ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" березня 2019 р., м. Київ Справа№ 910/8501/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Власова Ю.Л.

суддів: Калатай Н.Ф.

Буравльова С.І.

за участю секретаря судового засідання Вага В.В.

за участю представників:

від позивача: Вінокурова Р.О.,

від відповідача 1: ОСОБА_3,

від відповідача 2: не з'явився,

від відповідача 3: не з'явився,

від третьої особи 1: не з'явився,

від третьої особи 2: не з'явився,

розглянувши апеляційну скаргу Дочірнього підприємства "Вітал-Агро" Підприємства з іноземними інвестиціями за участю українського капіталу - Фірма "Вітал-Тер" ТОВ на рішення Господарського суду міста Києва від 02.10.2018р. та додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 25.10.2018р. у справі №910/8501/18 (суддя Удалова О.Г.)

за позовом Дочірнього підприємства "Вітал-Агро" Підприємства з іноземними інвестиціями за участю українського капіталу - Фірма "Вітал-Тер" ТОВ

до 1. ОСОБА_4,

2. ОСОБА_5,

3. Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Урожай",

третя особа 1 - ОСОБА_6,

третя особа 2 - Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Агрокомплекс "Степанецьке",

про визнання недійсним правочину щодо набуття у власність часток в статутному фонді (капіталі) товариства

1. Зміст позовних вимог та заперечень

1.1. Позивач звернувся до суду з позовом до Відповідачів (з урахуванням частково прийнятої місцевим судом заяви про зміну предмету позову) про визнання недійсним договору купівлі-продажу корпоративних прав на частку (долю) у статутному капіталі Третьої особи 2, що був укладений 20.02.2018 року між Відповідачем 1 та Відповідачем 3, щодо відчуження частки у розмірі 41,5% в статутному капіталі Третьої особи 2; визнання недійсним договору купівлі-продажу корпоративних прав на частку (долю) у статутному капіталі Третьої особи 2, що був укладений 20.02.2018 року між Відповідачем 2 та Відповідачем 3, щодо відчуження частки у розмірі 41,5 % в статутному капіталі Третьої особи 2.

1.2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 05.07.2017 Позивач уклав попередню угоду з засновниками Третьої особи 2 - Відповідачем 1 та Відповідачем 2 про відчуження часток в статутному капіталі вказаного товариства. На виконання умов даного договору Позивач перерахував завдаток, натомість Відповідачі 1 та 2 у строк до 15.12.2017 основний договір не підписали, грошові кошти не повернули.

За твердженням Позивача, 22.02.2018 було проведено державну реєстрацію змін до установчих документів щодо зміни складу або інформації про засновників відносно Третьої особи 2. Станом на 05.03.2018 засновником вказаного товариства є Відповідач 3.

Позивач вважає, що Відповідачі 1 та 2 всупереч умовам попередньої угоди від 05.07.2017, відчужили корпоративні права у Треті особі 2, при цьому всупереч ст.230 Цивільного кодексу України замовчали обставини, які перешкоджали укладанню спірних договорів, у зв'язку з чим просить визнати їх недійсними.

1.3. Відповідачі 1 та 2 проти позову заперечили, мотивуючи тим, що до 15.12.2017 Позивач не підписав основний договір купівлі-продажу часток у статутному фонді (капіталі) Третьої особи 2 та не здійснив розрахунок по основному договору купівлі-продажу часток.

Відповідачі 1 та 2 відхиляють посилання Позивача на порушення Дніпровським УП ГУ НП у м. Києві кримінального провадження №0001902, оскільки вказане кримінальне провадження закрито у квітні 2018 року.

Також Відповідачі 1, 2 зазначають, що Позивач не вказує у позовній заяві, щодо яких саме обставин під час укладення спірного договору він був введений в оману.

2. Фактичні обставини, встановлені місцевим та апеляційним судом

2.1. 05.07.2017 між Відповідачем 1, який володіє 41,50% частки у статутному капіталі Третьої особи 2, Відповідачем 2, який володіє 41,50% частки у статутному капіталі Третьої особи 2 та Позивачем було укладено попередню угоду, відповідно до п.1 якої Відповідачі 1 та 2 мають намір відчужити свої частки на користь Позивача за ціною 2600000 доларів США з дотриманням наступних вимог: Позивач до 15 липня 2017 року перераховує на картковий рахунок Відповідачам 1 та 2 (по 50% кожному із фізичних осіб) завдаток в сумі 50000 доларів США, що здійснюється в гривнях еквівалентно цій сумі по курсу НБУ на дату оплати, який при належному виконанні Відповідачами 1 та 2 своїх зобов'язань за протоколом про наміри ця сума зараховується в рахунок оплати Позивачем вартості корпоративних прав.

Відповідно до п.4 попередньої угоди Позивач та Відповідачі 1 та 2 підписують основний договір купівлі-продажу часток у статутному фонді Третьої особи 2 з одночасним розрахуванням та договір купівлі-продажу сільськогосподарського обладнання на умовах, визначених Сторонами у протоколі про наміри, але не пізніше 15 грудня 2017 року.

2.2. Як стверджує Позивач, на виконанням умов попередньої угоди 10.07.2017 він перерахував грошові кошти в сумі 650572,50 грн. на користь Відповідача 1 та 11.07.2017 грошові кошти у розмірі 650104,38 грн. на користь Відповідача 2.

2.3. 20.02.2018 між Відповідачем 1 та Відповідачем 3 був укладений договір купівлі-продажу корпоративних прав на частку (долю) у статутному капіталі Третьої особи 2, відповідно до п.1.1 якого Відповідач 1 продав та уступив, а Відповідач 3 купив та прийняв корпоративні права на частку (долю) у статутному капіталі Третьої особи 2, розмір якої складає 1245000,00 грн., що становить 41,5% статутного капіталу товариства.

Частка (доля) Відповідача 1 у статутному капіталі цього товариства підтверджується установчими документами товариства та на дату підписання цього договору не продана, не подарована, не відчужена іншим способом, сплачена в повному розмірі, в заставу не передана, під забороною, арештом та в спорі не перебуває, права щодо неї у третіх осіб не має.

2.4. 20.02.2018 між Відповідачем 2 та Відповідачем 3 був укладений договір купівлі-продажу корпоративних прав на частку (долю) у статутному капіталі Третьої особи 2, відповідно до п. 1.1 якого Відповідач 2 продав та уступив, а Відповідач 3 купив та прийняв корпоративні права на частку (долю) у статутному капіталі Третьої особи 2, розмір якої складає 1245000,00 грн., що становить 41,5% статутного капіталу товариства.

Частка (доля) Відповідача 2 у статутному капіталі цього товариства підтверджується установчими документами товариства та на дату підписання цього договору не продана, не подарована, не відчужена іншим способом, сплачена в повному розмірі, в заставу не передана, під забороною, арештом та в спорі не перебуває, права щодо неї у третіх осіб не має.

3. Короткий зміст рішень місцевого суду.

3.1. Рішенням Господарського суду міста Києва від 02.10.2018р. у справі №910/8501/18 у задоволенні позову відмовлено.

3.2. Рішення обґрунтоване тим, що Позивач з дня укладення попереднього договору по 15.12.2017 не надіслав Відповідачам 1, 2 письмову пропозицію укласти договір купівлі-продажу часток та проект такого договору, зобов'язання, встановлені попереднім договором від 05.07.2017 року, в силу норм ч.4 ст.182 Господарського кодексу України та ч.3 ст.635 Цивільного кодексу України, є припиненими з 16.12.2017.

Посилання Позивача, що попередня угода від 05.07.2017 свідчить, що Сторони дійшли згоди за всіх істотних умов договору купівлі-продажу часток у статутному фонді Третьої особи 2, що фактично є підставою для визнання договору укладеним, місцевий суд вважав безпідставними, оскільки ч.3 ст.182 Господарського кодексу України встановлено, що у разі якщо сторона, яка уклала попередній договір, одержавши проект договору від іншої сторони, ухиляється від укладення основного договору, друга сторона має право вимагати укладення такого договору в судовому порядку. Однак, матеріали справи не містять доказів звернення Позивача до суду з позовом про спонукання до укладення основного договору або про визнання договору укладеним.

Також, місцевий суд зазначив, що Позивачем не надано жодних доказів щодо введення Відповідача 3 в оману Відповідачами 1 та 2 при укладанні спірних правочинів, як і не доведено наявності обставин, які перешкоджали укладенню спірних правочинів, оскільки попередня угода від 05.07.2017 не є такою обставиною, а будь-яких інших обставин, які б перешкоджали укладенню спірних правочинів, Позивачем не зазначено.

4. Вимоги апеляційної скарги та короткий зміст наведених у ній доводів

4.1. Не погодившись з прийнятим рішенням, Позивач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 02.10.2018р. у справі №910/8501/18 та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовну заяву у повному обсязі.

4.2. Апеляційна скарга мотивована тим, що укладена Сторонами попередня угода свідчить про досягнення Сторонами згоди щодо всіх істотних умов договору купівлі-продажу, що є підставою для визнання договору укладеним.

При укладенні спірних договорів Відповідачі 1 та 2 замовчали обставини укладення ними попередньої угоди, що перешкоджало укладенню спірних договорів, тому спірні договори підлягали визнанню недійсними на підставі ст.203, 215, 230 Цивільного кодексу України.

Також, місцевий суд неправомірно додатковим рішенням стягнув з Позивача витрати на правову допомогу, оскільки Відповідачами було порушено ч.8 ст.129 Господарського процесуального кодексу України.

5. Заперечення на апеляційну скаргу

5.1. Відповідач 1 у поданому відзиві проти задоволення апеляційної скарги заперечив та просив рішення місцевого суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

5.2. Відповідач 1 зазначає, що до 15.12.2017 Позивач не підписав основний договір купівлі-продажу часток у статутному фонді (капіталі) Третьої особи 2 та не здійснив розрахунок по основному договору купівлі-продажу часток.

Відповідачі 1 та 2 вказують, що порушене Дніпровським УП ГУ НП у м. Києві кримінального провадження №0001902 було закрито у квітні 2018 року.

Також Відповідачі 1, 2 зазначають, що Позивач не вказує у позовній заяві, щодо яких саме обставин під час укладення спірного договору він був введений в оману.

6. Надходження апеляційної скарги та її розгляд апеляційним судом

6.1. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.11.2018р. відкрито апеляційне провадження, розгляд скарги призначений на 06.02.2019.

6.3. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.02.2018р. розгляд справи був відкладений на 28.02.2019. У судовому засіданні 28.02.2019р. оголошено перерву до 12.03.2019р.

7. Застосоване законодавство

7.1. Згідно з ст.203 Цивільного кодексу України 1. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. 2. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. 3. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. 4. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. 5. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

7.2. Відповідно до ст.215 Цивільного кодексу України 1. Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

7.3. Згідно з ст.230 Цивільного кодексу України 1. Якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

7.4. Відповідно до ст.635 Цивільного кодексу України 1. Попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Законом може бути встановлено обмеження щодо строку (терміну), в який має бути укладений основний договір на підставі попереднього договору. Істотні умови основного договору, що не встановлені попереднім договором, погоджуються у порядку, встановленому сторонами у попередньому договорі, якщо такий порядок не встановлений актами цивільного законодавства. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі.

2. Сторона, яка необгрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства.

3. Зобов'язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення.

7.5. Згідно з ст.182 Господарського кодексу України 1. За попереднім договором суб'єкт господарювання зобов'язується у певний строк, але не пізніше одного року з моменту укладення попереднього договору, укласти основний господарський договір на умовах, передбачених попереднім договором. 2. Попередній договір повинен містити умови, що дозволяють визначити предмет, а також інші істотні умови основного договору. До укладення попередніх договорів не застосовується загальний порядок укладення господарських договорів.

3. У разі якщо сторона, яка уклала попередній договір, одержавши проект договору від іншої сторони, ухиляється від укладення основного договору, друга сторона має право вимагати укладення такого договору в судовому порядку.

4. Зобов'язання укласти основний договір, передбачене попереднім договором, припиняється, якщо до закінчення строку, в який сторони мають укласти основний договір, одна із сторін не надішле проект такого договору другій стороні.

5. Відносини щодо укладення попередніх договорів регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

8. Позиція апеляційного суду

8.1. Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що апеляційна скарга Позивача не підлягає задоволенню з наступних підстав.

8.2. Як встановлено судом, 05.07.2017 між Відповідачами 1 і 2 та Позивачем було укладено попередню угоду, у якій Відповідачі 1 та 2 висловили намір відчужити свої частки у статутному фонді Третьої особи 2 на користь Позивача, за умови, що не пізніше 15.12.2017 Позивач та Відповідачі 1 та 2 підпишуть основний договір купівлі-продажу цих часток з одночасним розрахуванням.

Проте, Сторони до 15.12.2017 основний договір не підписали. Ані Позивача, ані Відповідачі 1 та 2 один одному пропозицій про укладення основного договору та його проекту не надсилали. Ані Позивач, ані Відповідачі 1 та 2 з вимогами про укладення основного договору в судовому порядку до суду не звертались.

За вказаних обставин, апеляційний суд погоджується з висновками місцевого суд, що зобов'язання Сторін укласти основний договір, передбачений попереднім договором, припинились з 16.12.2017 в силу норм ст.635 Цивільного кодексу України та ст.182 Господарського кодексу України .

8.3. Як встановлено судом 20.02.2018 між Відповідачем 1 та Відповідачем 3 був укладений договір купівлі-продажу корпоративних прав на частку (долю) у статутному капіталі Третьої особи 2, відповідно до п.1.1 якого Відповідач 1 продав та уступив, а Відповідач 3 купив та прийняв корпоративні права на частку (долю) у статутному капіталі Третьої особи 2, розмір якої складає 1245000,00 грн., що становить 41,5% статутного капіталу товариства.

20.02.2018 між Відповідачем 2 та Відповідачем 3 був укладений договір купівлі-продажу корпоративних прав на частку (долю) у статутному капіталі Третьої особи 2, відповідно до п. 1.1 якого Відповідач 2 продав та уступив, а Відповідач 3 купив та прийняв корпоративні права на частку (долю) у статутному капіталі Третьої особи 2, розмір якої складає 1245000,00 грн., що становить 41,5% статутного капіталу товариства.

Позивачем не подано суду доказів, що Відповідачі 1 та 2 навмисно ввели Відповідача 3 в оману щодо обставин, які мають істотне значення при укладенні спірних договорів. Той факт, що у спірних договорах не вказано про попередню угоду с Позивачем не свідчить, що Відповідач 3 діяв у стані омани, а сам Відповідач 3 цього не підтверджує.

8.4. Апеляційний суд відхиляє аргументи Позивача, що попередня угода свідчить про досягнення Сторонами згоди щодо всіх істотних умов договору купівлі-продажу, що є підставою для визнання договору укладеним.

Як вбачається з тексту попередньої угоди, вона є попереднім договором про зобов'язання Сторін до 15.12.2017 укласти основний договір купівлі-продажу часток на умовах, встановлених цією попередньою угодою.

Отже, дана вказана попередня угода за своїм змістом не є договором купівлі-продажу часток, як помилково вважає Позивач.

8.5. Апеляційний суд відхиляє аргументи Позивача, що при укладенні спірних договорів Відповідачі 1 та 2 замовчали обставини укладення ними попередньої угоди, що перешкоджало укладенню спірних договорів, оскільки дані обставини не доведені Позивачем.

8.6. Апеляційний суд відхиляє аргументи Позивача, що місцевий суд неправомірно додатковим рішенням стягнув з Позивача витрати на правову допомогу, оскільки Відповідачами було порушено ч.8 ст.129 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч.8 ст.129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи представник Відповідачів 1та 2 разом з відзивом надавав попередній розрахунок судових витрат, а 08.10.2018 заявив про ухвалення додаткового рішення щодо спірних витрат.

Отже, аргументи Позивача не підтверджуються матеріалами справи, тому відхиляються судом.

9. Висновки апеляційного суду

9.1. На підставі вищевикладеного, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для зміни чи скасування рішення місцевого суду згідно з ст.277 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.232-241, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства "Вітал-Агро" Підприємства з іноземними інвестиціями за участю українського капіталу - Фірма "Вітал-Тер" ТОВ на рішення Господарського суду міста Києва від 02.10.2018р. та додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 25.10.2018р. у справі №910/8501/18 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 02.10.2018р. та додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 25.10.2018р. у справі №910/8501/18 залишити без змін.

3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покладаються на Дочірнє підприємство "Вітал-Агро" Підприємства з іноземними інвестиціями за участю українського капіталу - Фірма "Вітал-Тер" ТОВ.

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до ст.287, 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено 08.04.2019р.

Головуючий суддя Ю.Л. Власов

Судді Н.Ф. Калатай

С.І. Буравльов