ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" квітня 2019 р. Справа №907/25/16

Західний апеляційний господарський суд в складі колегії суддів:

головуючий суддя Желік М.Б.

судді Галушко Н.А.

Oрищин Г.В.

за участі секретаря судового засідання Гуньки О.П.

розглянувши апеляційну скаргу фізичної особи підприємця Понзель Івана Федоровича, вих. б/н від 17.01.2019 (вх. ЗАГС № 01-05/303/19 від 21.01.2019)

на ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 04.10.2018 (суддя Ремецькі О.Ф. повний текст складено та підписано 16.10.2018) винесену за наслідками розгляду заяви ліквідатора арбітражного керуючого Чорнія М.В. до ОСОБА_4 за участі третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Понзель Івана Федоровича про витребування майна з чужого незаконного володіння

у справі № 907/25/16

за заявою ліквідаційної комісії Державного підприємства "Закарпатське обласне управління лісогосподарських агропромислових господарств", м.Ужгород

до боржника Державного підприємства "Закарпатське обласне управління лісогосподарських агропромислових господарств", м.Ужгород ()

про визнання банкрутом

за участю представників сторін:

від ДП "Закарпатське обласне управління лісогосподарських агропромислових господарств" не з'явився;

ліквідатор - не з'явився;

від ФОП Понзель І.Ф.- представник Рошканюк В.М., Понзель І.Ф.

Учасникам процесу роз'яснено їх права та обов'язки, передбачені ст.ст. 35, 42, 46, Господарського процесуального кодексу України. Заяв про відвід складу суду не надходило.

Відповідно до ст.222 Господарського процесуального кодексу України фіксування судового засідання здійснюється технічними засобами.

У судовому засіданні 10.04.2019 проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 04.10.2018 у справі № 907/25/16 заяву ліквідатора боржника арбітражного керуючого Чорнія Маряна Володимировича про витребування майна з чужого незаконного володіння задоволено; витребувано з незаконного володіння ОСОБА_4 на користь Державного підприємства "Закарпатське обласне управління лісогосподарських агропромислових господарств" нежитлові будівлі, загальною площею 710,68 кв. визначено стягувача та боржника.

Не погоджуючись з ухвалою господарського суду фізична особа підприємець Понзель І.Ф. звернувся з апеляційною скаргою до Західного апеляційного господарського суду, в якій просить суд поновити строк на апеляційне оскарження ухвали господарського суду та скасувати оскаржувану ухвалу в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що у боржника відсутній правовстановлюючий документ на нерухоме майно, яке було предметом витребування, що підтверджується рішеннями у справі № 300/722/17, які набрали законної сили. А відтак, вказані обставини в порядку положень ст. 75 ГПК України не підлягають доказуванню та є підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.01.2019 справу № 907/25/16 розподілено колегії суддів Західного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Желіка М.Б., суддів Галушко Н.А., Орищин Г.В.

25.01.2019 ухвалою Західного апеляційного господарського суду у даній справі апеляційну скаргу залишено без руху та надано строк на усунення недоліків апеляційної скарги, а саме подання клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали господарського суду Закарпатської області від 04.10.2018 у даній справі із зазначенням інших обставин та з додаванням відповідних доказів.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 08.02.2019 скаржнику поновлено строк на апеляційне оскарження ухвали господарського суду, відкрито апеляційне провадження та надано сторонам строк на подання відзиву, призначено справу до розгляду на 27.02.2019.

27.02.2019 ліквідатором подано клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв'язку з неможливістю забезпечити свою участь у судовому засіданні та відзив на апеляційну скаргу в якому просить суд в задоволенні вимог апеляційної скарги відмовити, а оскаржувану ухвалу залишити без змін. В обґрунтування своєї позиції зазначає, що посилання боржника на обставини, встановлені рішенням у справі № 300/722/17 не можуть бути взятими до уваги господарським судом при вирішенні даного спору з огляду на те, що саме господарським судам, а не судам загальної юрисдикції підвідомчі справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство; зазначає про необхідність концентрації всіх спорів у межах справи про банкрутство; станом на сьогоднішній день видача свідоцтва про право власності на нерухомість не передбачена законодавством, а на підтвердження державної реєстрації речових прав на нерухоме майно видається інформація з державного реєстру прав та рішення державного реєстратора; в міськрайонному суді Львівської області не було справ, учасником яких являється ОСОБА_6 та рішення у справі № 455/56/15-ц від 28.04.2016 на підставі якого було зареєстровано право власності на оспорювальні будівлі за ОСОБА_6 Самбірський міськрайонний суд не приймав і справа з зазначеним номером не приймалася; у провадженні Ірпінського ВП ГУ НП в Київській області перебуває кримінальне провадження № 00000567 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України; жодних дій щодо відчуження спірного майна боржником не вчинялися.

Ухвалами Західного апеляційного господарського суду від 27.02.2019 та 20.03.2019 розгляд апеляційної скарги відкладався з підстав зазначених у них.

Арбітражним керуючим Чорнієм М.В. 10.04.2019 подано клопотання про відкладення розгляду апеляційної скарги у зв'язку з неможливістю забезпечити участь у судовому засіданні, а також додаткові обґрунтування до відзиву на апеляційну скаргу в яких вказує, що згідно інформації наданої Державним агентством лісових ресурсів України, ліквідатором встановлено, що за філією "Воловецький ЛАГ" ДП "ЗОУЛАГ" на праві державної власності було зареєстровано нерухоме майно, про витребування якого заявляє ліквідатор; підставою виникнення права власності було свідоцтво про право власності ЯЯЯ № 433672 від 24.01.2008, що видане Верхньоворітською сільською радою; однак під час здійснення ліквідаційної процедури вказане свідоцтво не виявлено, дії спрямовані на його пошук не призвели до позитивного результату; натомість ліквідатором встановлено, що скаржник користується об'єктом нерухомості відповідно до договору позички від 19.12.2016 № 6048, що укладений з ОСОБА_4, який володіє спірними приміщеннями на підставі договору купівлі-продажу № 4024 від 09.09.2016 та придбав його у ОСОБА_6; в свою чергу нежитлові приміщення зареєстровані за ОСОБА_6 на підставі рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 28.04.2015 у справі № 455/56/15-ц, якого ніколи не існувало згідно інформації, що отримала ліквідатором; з огляду на встановлені обставини майно вибуло із володіння боржника поза його волею, на підставі підробленого рішення суду та підлягає витребуванню з чужого незаконного володіння.

Колегія суддів розглянувши клопотання арбітражного керуючого про відкладення розгляду апеляційної скарги, заслухавши думку присутнього у судовому засіданні скаржника з огляду на те, що участь арбітражного керуючого у судовому засіданні не визнавалася обов'язковою, ним висловлена позиція щодо предмету спору у попередньому судовому засіданні та письмово надано додаткові обґрунтування з приводу питань, які виникли під час розгляду справи, участь сторони у судовому засіданні є правом, а не обов'язком сторони, а відтак за достатності доказів для розгляду апеляційної скарги по суті прийшла до висновку про відмову у його задоволенні.

Відповідно до ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

У судовому засіданні 10.04.2019 скаржник участь уповноваженого представника забезпечив, який надав пояснення щодо вимог апеляційної скарги та заперечень наданих арбітражним керуючим та просив врахувати їх при винесенні постанови.

Сторони та інші учасники провадження у справі про банкрутство участі уповноважених осіб не забезпечили, причин неявки суду не повідомили. У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. Відтак, колегія суддів із врахуванням того, що участь сторін у судовому засіданні не визнавалася обов'язковою, така участь є правом, а не обов'язком сторони, достатність доказів для розгляду апеляційної скарги по суті, вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за наявними матеріалами.

Розглянувши апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального законодавства, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, колегія суддів дійшла висновку про те, що вимоги апеляційної скарги підлягають до задоволення, оскаржувана ухвала скасуванню з прийняттям нового рішення у зв'язку з наступним.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою господарського суду Закарпатської області від 17.02.2016 порушено провадження у справі про банкрутство боржника, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів. 02.06.2016 постановою господарського суду Закарпатської області визнано боржника банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

17.05.2018 до господарського суду звернувся арбітражний керуючий ліквідатор Чорній М.В. з заявою про витребування майна банкрута з чужого незаконного володіння з метою повернення до складу ліквідаційної маси, відповідно до якої просив суд витребувати з незаконного володіння ОСОБА_4 на користь Державного підприємства "Закарпатське обласне управління лісогосподарських агропромислових підприємств" нежитлові будівлі, загальною площею 710,68 м.кв., які розташовані за адресою с.Верхні Ворота, 557, Воловецький район, Закарпатська область.

Подана заява обґрунтована тим, що згідно інформації наданої Державним агентством лісових ресурсів України (орган уповноважений управляти майном банкрута), ліквідатором встановлено, що за філією боржника - "Воловецький ЛАГ" ДП "ЗОУЛАГ" на праві державної власності зареєстровано нежитлові будівлі, загальною площею 710,68 кв.м., які розташовані за адресою: с.Верхні Ворота, 557, Воловецький район, Закарпатська область.

В процесі здійснення ліквідаційної процедури, ліквідатором отримано також Інформаційні довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 10.11.2017. за №103349867 та від 07.05.2018. за №123115783 з яких вбачається, що за філією "Воловецьдержспецлісгосп" (правопопередник філії "Воловецьке лісове агропромислове господарство" ДП "Закарпатське обласне управління лісогосподарських агропромислових господарств") на праві державної власності було зареєстровано адмінбудинок, пилораму стрічкову, пилораму РД-63, цех деревообробки, конюшню, склад, вбиральню, що знаходяться за адресою: Закарпатська область, Воловецький район, с.Верхні Ворота. Підстава виникнення права власності: Свідоцтво про право власності, ЯЯЯ № 433672 від 24.01.2008. видане Верхньоворітською сільською радою.

Натомість, за інформацією Воловецької районної державної адміністрації від 21.11.2017 за № 171/07-03 свідоцтво про право власності, ЯЯЯ № 433672 від 24.01.2008. до архівного сектору на державне зберігання не передавалося. У ліквідатора зазначений документ відсутній, про що він вказує у своїх поясненнях.

Зазначає і те, що земельна ділянка кадастровий номер :02:003:0001, на якій розташовані спірні об'єкти нерухомості, належить до державної власності та згідно до Державного акту на право постійного користування земельною ділянкою серії ЯЯ № 104121 перебуває в постійному користуванні філії "Воловецьдержспецлісгосп" ГДСЛАП "Закарпатагроліс" (правопопередник філії "Воловецьке лісове агропромислове господарство" ДП "Закарпатське обласне управління лісогосподарських агропромислових господарств").

При цьому, матеріалами справи встановлено, що 04.09.2016 державним реєстратором Меженською К.С. зареєстровано право власності ОСОБА_6 на об'єкт нерухомого майна загальною площею 710,68 кв.м., а саме адмінбудинок літ. А площею 210,06 кв.м., пилорама стрічкова літ К площею 84,40 кв.м., пилорама РД-63 літ. М площею 227,25 кв.м., цех деревообробки літ Т площею 112,09 кв.м., конюшня літ. О. площею 29,81 кв.м., склад літ. П. площею 42,57 кв.м., вбиральня літ В. площею 4,50 кв.м. Місцезнаходження об'єкту нерухомості: Закарпатська область, Воловецький район, с.Верхні Ворота. Підстава виникнення права власності: рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області, справа № 455/56/15-ц, виданий 28.04.2015 (суддя Сенечин О.П.).

04.09.2016 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Стрельченко Оленою Володимирівною зареєстровано право власності на нежитлові будівлі, загальною площею 710,68 кв.м., що знаходяться адресою: Закарпатська область, Воловецький район, с.Верхні Ворота за ТзОВ "ГРІН САММЕР".

09.09.2016 право власності на зазначені вище приміщення зареєстровано за ОСОБА_4, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № 67703301 від 09.09.2016. Підстава виникнення права власності: Договір купівлі-продажу №4024 від 09.09.2016, що посвідчений приватним нотаріусом Стрельченко О.В. та зареєстрований в реєстрі за № 4024.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна вбачається, що 19.12.2016 приватним нотаріусом Стрельченко Оленою Володимирівною зареєстровано право користування (найму (оренди) вище зазначеними будівлями за Понзелем Іваном Федоровичем строком до 19.12.2065 на підставі Договору позички від 19.12.2016. за №6048.

Окрім того, 06.09.2017 Самбірським міськрайонним судом Львівської області на адресу ліквідатора направлено лист-відповідь від 23.08.2017. за №772/2017 з інформацією про те, що провадженні суду не було справ, учасником яких являється ОСОБА_6 та рішення у справі №455/56/15-ц від 28.04.20І6 Симбірський міськрайонний суд Львівської області не приймав і справа за зазначеним номером у суді відсутня. З цього приводу за заявою ліквідатора Ірпінським ВП ГУ НП в Київській області відкрито кримінальне провадження № 0000567 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України (Підроблення документів, печаток, штампів та бланків, збут чи використання підроблених документів, печаток, штампів).

З огляду на встановлені обставини справи, ліквідатор вважаючи, що майно - загальною площею 710,68 кв.м., а саме адмінбудинок літ. А площею 210,06 кв.м., пилорама стрічкова літ К площею 84,40 кв.м., пилорама РД-63 літ. М площею 227,25 кв.м., цех деревообробки літ Т площею 112,09 кв.м., конюшня літ. О. площею 29,81 кв.м., склад літ. П. площею 42,57 кв.м., вбиральня літ В. площею 4,50 кв.м. Місцезнаходження об'єкту нерухомості : Закарпатська область, Воловецький район, с.Верхні Ворота вибуло з володіння боржника на підставі неіснуючого "підробленого" рішення суду, не з його волі ліквідатор звернувся до суду з заявою про його витребування.

Колегія суддів, дослідивши фактичні обставини справи та розглянувши подану заяву зазначає наступне.

За змістом статей 317 і 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до частини першої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

За статтею 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

В свою чергу, особа, яка має речові права на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника цього майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу (захист права власності).

Таким чином, у спорі між особою, яка вважає себе власником спірного майна, та особою, яка вважає себе законним володільцем (користувачем) спірного майна, сторонами спору є особи, які претендують на спірне майно. А суду для правильного вирішення спору слід з'ясувати та перевірити передусім правові підстави, відповідно до яких виникло та існує речове право на майно у позивача; факт наявності майна у незаконному володінні відповідача; факт відсутності у відповідача правових підстав для володіння майном; факт добросовісного (недобросовісного) володіння чужим майном.

Зазначений спосіб захисту права власності застосовується в тому випадку, коли власник фактично позбавлений можливості володіти й користуватися належною йому річчю, тобто коли річ незаконно вибуває з його володіння.

Відповідачем за віндикаційним позовом має бути незаконний володілець майна власника, який може і не знати про неправомірність свого володіння та утримання такого майна. При цьому незаконними володільцями вважаються як особи, які безпосередньо неправомірно заволоділи чужим майном, так і особи, які придбали майно не у власника, тобто у особи, яка не мала права ним розпоряджатися.

Проте, позов не може бути пред'явлений до особи, яка не володіє річчю, що є предметом спору, хоча б були докази того, що ця особа порушила правомочність власника володіти майном. Власник вправі витребувати своє майно від особи у якої воно фактично знаходиться у незаконному володінні.

Отже, вирішуючи по суті переданий на розгляд господарського суду спір про витребування майна з чужого незаконного володіння, суд повинен з'ясувати, зокрема, чи перебуває спірне майно в натурі у відповідача.

Так, судом при вирішенні поданої ліквідатором в порядку ч. 2 ст. 41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника, або визнання його банкрутом" заяви встановлено, що заявником на підтвердження права власності на об'єкт нерухомого майна надано інформаційні довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 10.11.2017 за № 103349867, від 07.05.2018 за № 123115783.

На стадії апеляційного провадження ліквідатором також додано витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 18.01.2019 за № 153120530, однак колегія суддів не приймає його як доказ при вирішенні спору по суті, з огляду на положення ст. 269 ГПК України.

Згідно переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких проводиться реєстрація права власності на об'єкти нерухомого майна, що є додатком до Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, що затверджене наказом Міністерства юстиції України № 7/5 від 07.02.2002 (в редакції станом на 24.01.2008 - дата видачі свідоцтва Верхньоворітською сільською радою) саме свідоцтво про право власності на об'єкт нерухомого майна, видане органами місцевого самоврядування є правовстановлюючим документом, що спростовує доводи ліквідатора, оскільки інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, не є правовстановлюючим документом та не відповідає вимогам процесуального закону щодо належності та допустимості доказів, якими підтверджується право власності.

Відтак, саме правовстановлюючого документа - Свідоцтва про право власності ЯЯЯ № 433672 від 24.01.2008 ліквідатором не надано, а рішення Верхньоворітської сільської ради Воловецького району від 21.06.2006 №37 "Про оформлення права державної власності на адмінбудинок, пилораму стрічкову, цех деревообробки, конюшню, склад, вбиральню, пилораму РД-63 філії Воловецьдержспецлісгосп" не є доказом виникнення права власності на вказане майно.

З огляду на зазначене, колегія суддів зазначає, що ліквідатором належними та достатніми доказами в порядку положень ст. ст. 76, 79 ГПК України не доведено знаходження у власності боржника - Державного підприємства "Закарпатське обласне управління лісогосподарських агропромислових господарств" нерухомого майна про витребування з чужого незаконного володіння якого подано заяву.

Твердження ж ліквідатора про те, що право власності на спірні нежитлові будівлі у попередніх власників ОСОБА_6 та ТзОВ "Грін Саммер" виникло незаконно, на підставі підробленого судового рішення, не підтверджено належними та допустимими доказами, зокрема, відсутнє будь-яке кінцеве рішення органу, уповноваженого на перевірку такого виду інформації та доведення її у встановленому законом порядку.

Окрім того, судом встановлено, що ні під час розгляду справи в господарському суді, ні під час перегляду справи в апеляційному порядку державна реєстрація права власності на нежитлові будівлі, загальною площею 710,68 кв.м., що знаходяться адресою: Закарпатська область, Воловецький район, с.Верхні Ворота за ОСОБА_9 не скасована, Договір купівлі-продажу №4024 від 09.09.2016, що посвідчений приватним нотаріусом Стрельченко О.В. та зареєстрований в реєстрі за № 4024 у встановленому законом порядку не визнано недійсним.

А отже, ОСОБА_4, станом на час подання заяви ліквідатором володів об'єктом нерухомого майна на законних підставах, з огляду на що і скаржник є належним титульним володільцем майна, а відтак підстави для витребування майна відсутні.

Судом з врахуванням положень ст. 75 ГПК України також враховано, обставини встановлені рішенням Воловецького районного суду Закарпатської області від 12.12.2017, що залишено без змін постановою Колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Закарпатської області від 12.04.2018 у справі №300/722/17за позовом Державного підприємства "Закарпатське обласне управління лісогосподарських агропромислових господарств" до ОСОБА_4, третьої особи - фізичної особи - підприємця Понзеля І.Ф. про витребування майна із чужого незаконного володіння, відповідно до яких в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Відповідно до чинного законодавства рішення суду є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України. Оскаржуване рішення зазначеним вимогам не відповідає, відтак підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині є недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції, обставинам справи (ч.1 ст. 277 ГПК України).

В порядку положень ст. 129 ГПК України судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції сплачений скаржником у сумі 1921,00 грн. слід покласти на боржника, відшкодування яких здійснювати відповідно до положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в першу чергу.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 86, 129, 269, 270, 275, 277, 282 ГПК України Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Вимоги апеляційної скарги фізичної особи підприємця Понзель Івана Федоровича, вих. б/н від 17.01.2019 (вх. ЗАГС № 01-05/303/19 від 21.01.2019) - задоволити.

2. Ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 04.10.2018 у справі № 907/25/16 скасувати.

3. Прийняти нове рішення, яким в задоволенні заяви ліквідатора Державного підприємства "Закарпатське обласне управління лісогосподарських агропромислових господарств" арбітражного керуючого Чорнія Маряна Володимировича від 15.05.2018 №02-01/1462 (вх. №02.3.1-09/5971/18 від 17.05.2018) до ОСОБА_4, с. Євецько-Миколаївка Новомосковського району Дніпропетровської області за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Понзеля Івана Федоровича, с. Лази Воловецький район про витребування майна з чужого незаконного володіння - відмовити.

4. Стягнути Державного підприємства "Закарпатське обласне управління лісогосподарських агропромислових господарств" на користь Понзеля Івана Федоровича 1921,00 грн. судових витрат за розгляд справи в суді апеляційної інстанції. Відшкодування судових витрат здійснювати в порядку передбаченому положеннями Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки встановлені ст.ст. 287,288 ГПК України протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Матеріали даної справи повернути в місцевий господарський суд.

Повний текст постанови складено та підписано 12.04.2019

Головуючий суддя Желік М.Б.

суддя Галушко Н.А.

суддя Орищин Г.В.