ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" березня 2019 р., м. Київ Справа№ 910/5244/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Власова Ю.Л.

суддів: Калатай Н.Ф.

Пашкіної С.А.

за участю секретаря судового засідання Вага В.В.

за участю представників:

від позивача: Литвин П.В.,

від відповідача: не з'явився,

від третьої особи 1: Коцюба В.О.,

від третьої особи 2: не з'явився,

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" та Публічного акціонерного товариства "Київенерго" на рішення Господарського суду міста Києва від 18.10.2018р. у справі №910/5244/18 (суддя Сівакова В.В.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

до Публічного акціонерного товариства "Київенерго",

треті особи: 1. Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго",

2. Київська міська рада

про стягнення 47054648,87 грн,

1. Зміст позовних вимог та заперечень

1.1. Позивач звернувся до суду з позовом до Відповідача про стягнення 47054648,87 грн.

1.2. Позов обґрунтований порушенням Відповідачем умов договору №2334/14-КП-41 купівлі-продажу природного газу з додатковими угодами №1-7, на виконання умов якого Позивач поставив протягом січня-грудня 2014 року, а Відповідач прийняв природній газ на загальну суму 313090076,03 грн.

В порушення умов договору Відповідачем несвоєчасно здійснювалися оплати за спожитий природній газ та останній досі має заборгованість, у зв'язку з чим Позивачем заявлено вимогу про стягнення 47054648,87 грн, з яких 0,01 грн. основного боргу, 14960418,64 грн пені, 3330764,24 грн інфляційних втрат та 28763465,99 грн. 3% річних.

1.3. Відповідач проти позову заперечив, мотивуючи тим, що Позивачем не доведено розмір заборгованості в сумі 0,01 грн., яким чином вона обраховується та якими документами підтверджується.

На заборгованість за природний газ, використаний для виробництва теплової енергії, яка погашена до 30.11.2016 пеня, інфляційні втрати, проценти річних в силу Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії» не нараховуються.

Відповідач оплачує придбаний у Позивача природний газ за рахунок коштів, що надходять на рахунки із спеціальним режимом використання, відкриті в уповноваженому банку, свідченням чому є зазначення в документі, доданому до позову з назвою: Операції по підприємству ПАТ «Київенерго», в графі Коментарі: розподіл коштів за теплову енергію на виконання постанови КМУ №217 від 18.06.2014, постанови НКРЕКП.

Відповідно до п.13, 14 Порядку розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з постачальником природного газу, на якого покладено спеціальні обов'язки» №217 від 18.06.2014 уповноважений банк до 12 години операційного дня здійснює відповідно до реєстру нормативів розподіл коштів, що надійшли за попередній день від структурних підрозділів теплопостачальних і теплогенеруючих організацій та споживачів, перерахування коштів в частині вартості послуг з розподілу природного газу - на рахунок постачальника природного газу із спеціальними обов'язками.

Отже, Відповідач не користувався коштами, належними до оплати за постачання природного газу і не міг впливати на визначення нормативу перерахування коштів останньому. Тому, вина Відповідача у простроченні зобов'язання за договором відсутня. Також вважає, що відсутні правові підстави для нарахування пені, інфляційних втрат та 3% річних на заборгованість за договором, яка була оплачена до 30.11.2016.

2. Фактичні обставини, встановлені місцевим та апеляційним судом

2.1. 03.02.2014 між Позивачем (продавець) та Відповідачем (покупець) був укладений договір купівлі-продажу природного газу №2334/14-КП-41 (далі - договір).

Відповідно до п.1.1 договору продавець зобов'язується передати у власність покупцю у 2014 році природний газ, ввезений на митну територію України за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити цей природний газ на умовах цього договору.

Відповідно до розділу 11 договору він набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін, поширює дію на відносини, що фактично склалися між сторонами з 01 січня 2014 року і діє в частині реалізації газу до 31.12.2014, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

Згідно з п.1.2 договору газ, що продається за цим договором, використовується покупцем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається підприємствами, організаціями та іншими суб'єктами господарювання (крім бюджетних організацій та установ), далі - споживачам покупця.

Відповідно до п.2.1 договору продавець передає покупцеві для СВП «Київські ТЕЦ» ПАТ «Київенерго» з 01.01.2014 по 31.12.2014 газ обсягом до 74610 тис. куб. метрів, у тому числі по місяцях кварталів (тис. куб. м.): для ТЕЦ-5 СВП «Київські ТЕЦ»: січень 2014 року - 8241 тис. куб. метрів, лютий 2014 року - 7863 тис. куб. метрів, березень 2014 року - 6186 тис. куб. метрів, квітень 2014 року - 3278 тис. куб. метрів, травень 2014 року - 423 тис. куб. метрів, червень 2014 року - 579 тис. куб. метрів, липень 2014 року - 505 тис. куб. метрів, серпень 2014 року - 342 тис. куб. метрів, вересень 2014 року - 563 тис. куб. метрів, жовтень 2014 року - 1452 тис. куб. метрів, листопад 2014 року - 4631 тис. куб. метрів, грудень 2014 року - 7202 тис. куб. метрів; для ТЕЦ-6 СВП «Київські ТЕЦ»: січень 2014 року - 6273 тис. куб. метрів, лютий 2014 року - 6033 тис. куб. метрів, березень 2014 року - 4769 тис. куб. метрів, квітень 2014 року - 2766 тис. куб. метрів, травень 2014 року - 765 тис. куб. метрів, червень 2014 року - 444 тис. куб. метрів, липень 2014 року - 435 тис. куб. метрів, серпень 2014 року - 479 тис. куб. метрів, вересень 2014 року - 586 тис. куб. метрів, жовтень 2014 року - 1308 тис. куб. метрів, листопад 2014 року - 3678 тис. куб. метрів, грудень 2014 року - 5809 тис. куб. метрів.

Відповідно до п.3.3 договору приймання-передача газу, переданого продавцем покупцеві у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу.

Відповідно до п.6.1 договору оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14 числа (включно) місяця наступного за місяцем поставки газу.

Згідно з п.7.2 договору у разі невиконання покупцем п.6.1 цього договору він зобов'язується сплатити продавцю, крім суми заборгованості, пеню у розмірі облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день його прострочення платежу.

Також сторонами укладались додаткові угоди до договору, якими було погоджено зміну ціни газу.

2.2. На виконання вказаного договору Позивач передав, а Відповідач прийняв природних газ, що підтверджується наступними актами приймання-передачі природного газу, підписаними та скріпленими печатками обох сторін: від 31.01.2014 на суму 52256754,35 грн., від 28.02.2014 на суму 51518611,60 грн., від 31.03.2014 на суму 32907292,54 грн., від 30.04.2014 на суму 14603824,17 грн., від 31.05.2014 на суму 6307842,06 грн., від 30.06.2014 на суму 3559785,77 грн., від 31.07.2014 на суму 3220127,44 грн., від 31.08.2014 на суму 8663346,91 грн., від 30.09.2014 на суму 7648300,88 грн., від 31.10.2014 на суму 7449983,24 грн., від 30.11.2014 на суму 42067436,61 грн., від 31.12.2014 на суму 82886770,45 грн.

2.3. На виконання вказаного договору Відповідач проводив розрахунки за вказаний природний газ. Відповідно до розрахунку Позивача, який не заперечується Відповідачем, станом на 30.11.2016 року заборгованість Відповідача за газ, спожитий у грудні 2014 року складала 33602342,98 грн, яка була сплачена 16.01.2017 в сумі 33602342,97 грн.

2.4. Відповідно до мирової угоди, укладеної між Позивачем, Відповідачем та Комунальним підприємством виконавчого органу Київради «Київтеплоенерго», затвердженою ухвалою суду від 10.10.2018 у справі 910/7807/18, залишок основного боргу Відповідача за договором №2334/14-КП-41 станом на 08.10.2018 складає 0,00 грн.

3. Короткий зміст рішень місцевого суду.

3.1. Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.10.2018р. у справі №910/5244/18 позов задоволено частково. Стягнути з Відповідача на користь Позивача 14960418,64 грн пені, 28381504,00 грн інфляційних втрат, 3330764,23 грн 3% річних, 611693,99 грн. витрат по сплаті судового збору. В іншій частині в позові відмовити повністю.

3.2. Рішення місцевого суду обґрунтовано тим, що заборгованість Відповідача в сумі 0,01 грн. виникла на підставі договору купівлі-продажу природного газу №2334/14-КП-41 від 03.02.2014 та не була погашена до набрання чинності Законом «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії» про врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії. Проте, Позивач має здійснити заходи щодо врегулювання заборгованості за процедурою визначеною Законом, а тому суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовної вимоги про стягнення з Відповідача основного боргу в сумі 0,01 грн.

Оскільки заборгованість в сумі 0,01 грн., яка виникла на підставі договору №1474-12-БО від 31.07.2012 не була погашена до набрання чинності Законом про врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії, місцевий суд дійшов висновку про відсутність підстав для припинення зобов'язання Відповідача зі сплати неустойки, інфляційних нарахувань та процентів річних. У зв'язку з цим, Відповідач повинен сплатити Позивачу пеню, розмір якої становить 14960418,64 грн.

У зв'язку з тим, що Відповідач припустився прострочення зі сплати отриманого газу, він на підставі ст.625 Цивільного кодексу України має сплатити інфляційні втрати 28381504,00 грн. та 3% річних 3330764,23 грн за результатами здійснення судом перерахунку.

4. Вимоги апеляційної скарги та короткий зміст наведених у ній доводів

4.1. Не погодившись з прийнятим рішенням, Позивач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення місцевого суду в частині відмови Позивачу у позові щодо стягнення 381961,99 грн. інфляційних втрат та 3% річних у розмірі 0,01 грн. В цій частині прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

4.2. Апеляційна скарга мотивована тим, що місцевим судом був здійснений невірний розрахунок інфляційний втрат та 3% річних, при цьому не обґрунтував підстави та порядок перерахунку.

4.3. Не погодившись з прийнятим рішенням, Відповідач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення місцевого суду в частині задоволення первісного позову, прийняти нове, яким відмовити Позивачу у стягненні пені в сумі 6113336,01 грн, 3% річних в сумі 1311861,82 грн. та інфляційних втрат в сумі 9883398,75 грн.

4.4. Апеляційна скарга мотивована тим, що місцевий суд помилково вважав, що у Відповідача наявний борг перед Позивачем, відповідно неправомірно нарахував пеню, інфляційні втрати та 3% річних, які підлягали списанню.

5. Заперечення на апеляційну скаргу

5.1. Позивач та Відповідач відзиви на апеляційні скарги один одного суду не подали.

6. Надходження апеляційної скарги та її розгляд апеляційним судом

6.1. Ухвалами Північного апеляційного господарського суду від 03.01.2019р. відкрито апеляційне провадження у справі №911/2076/18 за апеляційними скаргами Позивача та Відповідача, розгляд апеляційних скарг призначено на 21.02.2019р. У судовому засіданні 21.02.2019 оголошувалась перерва до 07.03.2019.

7. Застосоване законодавство

7.1. Відповідно до ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

7.2. Згідно з ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

7.3. Відповідно до ст.546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися зокрема неустойкою.

7.4. Згідно з ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

7.5. Відповідно до ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом зокрема сплата неустойки.

7.6. Відповідно до абз.2 ч.1 ст.193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

7.7. Згідно з ч.2 ст.343 Господарського кодексу України платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

7.8. Відповідно до ст.2 Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії» дія цього Закону поширюється на відносини із врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії.

7.9. Згідно з ст.5 Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії» реструктуризації підлягає кредиторська заборгованість теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ, використаний станом на 1 липня 2016 року для виробництва теплової та електричної енергії, послуг з опалення та постачання гарячої води (без урахування суми неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за спожитий природний газ), не погашена станом на 31 грудня 2016 року.

Реструктуризація заборгованості за спожитий природний газ, що підлягає врегулюванню відповідно до цього Закону, здійснюється шляхом розстрочення на 60 календарних місяців рівними частинами з першого числа місяця укладення договору без відстрочення погашення заборгованості та з можливістю дострокового погашення.

На реструктуризовану заборгованість не нараховуються неустойка (штрафи, пені), проценти річних, інфляційні нарахування, крім випадків повного або часткового нездійснення платежів за договором про реструктуризацію заборгованості, укладеним відповідно до цього Закону.

7.10 Відповідно до ст.7 Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії» на заборгованість за природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, погашену до набрання чинності цим Законом, неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються, а нараховані підлягають списанню з дня набрання чинності цим Законом.

7.11. Даний Закон України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії» набув чинності 30.11.2016 року.

8. Позиція апеляційного суду

8.1. Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що апеляційна скарга Позивача не підлягає задоволенню, а апеляційну скаргу Відповідача слід задовольнити з наступних підстав.

8.2. Як встановлено судом між Позивачем та Відповідачем був укладений договір, за яким Позивач постачав природний газ, а Відповідач його приймав та оплачував.

Станом на 30.11.2016 року (день набрання чинності Законом України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії») заборгованість Відповідача за газ, спожитий у січні - листопаді 2014 була погашена, заборгованість за газ, спожитий у грудні 2014 року складала 33602342,98 грн, яка була сплачена 16.01.2017 в сумі 33602342,97 грн.

8.3. Враховуючи вищевикладене апеляційний суд вважає, що пеня, інфляційні нарахування та 3% річних, нараховані на заборгованість Відповідача за природний газ, отриманий у 2014 році, яка була погашена станом на 30.11.2016 не нараховуються, а нараховані підлягають списанню відповідно до норми ч.3 ст.7 Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії».

Апеляційний суд не погоджується з висновками місцевого суду щодо стягнення з Відповідача пені в сумі 14960418,64 грн, з тих підстав, що заборгованість в сумі 0,01 грн. за договором №1474-12-БО від 31.07.2012 не була погашена до набрання чинності вказаним Законом, оскільки вважає дані висновки помилковими у зв'язку з неправильним тлумаченням норми ч.3 ст.7 зазначеного Закону.

8.4. Разом із тим, апеляційний суд вважає правомірним нарахування Позивачем пені, інфляційних нарахувань та 3% річних на заборгованість Відповідача за природний газ, отриманий у 2014 році, яка не була погашена Відповідачем станом на 30.11.2016 та складала 33602342,98 грн.

Відповідно до розрахунку Позивача, проти якого не заперечує Відповідач розмір нарахованих пені, інфляційних нарахувань та 3% річних складає 8847082,63 пені, 1888067,24 інфляційних втрат та 2018902,42 - 3% річних.

8.5. Також, апеляційний суд не погоджується з висновками місцевого суд щодо відмови у стягненні з Відповідача основного боргу за природний газ, отриманий у 2014 році, в сумі 0,01 грн.

Як вбачається з матеріалів справи Сторонами була укладена мирова угоди, у які вони домовились, що залишок основного боргу Відповідача за договором №2334/14-КП-41 станом на 08.10.2018 складає 0,00 грн.

Отже, на час вирішення спору між Сторонами був відсутній предмет спору щодо стягнення основного боргу в розмірі 0,01 грн, тому провадження у справі в цій частині вимог підлягало закриттю на підставі п.2 ч.1 ст.231 Господарського процесуального кодексу України.

9. Висновки апеляційного суду

9.1. На підставі вищевикладеного, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга Позивача не підлягає задоволенню, апеляційну скаргу Відповідача слід задовольнити, а рішення місцевого суду частково скасувати та змінити.

Керуючись ст.232-241, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на рішення Господарського суду міста Києва від 18.10.2018р. у справі №910/5244/18 залишити без задоволення.

2. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Київенерго" на рішення Господарського суду міста Києва від 18.10.2018р. у справі №910/5244/18 задовольнити.

3. Рішення Господарського суду міста Києва від 18.10.2018р. у справі №910/5244/18 частково скасувати та змінити, викласти резолютивну частину в наступній редакції:

« Позов задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Київенерго" (04050, м. Київ, вул. Мельникова, 31, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01001, м. Київ, вул. Б.Хмельницького, 6, код ЄДРПОУ 20077 (вісім мільйонів вісімсот сорок сім тисяч вісімдесят дві) грн. 63 коп. пені, 2018902 (два мільйони вісімнадцять тисяч дев'ятсот дві) грн. 42 коп. - 3% річних, 1888067 (вісімнадцять мільйонів вісімсот вісімдесят тисяча шістдесят сім) грн. 24 коп. інфляційних втрат, 389852 (триста вісімдесят дев'ять тисяч вісімсот п'ятдесят дві) грн. 88 коп. витрат по сплаті судового збору.

Закрити провадження у справі №910/5244/18 в частині позовних вимог про стягнення основного боргу в сумі 0,01 грн.».

4. В іншій частині рішення Господарського суду міста Києва від 18.10.2018р. у справі №910/5244/18 залишити без змін.

5. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01001, м. Київ, вул. Б.Хмельницького, 6, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Київенерго" (04050, м. Київ, вул. Мельникова, 31, ) судовий збір за розгляд апеляційної скарги у сумі 389443 (триста вісімдесят дев'ять тисяч чотириста сорок три) грн. 43 коп.

6. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до ст.287, 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено 08.04.2019р.

Головуючий суддя Ю.Л. Власов

Судді Н.Ф. Калатай

С.А. Пашкіна