині задоволення заяви про забезпечення позову прийнята за недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції, визнав встановленими, та з невірним застосуванням норм процесуального права, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала суду - зміні, шляхом відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову повністю.

Керуючись статтями 269, 270, 271, 275, 277, 281-284, Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮБІ ФОРМ" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.01.2019 у справі №910/608/19 задовольнити.

Ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.01.2019 у справі №910/608/19 змінити.

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дарниця" про забезпечення позову відмовити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дарниця" (49000, Дніпропетровська область, м. Дніпро, набережна Перемоги, 108, оф. 96, код 16285594) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮБІ ФОРМ" (02091, м. Київ, вул. Харківське шосе, 144-Б, код 41474851) 1921 (одна тисяча дев'ятсот двадцять одна) грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Видати накази.

Видачу наказів доручити Господарському суду міста Києва.

Матеріали оскарження №910/608/19 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до ст.ст. 286-291 ГПК України.

Повний текст складено: 15.04.2019.

Головуючий суддя А.І. Тищенко

Судді Ю.Б.Михальська

І.М. Скрипка