ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.04.2019м. ДніпроСправа № 904/5733/18

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Петренко Н.Е., за участю секретаря судового засідання Сироти М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "ІНТЕРАГРОСТАНДАРТ", м. Суми

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОГР-ЕС ТРЕЙД", м. Дніпро

про стягнення заборгованості у розмірі 770 066,95 грн., з яких: основний борг з врахуванням індексації у сумі 454 639,90 грн., пеня у сумі 219 296,90 грн., 16 % річних у сумі 96 130,15 грн. (за договором № 2404/46 від 24.04.2017)

Представники:

від позивача: Вовк О.В., представник за довіреністю №0102/06 від 02.01.2019р.

від відповідача: Борульник А.В., представник за ордером №ДП1061/000044 від 05.02.2019р.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "ІНТЕРАГРОСТАНДАРТ" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОГР-ЕС ТРЕЙД" (далі - відповідач) про стягнення заборгованості у розмірі 770 066,95 грн., з яких: основний борг з врахуванням індексації у сумі 454 639,90 грн., пеня у сумі 219 296,90 грн., 16 % річних у сумі 96 130,15 грн. (за договором № 2404/46 від 24.04.2017).

Короткий зміст позовних вимог та узагальнення доводів позовної заяви.

24.04.2017 між сторонами укладено договір № 2404/46.

Відповідно до умов договору відповідач зобов'язаний поставити позивачу аміак рідкий за його замовленнями окремими партіями, найменування товару, його кількість, ціна та інші необхідні умови обумовлюються у відповідних специфікаціях до договору, а саме 420 тон на суму 4 704 000,00 грн.

24.04.2017 між сторонами укладено специфікацію №1 до договору, відповідно до умов якої, відповідач зобов'язувався в строк з 24.04.2017 по 31.05.2017 на умовах самовивозу з ПАТ "Дніпроазот" м. Кам'янське, продати позивачу аміак рідкий технічний в кількості 200,00 т. на суму 2 240 000,00 грн. з ПДВ. Порядок розрахунків - передплата 100 %.

На виконання умов вказаної специфікації позивачем 24.04.2017 на поточний рахунок відповідача перераховано загальну суму 2 240 000,00 грн., згідно платіжних доручень: № 950 від 24.04.2017 на суму 1 400 000,00 грн. та № 951 від 24.04.2017 на суму 840 000,00 грн.

25.04.2017 між сторонами укладено специфікацію №2 до договору, згідно з якою, відповідач зобов'язувався в строк з 25.04.2017 по 31.05.2017 на умовах самовивозу з ПАТ "Дніпроазот" м. Кам'янське, продати аміак рідкий технічний в кількості 220,00 т. на суму 2 464 000,00 грн. з ПДВ. Порядок розрахунків - передплата 100 %.

На виконання умов вказаної специфікації позивачем 25.04.2017 на поточний рахунок відповідача перераховано суму 2 464 000,00 грн., згідно платіжного доручення № 438 від 25.04.2017 на суму 2 464 000,00 грн.

Взяті на себе зобов'язання відповідач виконав не у повному обсязі, внаслідок чого у нього перед позивачем утворився борг, який складає 390 208,00 грн., і проти якого не заперечує відповідач.

У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань, позивач нарахував відповідачу за період з 01.06.2017 по 14.12.2018:

- інфляційні втрати у сумі 64 431,90 грн.

- пеню у сумі 219 296,90 грн.;

- 16 % річних у сумі 96 130,15 грн.

З метою досудового врегулювання спору позивачем направлено на адресу відповідача претензію вих. № 04.12.2018/1 від 04.12.2018 з вимогою повернення грошових коштів. Вказану претензію отримано відповідачем - 06.12.2018, що підтверджується фіскальним чеком, описом вкладення, поштовою квитанцією та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (арк. справи 45-49, Том №1). Однак вказана претензія відповідачем залишена без відповіді та задоволення.

За протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.12.2018, справу № 904/5733/18 передано судді Петренко Наталії Едуардівні.

Ухвалою Господарського Дніпропетровської області від 26.12.2018 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження. Учасників процесу повідомлено, що розгляд справи буде здійснюватися за правилами загального позовного провадження; підготовче судове засідання призначено на 16.01.2019; відповідачу запропоновано подати до суду відзив на позовну заяву протягом 15 (п'ятнадцяти) днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження.

Господарський суд констатує, що належним чином засвідчена копія ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, яка надіслана на адресу відповідача 17.01.2019 та отримана останнім - 31.01.2019, згідно поштового повідомлення № 586 (арк. справи 148, Том № 1).

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 08.01.2019 відмовлено в задоволенні клопотання позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, яке було подано разом, з позовною заявою.

09.01.2019 від представника позивача до суду надійшла заява про участь у справі в режимі відеоконференції.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 14.01.2019 заяву позивача про участь у підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено, призначено розгляд справи № 904/5733/18 у підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції на 16.01.2019 о 14:00.

14.01.2019 на електронну пошту суду від представника відповідача надійшло клопотання про перенесення розгляду справи, у зв'язку з його відпусткою представника відповідача.

15.01.2019 від представника позивача до суду надійшло клопотання про відкладення судового засідання, у зв'язку з перебуванням представника позивача в інших судових засіданнях.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 16.01.2019 відкладено підготовче судове засідання на 05.02.2019.

16.01.2019 від представника надійшов оригінал клопотання про перенесення розгляду справи, яке раніше подано до суду 14.01.2019.

01.02.2019 від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач посилався на те, що в перемовинах з представниками позивача, відповідачем наголошувалось на необхідність вибірки товару, який залишився замовленим відповідачем на підприємстві виробника під час виконання договору, але в період дії договору від позивача не надійшли замовлення на відвантаження товару. Таким чином, залишилося недопоставленого товару на суму 390 208,00 грн. Враховуючи викладене, відповідач стверджував про відсутність підстав для нарахування штрафних санкцій за невиконання ним умов договору, а наявний лише факт невибірки загальної кількості товару позивачем.

Однак, доказів на підтвердження вказаних обставин відповідач суду не надав.

05.02.2019 від представника позивача до суду надійшло клопотання про долучення доказів, а саме:

- копії статуту позивача;

- копії довіреності на представника позивача;

- докази направлення вищевказаних документів на адресу відповідача.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 05.02.2019 відкладено підготовче судове засідання на 18.02.2019.

15.02.2019 від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач не погоджувався з міркуваннями викладеними відповідачем у відзиві, з наступних підстав.

Позивач зазначив, що у відзиві на позов відповідач не заперечував, що між сторонами укладено договір №2404/46 від 24.04.2017, а також специфікацію №1 від 24.04.2017 (умови: в строк з 24.04.2017 - 31.05.2017 на умовах самовивозу з ПАТ "Дніпроазот" м.Кам'янське, продаж аміаку рідкого технічного в кількості 200,00 т на суму 2 240 000,00 грн.) та специфікацію №2 від 25.04.2017 (умови: в строк з 25.04.2017 - 31.05.2017 на умовах самовивозу з ПАТ "Дніпроазот" м.Кам'янське, продаж аміаку рідкого технічного в кількості 220,00 т на суму 2 464 000,00 грн.). Загальна ціна Договору складає 4 704 000,00 грн. Кількість товару - 420 т. Грошові кошти у вигляді 100% передоплати були отримані на поточний рахунок продавця (4 704 000,00 грн.). Під час дії Договору продавцем поставлено товар на суму 4 313 792,00 грн. у відповідності до замовлень (транспортних інструкцій):

- №183 від 24.04.2017, вих.№2017-2404-01, кількість - 36 т;

- №194 від 25.04.2017, вих.№2017-2504-05, кількість - 36 т;

- №198 від 26.04.2017, вих.№2017-2604-03, кількість - 36 т;

- №203 від 28.04.2017, вих.№2017-2804-05, кількість - 36 т;

- №207 від 28.04.2017, вих.№2017-2804-03, кількість - 36 т;

- №209 від 03.05.2017, вих.№2017-0305-01, кількість - 36 т;

- №210 від 04.05.2017, вих.№2017-0405-01, кількість - 54 т;

- №212 від 05.05.2017, вих.№2017-0505-01, кількість - 54 т;

- №213 від 05.05.2017, вих.№2017-0505-01, кількість -36 т;

- №214 від 05.05.2017, вих.№2017-0505-03, кількість - 36 т,

які надійшли від покупця продавцю, та приєднані останнім до відзиву.

Таким чином, відповідачем недопоставлено позивачу товар на суму 390 208,00 грн.

Позивач стверджує, що відповідачем умисно, з метою приховування об'єктивної істини по справі та усунення від відповідальності за невиконання умов Договору, не вказано факт направлення на його адресу транспортної інструкції (заявки) №206 (вих.№2017-2804-02 від 28.04.2017), згідно якої ТОВ "ТОРГОВИЙ ДІМ "ІНТЕРАГРОСТАНДАРТ" просило відвантажити 29.04.2017 аміак рідкий технічний в кількості 36 т.

Вказана транспортна інструкція (заявка) №207 (вих. №2017-2804-03 від 28.04.2017) була направлена електронною поштою на електронну адресу ТОВ "ПРОГР-ЕС ТРЕЙД" 28.04.2017 о 15 год. 10 хв. Вказаний факт підтверджується роздруківкою листування по електронній пошті між позивачем та відповідачем.

Окрім цього, позивач зауважує, що відповідач пояснював, що в перемовинах з позивачем неодноразово ним наголошувалось на необхідність вибірки товару, який залишився замовленим ними на підприємстві виробника під виконання Договору, але в період дії Договору від покупця не надійшли замовлення на відвантаження товару, тому з його боку порушення договору - відсутні.

З подібним твердженням позивач категорично не погоджується, тому, що ніяких перемовин не велося, а також:

п. 1.2. Договору встановлено, що найменування товару, його кількість, ціна та інші необхідні умови зазначаються у специфікаціях, які є невід'ємною частиною Договору. Товар постачається Покупцю за його замовленнями окремими партіями, обсяги яких обумовлюються у відповідних специфікаціях (п. 2.2 Договору). У п. 2.3. Договору прямо наведено "підписання специфікації свідчить про досягнення Сторонами згоди щодо істотних умов поставки конкретної партії товару."

п. 4.2. Договору передбачено: "Покупець визнає право Продавця на власний розсуд поставити товар без передплати або на умовах часткової оплати".

Специфікацією №1 від 24.04.2017 передбачено строки поставки з 24.04.2017 по 31.05.2017, а Специфікацією №2 від 25.04,2017 - з 25.04.2017 по 31.05.2017, отже відповідачем, всупереч умовам Договору, не дотримано строк поставки Товару.

Разом з цим, позивач зазначив, що він від відповідача не вимагав замінити товар та не відмовлявся від договору купівлі-продажу, отже у вказаний строк відповідач був зобов'язаний поставити товар, однак ухилився від виконання договору.

Позивач категорично наголошував, що посилання на неодноразові звернення з боку ТОВ "ПРОГР-ЕС ТРЕЙД" на адресу ТОВ "ТОРГОВИЙ ДІМ "ІНТЕРАГРОСТАНДАРТ" стосовно необхідності вибірки товару не відповідають дійсності та не підтверджені жодними доказами. Твердження відповідача про те, що від позивача не надійшли замовлення на відпуск товару, а відтак підстави для відвантаження товару відсутні, а також той факт що підстав для повернення коштів за непоставлену продукцію немає, суперечать реальним обставинам справи.

Таким чином, позивач стверджував, що відповідачем не надано суду підтвердження наявності товару, який слід було поставити на адресу позивача в необхідному обсязі у передбачений договором строк.

Крім того, позивач вказав, що все ділове листування між позивачем та відповідачем (в тому числі, але не виключно щодо укладення договору, специфікацій, направлення рахунків на оплату, видаткових накладних та транспортних інструкцій (заявок)) велося з електронних адрес, а саме: (електронна адреса позивача) та (електронна адреса відповідача). Листування розпочалось 24.04.2017 о 09 год. 45 хв., коли на електронну адресу відповідача направлено листа з електронної пошти позивача, у вкладенні якого був архівний файл ТД ИАС (1).rar, в якому знаходились відскановані документи ТОВ "ТОРГОВИЙ ДІМ "ІНТЕРАГРОСТАНДАРТ" для укладення Договору, а саме: витяг, ліцензія, банківські реквізити, свідоцтво платника ПДВ та довідка з управління статистики, після чого о 10 год. 30 хв. від відповідача надійшло на адресу позивача повідомлення з вкладенням у вигляді підписаної та проштампованої печаткою ТОВ "Прогр-ес Трейд" сканкопії Договору, Специфікації №1, рахунку-фактури, та у 14 год. 04 хв. - приклад заповнення заявки. В цей же день на електронну адресу відповідача направлено транспортну інструкцію (заявку) на відпуск товару №183 (вих.№2017-2404-01), в подальшому 25.04.2017 о 10 год. 54 хв. на електронну адресу позивача від відповідача надійшла специфікація №2 та рахунок-фактура, підписані та скріплені печаткою.

Разом з цим, позивач зауважував, що в рамках договору, позивачем на адресу відповідача направлялись транспортні інструкції (заявки), а відповідачем лише частково виконані об'єми поставки, згідно видаткових накладних, які відображені у таблиці:

№ Трас-порт-них інст-рукційВихідний номер та дата транспортної інструкціїДата відпр. транспорт-ної інструкції по е-mailОб'єм товару зазначена в транспо-ртній інструкц-ії, тонДата відвантаж зазначена, в транспор-тній інструкції№ Видаткових накладнихДата видаткової накладноїОб'єм товару зазначе-ний в видатко-вій накладній,тон
183№2017-2404-01 від 24.04.201724.04.201736,0025.04.2017ВН-0000134 ВН-000013525.04.2017 25.04.201717,86 17,82
194№2017-2504-05 від 25.04.201725.04.201736,0026.04.2017ВН-0000139 ВН-000014026.04.2017 26.04.201718,06 17,52
198№2017-2604-03 від 26.04.201726.04.201736,0027.04.2017ВН-0000141 ВН-000014227.04.2017 27.04.201718,02 16,58
203№2017-2804-05 від 28.04.201727.04.201736,0028.04.2017ВН-0000145 ВН-000014628.04.2017 28.04.201717,64 17,60
206№2017-2804-0228.04.201736.0029.04.2017
від 28.04.2017

207№2017-2804-03 від 28.04.201728.04.201736,0003.05.2017ВН-0000152 ВН-000015303.05.2017 03.05.201717,76 17,98
209№2017-0305-01 від 03.05.201703.05.201736,0004.05.2017ВН-0000159 ВН-000016004.05.2017 04.05.201717,30 17,38
210№2017-0405-01 від 04.05.201704.05.201754,0005.05.2017ВН-0000162 ВН-0000163 ВН-000016405.05.2017 05.05.2017 05.05.201717,80 17,64 17,58
212№ 2017-0505-01 від 05.05.201705.05.2017 54,0006.05.2017ВН-0000165 ВН-0000166 ВН-000016706.05.2017 06.05.2017 06.05.2017 17,52 17,48 17,24
213№ 2017-0505-01 від 05.05.201705.05.2017 36,0010.05.2017ВН-0000170 ВН-000017110.05.2017 10.05.2017 15,70 17,94
214№2017-0505-03 від 05.05.201705.05.2017 36,0008.05.2017ВН-0000168 ВН-000016908.05.2017 08.05.2017 17,96 16,78
Разом432,00 Разом385,16
Таким чином, позивач вважає, що ним здійснені всі необхідні дії, які направлені на виконання умов договору.

В зв'язку з невиконанням ТОВ "ПРОГР-ЕС ТРЕЙД" умов Договору, 04.07.2017 на його електронну адресу від ТОВ "ТОРГОВИЙ ДІМ "ІНТЕРАГРОСТАНДАРТ" направлено листа з вимогою погашення заборгованості, у вкладках якого були наявні 2 файли (акт звірки та вимога про повернення грошових коштів), однак вказане звернення залишилось без належного реагування з боку відповідача.

Претензія, з якою звернувся позивач на адресу відповідача, також залишилась поза його увагою, відповіді на неї позивач не отримував, як не були і перераховані грошові кошти позивачу, що заявлені в претензії.

З урахуванням викладеного, позивач стверджує, що наявні всі ознаки порушення з боку відповідача умов договору поставки.

18.02.2019 від представника позивача до суду надійшло клопотання про долучення доказів, в якому позивач вказав, що відповідачем у відзиві на позов зазначено, що від позивача не надходило замовлення на відпуск товару, а відтак підстави для відвантаження відсутні, як і відсутні підстави для повернення коштів за недопоставлену продукцію.

Втім доводи відповідача спростовуються твердженнями, викладеними останнім у відзиві на позов, а саме, відповідачем зазначено, що ним під час дії договору передано позивачу товар на суму 4 313 792,00 грн. у відповідності до замовлень, які надійшли на адресу відповідача.

В рамках підготовки доказової бази 12.02.2019 позивач звернувся до Сумського науково-технічного дослідного експертно-криміналістичного центру МВС із заявою про проведення експертного комп'ютерно-технічного дослідження.

12.02.2019 між позивачем та Сумським науково-технічним дослідним експертно-криміналістичним центром МВС укладений Договорі № 06-Ком та виставлено рахунок на суму 3376,80 грн., який сплачений позивачем, згідно платіжного доручення № 3260 від 14.02.2019 за комп'ютерне-технічне дослідження (простої складності) - арк. справи 230 - 234, Том №1.

Під час дослідження експерту поставлені наступні питання:

1. Чи відправлявся з електронної поштової скриньки на електронну поштову скриньку лист із вкладенням 24.04.2017 о 09:35 год? Якщо "Так" - якого формату вкладення містить електронний лист та якого вони змісту?

2. Чи надходив на електронну поштову скриньку з електронної поштової скриньки лист із вкладенням 24.04.2017 о 10:30 год? Якщо "Так" - якого формату вкладення містить електронний лист та якого вони змісту?

3. Чи відправлявся з електронної поштової скриньки на електронну поштову скриньку лист із вкладенням 24.04.2017 о 15:19 год? Якщо "Так" - якого формату вкладення містить електронний лист та якого вони змісту?

4. Чи надходив на електронну поштову скриньку з електронної поштової скриньки лист із вкладенням 25.04.2017 о 10:54 год? Якщо "Так" - якого формату вкладення містить електронний лист та якого вони змісту?

5. Чи відправлявся з електронної поштової скриньки на електронну поштову скриньку лист із вкладенням 25.04.2017 о 16:47 год? Якщо "Так" - якого формату вкладення містить електронний лист та якого вони змісту?

6. Чи відправлявся з електронної поштової скриньки на електронну поштову скриньку лист із вкладенням 26.04.2017 о 15:06 год? Якщо "Так" - якого формату вкладення містить електронний лист та якого вони змісту?

7. Чи відправлявся з електронної поштової скриньки на електронну поштову скриньку лист із вкладенням 27.04.2017 о 15:14 год? Якщо "Так" - якого формату вкладення містить електронний лист та якого вони змісту?

8. Чи відправлявся з електронної поштової скриньки на електронну поштову скриньку лист із вкладенням 28.04.2017 о 15:10 год? Якщо "Так" - якого формату вкладення містить електронний лист та якого вони змісту?

9. Чи відправлявся з електронної поштової скриньки на електронну поштову скриньку лист із вкладенням 03.05.2017 о 10:39 год? Якщо "Так" - якого формату вкладення містить електронний лист та якого вони змісту?

10. Чи надходив на електронну поштову скриньку з електронної поштової скриньки лист із вкладенням 03.05.2017 о 17:22 год? Якщо "Так" - якого формату вкладення містить електронний лист та якого вони змісту?

11. Чи відправлявся з електронної поштової скриньки на електронну поштову скриньку лист із вкладенням 04.05.2017 о 10:36 год? Якщо "Так" - якого формату вкладення містить електронний лист та якого вони змісту?

12. Чи відправлявся з електронної поштової скриньки на електронну поштову скриньку лист із вкладенням 05.05.2017 о 09:12 год? Якщо "Так" - якого формату вкладення містить електронний лист та якого вони змісту?

13. Чи відправлявся з електронної поштової скриньки на електронну поштову скриньку лист із вкладенням 05.05.2017 о 13:48 год? Якщо "Так" - якого формату вкладення містить електронний лист та якого вони змісту?

14. Чи відправлявся з електронної поштової скриньки на електронну поштову скриньку лист із вкладенням 05.05.2017 о 14:16 год? Якщо "Так" - якого формату вкладення містить електронний лист та якого вони змісту?

15. Чи відправлявся з електронної поштової скриньки на електронну поштову скриньку лист із вкладенням 11.05.2017 о 12:17 год? Якщо "Так" - якого формату вкладення містить електронний лист та якого вони змісту?

16. Чи відправлявся з електронної поштової скриньки на електронну поштову скриньку лист із вкладенням 04.07.2017 о 12:01 год? Якщо "Так" - якого формату вкладення містить електронний лист та якого вони змісту?

Згідно висновку експертного дослідження № 19/119/12/1ед від 14.02.2019 встановлено наступне:

1. З електронної поштової скриньки на електронну поштову скриньку , був відправлений лист від 24.04.2017 о 09:35. З темою "Документы для договора на покупку аммиака 200тн" та одним вкладенням файлом: "ТД ИАС (1).rar". При відкритті архіву "ТД ИАС (1).rar", виявлено шість файлів: "витяг.pdf", "лицензія.PDF", "Реквізити ТД Інтерагростандарт Восток.хlsx", "Ревізити ТД Інтерагростандарт ПУМБ.хls", "с-во пдв от 07.03.13.PDF", "статистика новая.PDF" (див. зображення 3-11).

2. З електронної поштової скриньки на електронну поштову скриньку , був відправлений лист від 24.04.2017 о 10:30. З темою "Договор и счет" та шістьма вкладеними файлами: "Сканировать1.PDF", "Сканировать10001.PDF", "Сканировать 10002.PDF", "Сканировать10003.PDF", "Сканировать10004.PDF", "Сканировать10005.PDF" (див. зображення 12-19).

3. З електронної поштової скриньки на електронну поштову скриньку , був відправлений лист від 24.04.2017 о 15:19. З темою "ТИ №183" та одним вкладеним файлом: "ТИ №183.jpg" (див. зображення 20-22).

4. З електронної поштової скриньки на електронну поштову скриньку , був відправлений лист від 25.04.2017 о 10:54. З темою "счет" та двома вкладеними файлами: "Сканировать1.PDF", "Сканировать10001.PDF" (див. зображення 23-26).

5. З електронної поштової скриньки на електронні поштові скриньки ; . був відправлений лист від 25.04.2017 о 16:47. З темою "ТИ №194" та одним вкладеним файлом: "ТИ №194.jpg" (див. зображення 27-29).

6. З електронної поштової скриньки на електронні поштові скриньки ; . був відправлений лист від 26.04.2017 о 15:06. З темою "ТИ №198" та одним вкладеним файлом: "ТИ №198.jpg" (див. зображення 30-32).

7. З електронної поштової скриньки на електронну поштову скриньку був відправлений лист від 27.04.2017 о 15:14. З темою "ТИ №203" та одним вкладеним файлом: "ТИ №203.jpg" (див. зображення 33-35).

8. З електронної поштової скриньки на електронну поштову скриньку був відправлений лист від 28.04.2017 о 15:10. З темою "ТИ №206, 207" та двома вкладеними файлами: "ТИ №206.jpg", "ТИ №207.jpg" (див. зображення 36-39).

9. З електронної поштової скриньки на електронні поштові скриньки ; , був відправлений лист від 03.05.2017 о 10:39. З темою "ТИ №209" та одним вкладеним файлом: "ТИ №209.jpg" (див. зображення 40-42).

10. З електронної поштової скриньки на електрону поштову скриньку , був відправлений лист від 03.05.2017 о 17:22. З темою "РН" та чотирма вкладеними файлами: "Сканировать10013.PDF", "Сканировать10014.PDF", "Сканировать10015.PDF", "Сканировать10016.PDF" (див. зображення 43-48).

11. З електронної поштової скриньки на електронні поштові скриньки ; . був відправлений лист від 04.05.2017 о 10:36. З темою "ТИ №210" та одним вкладеним файлом: "ТИ №210.jpg" (див. зображення 49-51).

12. З електронної поштової скриньки на електронні поштові скриньки ; . був відправлений лист від 05.05.2017 о 09:12. З темою "ТИ №212" та одним вкладеним файлом: "ТИ №212.jpg" (див. зображення 52-54).

13. З електронної поштової скриньки на електронні поштові скриньки ; . був відправлений лист від 05.05.2017 о 13:48. З темою "ТИ №214 на 08.05.17" та одним вкладеним файлом: "ТИ №214.jpg" (див. зображення 55-57).

14. З електронної поштової скриньки на електронні поштові скриньки ; . був відправлений лист від 05.05.2017 о 14:16. З темою "ТИ №214 на 08.05.17" та двома вкладеними файлами: "ТИ №213.jpg" "ТИ №214.jpg" (див. зображення 58-61).

15. З електронної поштової скриньки на електрону поштову скриньку , був відправлений лист від 11.05.2017 о 12:17. З темою "РН" та дванадцятьма вкладеними файлами: "Сканировать10004.PDF", "Сканировать10005.PDF", "Сканировать10006.PDF", "Сканировать10007.PDF", "Сканировать10008.PDF", "Сканировать10009.PDF", "Сканировать10010.PDF", "Сканировать10011.PDF", "Сканировать10012.PDF", "Сканировать10013.PDF", "Сканировать10014.PDF", "Сканировать10015.PDF" (див. зображення 62-75).

16. З електронної поштової скриньки на електронну поштову скриньку був відправлений лист від 04.07.2017 о 12:01. З темою "Fwd: письмо о возрате ден. средств + акт серки (ПРОГР-ЕС - ТД ИАС)" та двома вкладеними файлами: "акт серки по дог. №2404-46 от 24.04.17 (ПРОГР-ЕС - ТД ИАС).PDF" (див. зображення 76-79).

Файли які знаходились у вкладеннях до листів було завантажено та записано на один оптичний диск лазерних систем зчитування, що додається до висновку експертного дослідження, як Додаток 1, записану сесію на диску фіналізовано.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 18.02.2019 продовжено строк проведення підготовчого провадження на 30 днів, підготовче судове засідання відкладено на 14.03.2019.

04.03.2019 від представника позивача надійшли пояснення щодо заявлених позовних вимог, в яких позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість у загальній сумі 770 066,95 грн., а також судові витрати, з яких: судовий збір у сумі 11 551,00 грн., витрати на професійну правничу допомогу в сумі 25 000,00 грн. та витрати пов'язані з проведенням експертного дослідження в сумі 3376,80 грн.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 14.03.2019 підготовче провадження закрито; справу призначено до розгляду по суті; представників сторін проінформовано, що судове засідання відбудеться 02.04.2019.

02.04.2019 від представника позивача надійшло клопотання про долучення доказів щодо понесених витрат на правничу допомогу.

В судовому засіданні, яке відбулося 02.04.2019, здійснено розгляд справи по суті.

Завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат (стаття 194 Господарського процесуального кодексу України).

Господарський суд констатує, що сторони мали реальну можливість надати всі існуючі докази в обґрунтування своїх позовних вимог та заперечень суду першої інстанції.

Відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні, яке відбулося 02.04.2019, в порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, беручи до уваги, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, а є результатом оцінки належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв'язку доказів у їх сукупності, надаючи оцінку зібраним у справі доказам в цілому, і кожному доказу, який міститься у справі, окремо, мотивуючи відхилення або врахування кожного доказу, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Господарське зобов'язання виникає, зокрема із господарського договору (стаття 174 Господарського кодексу України).

При укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору (частина 3 статті 180 Господарського кодексу України).

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "ІНТЕРАГРОСТАНДАРТ" (далі - покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ПРОГР-ЕС ТРЕЙД" (далі - продавець) укладений договір № 2404/46 від 24.04.2017 (далі - Договір).

Предметом договору визначено, що продавець зобов'язується передати (поставити) покупцю аміак рідкий (надалі - товар), а покупець - прийняти товар та оплатити його вартість відповідно до умов цього договору. Найменування товару, його кількість, ціна та інші необхідні умови зазначаються у специфікаціях, які є невід'ємною частиною цього договору (п.п. 1.1., 1.2. договору).

Умови поставки. Товар постачається покупцю за його замовленнями окремими партіями, обсяги яких обумовлюються у відповідних специфікаціях. Підписання специфікації свідчить про досягнення сторонами згоди щодо істотних умов поставки конкретної партії товару (п.п. 2.2., 2.3. договору).

Умови розрахунків за товар зазначаються у Специфікації (п. 4.1. договору).

Строк. Договір набирає сили з дня його підписання уповноваженими представниками сторін та діє до 31.12.2017. Закінчення строку дії договору не звільняє покупця від обов'язку оплати товару, отриманого в період дії цього договору, та виконання інших зобов'язань (сплати передбачених цим договором процентів за користування чужими коштами, неустойки, відшкодування збитків тощо).

Відтак, сторонами погоджено істотні умови договору.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 Цивільного кодексу України).

Статтею 628 Цивільного кодексу України, визначено зміст договору, який становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Договір у встановленому порядку не оспорений, не визнаний недійсним.

Таким чином, укладений між сторонами договір №2404/46 від 24.04.2017 є дійсним, укладеним належним чином та є обов'язковим для виконання сторонами.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526, 629 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами, а зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Приписами ч. 1 ст. 599 Цивільного кодексу України визначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

24.04.2017 між сторонами укладено специфікацію №1 до договору, відповідно до умов якої, відповідач зобов'язувався в строк з 24.04.2017 по 31.05.2017 на умовах самовивозу з ПАТ "Дніпроазот" м. Кам'янське, продати позивачу аміак рідкий технічний в кількості 200,00 т. на суму 2 240 000,00 грн. з ПДВ. Порядок розрахунків - передплата 100 %.

На виконання умов вказаної специфікації позивачем 24.04.2017 на поточний рахунок відповідача перераховано загальну суму 2 240 000,00 грн., згідно платіжних доручень: № 950 від 24.04.2017 на суму 1 400 000,00 грн. та № 951 від 24.04.2017 на суму 840 000,00 грн. (арк. справи 20, 21 Том №1).

25.04.2017 між сторонами укладено специфікацію №2 до договору, відповідно до умов якої, відповідач зобов'язувався в строк з 25.04.2017 по 31.05.2017 на умовах самовивозу з ПАТ "Дніпроазот" м. Кам'янське, продати позивачу аміак рідкий технічний в кількості 220,00 т. на суму 2 464 000,00 грн. з ПДВ. Порядок розрахунків - передплата 100 %.

На виконання умов вказаної специфікації позивачем 25.04.2017 на поточний рахунок відповідача перераховано суму 2 464 000,00 грн., згідно платіжного доручення № 438 від 25.04.2017 на суму 2 464 000,00 грн. (арк. справи 22 Том №1).

Відповідачем, в свою чергу, недопоставлено позивачу 34,84 т. товару на суму 390 208,00 грн. Докази протилежного в матеріалах справи відсутні, відповідачем не надані.

У специфікаціях № 1, № 2 сторонами прямо визначено та узгоджено строк поставки по 31.05.2017 (арк. справи 18, 19 Том №1).

Таким чином, строк виконання відповідачем зобов`язань з поставки товару є таким, що настав 31.05.2017.

Висновок експертного дослідження № 19/119/12/1ед від 14.02.2019 Сумського науково-дослідного екпертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України щодо проведення комп'ютерно-технічного дослідження, господарський суд визнає належним і допустимим доказом, який підтверджує, що саме шляхом електронного листування відбувалося спілкування між сторонами в межах договору № 2404/46 від 24.04.2017.

Таким чином, судом встановлено, що відповідачем отримано повний обсяг транспортних інструкцій (заявок) на весь об'єм замовленого товару, однак взяті на себе зобов'язання відповідач не виконав належним чином, що доводить вину останнього і є підставою для задоволення позову.

З метою досудового врегулювання спору позивачем направлено на адресу відповідача претензію вих. № 04.12.2018/1 від 04.12.2018 з вимогою повернення грошових коштів. Вказану претензію отримано відповідачем - 06.12.2018, що підтверджується фіскальним чеком, описом вкладення, поштовою квитанцією та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (арк. справи 45-49, Том №1). Однак вказана претензія відповідачем залишена без відповіді та задоволення.

Частиною 2 статті 693 Цивільного кодексу України передбачено, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України та статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Приписи частини 7 статті 193 Господарського кодексу України та статті 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов'язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами статті 629 Цивільного кодексу України щодо обов'язковості договору для виконання сторонами.

Згідно статті 202 Господарського кодексу України та статті 598 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняються виконанням, проведеним належним чином. Відповідачем не були виконані зобов'язання з поставки товару, доказів припинення відповідних зобов'язань перед позивачем у будь-який інший передбачений законом спосіб, відповідачем до матеріалів справи не надано.

Згідно із положенням статті 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

З огляду на вищевикладене, доводи викладені відповідачем у відзиві на позов спростовуються матеріалами справи.

Частиною 1 статті 216 та частиною 2 статті 217 Господарського кодексу України, передбачено, що господарсько-правова відповідальність застосовується до учасників господарських відносин за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбаченому цим Кодексом, іншими законами та договором, у вигляді відшкодування збитків, штрафних санкцій та оперативно-господарських санкцій.

Відповідно до частини 1 статті 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

В статті 546 Цивільного кодексу України, зазначено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою.

Відповідно до частини 4 статті 231 Господарського кодексу України, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Згідно до частини 2, частини 3 статті 6 та статті 627 Цивільного кодексу України, сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Отже, суб'єкти господарських відносин при укладенні договору наділені законодавцем правом забезпечення виконання господарських зобов'язань шляхом встановлення окремого виду відповідальності (договірної санкції) за невиконання чи неналежне виконання договірних зобов'язань.

Пунктом 5.1. договору встановлено, що у випадку невиконання будь-якою зі сторін своїх зобов'язань по цьому договору, винна сторона повинна на вимогу іншої сторони сплатити пеню у розмірі 0,1 % від суми невиконаного зобов'язання за кожний день прострочення. Пеня стягується за весь час прострочення виконання зобов'язання в межах визначеної цим договором спеціальної позовної давності.

Позивач на підставі пункту 5.1. договору нарахував та просить стягнути з відповідача пеню в розмірі 219 296,90 грн. за період з 01.06.2017 по 14.12.2018.

Господарський суд перевірив розрахунок пені та визнав його арифметично та методологічно правильним, а вимогу обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі, з огляду на наступне.

Статтею 258 Цивільного кодексу України та статтею 232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано та стягуються такі санкції протягом строку позовної давності в один рік, при цьому позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін відповідно до частини першої статті 259 ЦК України.

Пунктом 7.1 договору встановлено, що спеціальна позовна давність з питань, пов'язаних із стягненням неустойки (пені), встановлюється тривалістю у три роки.

Заявлена позивачем до стягнення пеня за прострочення виконання зобов'язань за договором у сумі 219 296,90 грн. нарахована за період з 01.06.2017 по 14.12.2018.

Таким чином, пеня нарахована відповідно до умов договору та підлягає стягненню з відповідача у повному обсязі.

За правилами п. 5.6. договору у випадку прострочення поставки товару продавець повинен крім встановленої в п. 5.1. неустойки сплатити покупцю проценти за користування чужими грошовими коштами у розмірі 16 % річних від суми вартості простроченого товару за весь час прострочення в межах визначеного законом загального строку позовної давності.

Позивач на підставі пункту 5.6. договору нарахував та просить стягнути з відповідача 16 5% річних в розмірі 96 130,15 грн. за період з 01.06.2017 по 14.12.2018.

Господарський суд перевірив розрахунок 16 % річних та визнав його арифметично та методологічно правильним, а вимогу обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Щодо заявлених позовних вимог в частині стягнення інфляційних втрат у сумі 64431,90 грн., суд зазначає наступне.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України, передбачено, що за прострочення виконання грошового зобов'язання настає відповідальність у вигляді сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також сплати трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Приписами статті 625 Цивільного кодексу України, передбачена можливість стягнення інфляційних втрат за прострочення саме грошового зобов'язання.

Грошові зобов'язання, як і будь-які інші цивільно-правові або господарські зобов'язання, можуть виникати з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України і статтею 174 Господарського кодексу України.

Згідно із частиною 1 статті 175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Грошовим зобов'язанням, відповідно до ст. ст. 524, 533-535, 625 Цивільного кодексу України, є виражене в грошових одиницях зобов'язання сплатити гроші на користь іншої сторони, яка відповідно має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Натомість, стягнення з відповідача суми боргу, що становить попередню оплату за договором не є наслідком порушення ним грошового зобов'язання, оскільки відповідні дії вчиняються не на виконання взятих на себе грошових зобов'язань, а з інших підстав - повернення сплаченого авансу за поставку товару.

За своєю суттю обов'язок щодо повернення грошових коштів, отриманих як передоплата, не можна розцінювати як грошове зобов'язання в розумінні статті 625 Цивільного кодексу України.

Наведене узгоджується із позицією Верховного Суду у постанові від 31.10.2018 по справі № 910/5909/16, Верховного Суду України у постанові від 16.09.2014 по справі №921/266/13-г/7, позицією Вищого господарського суду України у постановах від 15.12.2016 року по справі № 911/345/16, від 14.08.2017 по справі №910/20767/16, в якій роз'яснено, що обов'язок боржника сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних не виникає у випадках повернення коштів особі, яка відмовилася від прийняття зобов'язання за договором (стаття 612 ЦК України), повернення сум авансу та завдатку, повернення коштів у разі припинення зобов'язання (в тому числі шляхом розірвання договору) за згодою сторін або визнання його недійсним, відшкодування збитків та шкоди, повернення безпідставно отриманих коштів (стаття 1212 ЦК України), оскільки відповідні дії вчиняються сторонами не на виконання взятих на себе грошових зобов'язань, а з інших підстав.

За таких обставин, суд вважає заявлені позивачем вимоги в частині стягнення інфляційних втрат у сумі 64 431,90 грн. є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України, визначено види судових витрат.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов'язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з вимогами п. п. 1-2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Крім того, ч. 4-5 зазначеної статті передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Як свідчать матеріали справи, у зв'язку з порушенням відповідачем прав та інтересів позивача, останній звернувся до адвоката Вовк Олександра Володимировича з метою надання позивачу правової допомоги з приводу захисту інтересів в Господарському суді Дніпропетровської області у справі № 904/5733/18.

Між ТОВ "ТОРГОВИЙ ДІМ "ІНТЕРАГРОСТАНДАРТ" (позивачем, клієнтом) та адвокатом Вовк Олександром Володимировичем (адвокат) укладений договір про надання професійної правничої (юридичної) допомоги № 31/01-1 від 31.01.2018.

Факт надання правової допомоги адвокатом підтверджується наявними в матеріалах справи актом прийому-передачі наданих послуг за договором № 31/01-1 від 31.01.2018, згідно якого розмір понесених позивачем витрат на адвокатські послуги складає суму 24 000,00 грн., яка відповідно до рахунку на оплату № 11 від 01.01.2019 сплачена позивачем за платіжним дорученням №4927 від 01.04.2019 у повному обсязі;

Враховуючи викладене, а також те, що факт понесення позивачем витрат на правничу допомогу та сума таких витрат підтверджується матеріалами справи, і відповідач в порядку, визначеному п. 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України не звертався до суду з клопотанням про їх зменшення, господарський суд приходить до висновку про необхідність покладення зазначених витрат на відповідача, стягнувши з останнього на користь позивача суму в розмірі 24 000,00 грн.

Також, позивачем понесено витрати, пов'язані з проведенням експертного дослідження у розмірі 3376,80 грн., що підтверджується платіжним дорученням №3260 від 14.02.2019 (арк. справи 234, Том №1), які підлягають задоволенню.

З урахуванням положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241, 254, 256-259, пунктом 17.5 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "ІНТЕРАГРОСТАНДАРТ" (40007, місто Суми, вулиця Харківська, будинок 111; ) до Товариства з обмеженою відповідальністю ПРОГР-ЕС ТРЕЙД" (49083, місто Дніпро, вулиця Дарницька, будинок 21, приміщення ХVІІІ; ) про стягнення заборгованості у розмірі 770 066,95 грн., з яких: основний борг з врахуванням індексації у сумі 454 639,90 грн., пеня у сумі 219 296,90 грн., 16 % річних у сумі 96 130,15 грн. (за договором № 2404/46 від 24.04.2017) - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОГР-ЕС ТРЕЙД" (49083, місто Дніпро, вулиця Дарницька, будинок 21, приміщення ХVІІІ; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "ІНТЕРАГРОСТАНДАРТ" (40007, місто Суми, вулиця Харківська, будинок 111; ) основний борг у сумі 390 208,00 грн. (триста дев'яносто тисяч двісті вісім грн. 00 коп.), пеню у сумі 219 296,90 грн. (двісті дев'ятнадцять тисяч двісті дев'яносто шість грн. 90 коп.), 16 % річних у сумі 96 130,15 грн. (дев'яносто шість тисяч сто тридцять грн. 15 коп.), витрати по сплаті судового збору в сумі 10 584,52 грн. (десять тисяч п'ятсот вісімдесят чотири грн. 52 коп.), витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 25 000,00 грн. (двадцять п'ять тисяч грн. 00 коп.), витрати пов'язані з проведенням експертного дослідження у розмірі 3376,80 грн. (три тисячі триста сімдесят шість грн. 80 коп).

В решті позовних вимог - відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (частини 1, 2 статті 241 Господарського процесуального кодексу України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до п. 17.5 Розділу ХІ Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Реквізити сторін:

Стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "ІНТЕРАГРОСТАНДАРТ" (40007, місто Суми, вулиця Харківська, будинок 111; ).

Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю "ПРОГР-ЕС ТРЕЙД" (49083, місто Дніпро, вулиця Дарницька, будинок 21, приміщення ХVІІІ; ).

Повний текст рішення складено - 12.04.2019.

Суддя Н.Е. Петренко