РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

11.04.2019Справа № 910/1129/19
Суддя Мудрий С.М. розглянувши справу

за позовом комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Рандсервіс"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача:

Шевченківська районна в місті Києві державна адміністрація

про стягнення 174 920,62 грн.

Представники сторін:

не викликались.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду міста Києва надійшла позовна заява комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" до товариства з обмеженою відповідальністю "Рандсервіс" про стягнення 174 920,62 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач в порушення норм чинного законодавства України та укладеного між сторонами договору №533/1 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 26.08.2016 належним чином не виконав взяті на себе зобов'язання по сплаті за користування орендованим приміщенням, у зв'язку з чим у останнього виникла заборгованість у заявленому розмірі.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 04.02.2019 р. прийнято позовну заяву до розгляду, та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

04.03.2019 р. до канцелярії суду відповідач подав відзив на позовну заяву.

11.03.2019 р. до канцелярії суду надійшла від позивача відповідь на відзив.

Відповідно до ч. 2 ст.170 ГПК України, письмова заява, клопотання чи заперечення підписується заявником чи його представником.

Із відповіді на відзив (заперечення) на позовну заяву без номеру та без дати комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" вбачається, що дана відповідь взагалі не підписана представником останнього.

На підставі ч. 4 ст. 170 ГПК України, суд залишає відзив (заперечення) на позовну заяву без номеру та без дати комунальному підприємству "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" без розгляду.

05.04.2019 р. до канцелярії суду відповідач подав клопотання про приєднання доказів.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Частина 1 статті 202 ЦК України передбачає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ч.1 статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч. 2 статті 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно п.1 ч. 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно з ч.1 ст. 765 ЦК України наймодавець зобов'язаний передати наймачеві майно у користування негайно або у строк, встановлений договором найму.

26.09.2016 р. між комунальним підприємством "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" та товариством з обмеженою відповідальністю "Рандсервіс" укладено договір № 533/1 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду (нова редакція договору про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 01.09.2001 № 241).

В подальшому між сторонами укладено додаткову угоду № 1 від 01.03.2018 про внесення змін до договору від 26 серпня 2016 року № 533/1 від 27.12.2007 № 4524.

Відповідно до п. 1.1. договору, орендодавець на підставі протоколу засідання постійної комісії Київської міської ради з питань власності від 26.03.2016 № 18, розпорядження Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації від 28.07.2016 № 453 передає, а орендар приймає в оренду нерухоме майно (нежитлове приміщення), що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва, яке знаходиться у пров. Артилерійському, 5-а, для розміщення суб'єкта господарювання, що здійснює побутове обслуговування нанесення (ремонт одягу, перукарня, взуття).

Пунктом п.2.1. договору передбачено, що об'єктом оренди є: нежитлове приміщення 1-го поверху загальною площею 143,7 кв.м. згідно з викопіюванням з по поверхового плану , що складає невід'ємну частину цього договору.

Вартість об'єкта згідно із затвердженим висновком про вартість майна станом на 29.02.2016 р. становить 1 кв.м. 17504 грн.39 коп., всього 2 515 380,59 грн. (п.2.2.).

Позивач на виконання умов договору надав відповідачу в оренду приміщення загальною площею 193,7 кв.м. (1-й поверх), яке закріплене за підприємством на праві господарського відання згідно Розпорядження Шевченківської районної в місті Києві адміністрації № 80 від 09.02.2011 року «Про закріплення майна за Комунальним підприємством «Керуюча дирекція», що підтверджується актом № 26.08.2016 р. про фактичне використання нежитлового приміщення в будинку № 5А на пров. Артилерійський.

Даний акт складений, оскільки відсутній акт приймання-передачі.

Також зазначено, що стан приміщення, який передано в оренду згідно даного договору - задовільний.

Судом враховано, що вищезазначений акт підписаний обома сторонами договору оренди без зауважень і застережень.

У відповідності до п. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України з наймача справляється плата, за користування майном, розмір, якої встановлюється договором оренди.

Згідно з ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч. 6 ст. 283 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 286 Господарського кодексу України орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством.

Згідно з п. 2.4. договору, орендар вступає у строкове платне користування об'єктом у термін, указаний у цьому договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору та акта приймання-передачі об'єкта.

Відповідно до п. 3.1. договору, орендна плата визначена на підставі Методики розрахунку орендної плати за майно територіальної громади міста Києва, яке передається в оренду, затвердженої рішенням Київської міської ради від 21 квітня 2015 року № 415/1280, і становить без ПДВ:74 грн.47 коп. за 1 кв. м. орендованої площі, що в цілому складає за базовий місяць розрахунку лютий 2017 р. 10 700 грн. 85 коп.

Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць. Оперативна інформація про індекси інфляції, розраховані Державною службою статистики України, розміщується на веб-сайті Фонду державного майна України (цей пункт застосовується після поновлення дії норми статті 10 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» в частині індексації орендної плати) (п. 3.2.).

Умовами пункту 3.3. визначено, що у разі користування об'єктом протягом неповного календарного місяця (першого та/або останнього місяців оренди) добова оренда плата за дні користування визначається згідно з Методикою розрахунку орендної плати за майно територіальної громади міста Києва, яке передається в оренду, на основі орендної плати за відповідні місяці пропорційно дням користування.

Згідно з п. 3.5. договору, додатково до орендної плати нараховується податок на додану вартість у розмірах та порядку визначених законодавством України, який сплачується орендарем разом з орендною платою.

Відповідно до п. 3.6. договору, орендна плата сплачується орендарем на рахунок підприємства балансоутримувача, починаючи з дати підписання акта приймання-передачі.

Пунктом 3.7. договору передбачено, що орендна плата сплачується орендарем незалежно від наслідків господарської діяльності орендаря щомісячно не пізніше 15 числа поточного місяця.

Із п.п. 4.2.1., 4.2.2., 4.2.3. п. 4.2. договору вбачається, що орендар зобов'язаний прийняти по акту приймання-передачі об'єкт, використовувати об'єкт відповідно до його призначення та умов цього договору, своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату та інші платежі.

Цей договір є укладеним з моменту підписання його сторонами і діє з 26.08.2016 р. до 25.08.2019 р. (п. 9.1.).

Відповідно до ч.1 статті 613 ЦК України, кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов'язку.

Частиною 4 статті 612 ЦК України передбачено, що прострочення боржника не настає, якщо зобов'язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.

У відзиві без номеру та без дати відповідач заперечував проти позовних вимог, оскільки на його думку, відповідно до п. 3.4. договору, розмір орендної плати може бути змінено на вимогу однієї із сторін у разі зміни Методики розрахунку орендної плати за користування майном територіальної громади міста Києва, яка передається в оренду, та в інших випадках, передбачених законодавством України.

Рішенням Київської міської ради VI сесія VIII скликання від 8 лютого 2018 року № 21/4085 внесено зміни до рішення Київської міської ради від 21 квітня 2015 року № 415/1280 «Про затвердження Положення про оренду майна територіальної громади міста Києва».

Відповідно до даного Рішення орендні ставки для орендарів - юридичних і фізичних осіб, що є суб'єктами малого підприємництва, які проводять виробничу діяльність безпосередньо на орендованих виробничих площах (крім офісів), застосовуються з коефіцієнтом 0,7.

Відповідачем не враховані зазначені зміни щодо орендної ставки під час укладання додаткової угоди № 1 від 01.03.2018 р. та під час нарахування орендної плати не застосовано зазначений вище коефіцієнт 0,7, що призвело до збільшення розміру орендної плати.

Також зазначає, що неодноразово звертався до позивача та третьої особи із вимогою укласти додаткову угоду до договору оренди (листи № 121 від 23.03.2018 р., № 122 від 26.03.2018 р., № 125 від 17.05.2018 р., № 126 від 26.06.2018 р., № 134 від 31.10.2018 р., № 139 від 27.12.2018 р.).

Проте дані листи залишені без задоволення, а договір оренди не приведено у відповідність до рішення.

Розділ 4 статуту товариства з обмеженою відповідальністю «Рандсервіс», затверджений Загальними Зборами Учасників протоколом № 5 від 12.10.2005 р., державну реєстрацію змін до установчих документів проведено 24.10.2005 р, номер запису - 2011223 та державну реєстрацію змін до установчих документів проведено 06.07.2010 р., номер запису № 05011223 передбачає предмет діяльності товариства.

Із витягу із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № видно, що основним видом економічної діяльності юридичної особи є надання послуг перукарями та салонами краси.

Отже, діяльність відповідача в орендованому нежитловому приміщенні 1-го поверху загальною площею 143,7 кв.м. в будинку № 5-а на провул. Артилерійському у м. Києві не відноситься до виробничої діяльності, а тому коефіцієнт 0,7 не може бути застосований при нарахуванні орендної плати відповідачеві.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 ЗУ «Про оренду державного та комунального майна», істотними умовами договору оренди є:

об'єкт оренди (склад і вартість майна з урахуванням її індексації);

термін, на який укладається договір оренди;

орендна плата з урахуванням її індексації;

порядок використання амортизаційних відрахувань, якщо їх нарахування передбачено законодавством;

відновлення орендованого майна та умови його повернення;

виконання зобов'язань;

забезпечення виконання зобов'язань - неустойка (штраф, пеня), порука, завдаток, гарантія тощо;

порядок здійснення орендодавцем контролю за станом об'єкта оренди;

відповідальність сторін;

страхування орендарем взятого ним в оренду майна;

обов'язки сторін щодо забезпечення пожежної безпеки орендованого майна.

Положенням про оренду майна територіальної громади міста Києва, затвердженим рішенням Київської міської ради від 21.04.2015 р. № 415/1280 (із змінами від 08.02.2018 р. № 21/4085) регулюється порядок внесення змін до договору, в тому числі зміни розміру орендної плати.

Згідно п. 15.2. Положення, з метою розгляду питання про внесення змін до договору оренди орендар подає орендодавцю заяву, 3 підписані ним та балансоутримувачем примірники додаткової угоди до договору про внесення змін до договору оренди та обґрунтування запропонованих змін.

Відповідач не надав суду докази його звернення до орендодавця із пропозицією про внесення змін до договору оренди, зокрема зміни розміру орендної плати.

Враховуючи вищезазначене та те, що у позивача відсутні підстави для самостійного визначення та зміни орендної плати, тобто без затвердження змін до договору оренди Постійною комісією Київської міської ради з питань власності та внесення відповідних змін договору оренди, а тому доводи відповідача судом не приймаються до уваги.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ст. 530 ЦК України).

Враховуючи вищезазначене та те, що до позивача не надходило від відповідача звернення про внесення змін до договору оренди щодо зміни розміру орендної плати, тому факт наявності основної заборгованості за договором № 533/1 про передачу майна територіальної громади міста Києва від 26.08.2016 р. за період із квітня 2017 року по січень 2019 (включно) року в розмірі 77 153,12 грн., належним чином доведений, документально підтверджений і відповідачем не спростовано, тому позовні вимоги позивача визнаються судом обґрунтованим та такими, щопідлягають задоволенню.

Крім основного боргу, позивач просив також стягнути з відповідача 3% річних в розмірі 1 682,50 грн.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням, процентів річних та процентів за користування чужими грошовими коштами є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утриманими ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Таким чином, проценти річних входять до складу грошового зобов'язання і не ототожнюються із санкціями за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань.

З огляду на вищевикладене, позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача 3 % річних в розмірі 1682,50 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Також, позивач просить стягнути з відповідача пеню в розмірі 96 085,00 грн.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (ч.1 ст. 230 ГК України).

Згідно ч. 1-2 статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Частина 6 статті 232 ГК України передбачає, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Згідно статті 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань, платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Стаття 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань передбачає, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до п. 6.2. договору оренди, за несвоєчасну та не в повному обсязі сплату орендної плати та інших платежів на користь підприємства-балансоутримувача орендар сплачує на користь підприємства-балансоутримувача пеню в розмірі 0,5% від розміру несплачених орендних та інших платежів за кожний день прострочення, але не більше розміру, встановленого законодавством України.

Дії відповідача є порушенням вимог договору, тому є підстави для застосування відповідальності за умовами Цивільного кодексу України та Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань.

Розрахунок суми пені

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
27282.0401.08.2017 - 03.08.2017312.5000 %0.068 %*56.06
27282.0404.08.2017 - 14.08.20171112.5000 %0.068 %*205.55
21582.0416.08.2017 - 31.08.20171612.5000 %0.068 %*236.52
30741.3801.09.2017 - 14.09.20171412.5000 %0.068 %*294.78
23241.3816.09.2017 - 30.09.20171512.5000 %0.068 %*238.78
36421.101.10.2017 - 11.10.20171112.5000 %0.068 %*274.41
29321.1013.10.2017 - 26.10.20171412.5000 %0.068 %*281.16
29321.1027.10.2017 - 31.10.2017513.5000 %0.074 %*108.45
38775.7401.11.2017 - 15.11.20171513.5000 %0.074 %*430.25
31675.7417.11.2017 - 14.12.20172813.5000 %0.074 %*656.08
31675.7415.12.2017 - 17.12.2017314.5000 %0.079 %*75.50
24275.7419.12.2017 - 16.01.20182914.5000 %0.079 %*559.34
17985.8918.01.2018 - 25.01.2018814.5000 %0.079 %*114.32
17985.8926.01.2018 - 31.01.2018616.0000 %0.088 %*94.61
18402.4901.02.2018 - 14.02.20181416.0000 %0.088 %*225.87
12018.2916.02.2018 - 28.02.20181316.0000 %0.088 %*136.98
26657.7316.03.2018 - 21.03.2018617.0000 %0.093 %*148.99
17457.7323.03.2018 - 12.04.20182117.0000 %0.093 %*341.50
17457.7313.04.2018 - 14.04.2018217.0000 %0.093 %*32.52
32258.2116.04.2018 - 23.04.2018817.0000 %0.093 %*240.39
24058.2125.04.2018 - 25.04.2018117.0000 %0.093 %*22.41
22609.6126.04.2018 - 26.04.2018117.0000 %0.093 %*21.06
20609.6128.04.2018 - 01.05.2018417.0000 %0.093 %*76.79
35528.4901.05.2018 - 06.05.2018617.0000 %0.093 %*198.57
31528.4908.05.2018 - 17.05.20181017.0000 %0.093 %*293.69
23928.4919.05.2018 - 24.05.2018617.0000 %0.093 %*133.74
23928.4925.05.2018 - 29.05.2018517.0000 %0.093 %*111.45
21928.4931.05.2018 - 31.05.2018117.0000 %0.093 %*20.43
36847.3701.06.2018 - 10.06.20181017.0000 %0.093 %*343.24
34847.3712.06.2018 - 17.06.2018617.0000 %0.093 %*194.76
28747.3719.06.2018 - 22.06.2018417.0000 %0.093 %*107.11
25247.3724.06.2018 - 12.07.20181917.0000 %0.093 %*446.84
25247.3713.07.2018 - 15.07.2018317.5000 %0.096 %*72.63
40166.2516.07.2018 - 22.07.2018717.5000 %0.096 %*269.61
32516.2524.07.2018 - 08.08.20181617.5000 %0.096 %*498.88
30516.2509.08.2018 - 15.08.2018717.5000 %0.096 %*204.84
45374.2516.08.2018 - 16.08.2018117.5000 %0.096 %*43.51
38674.2517.08.2018 - 05.09.20182017.5000 %0.096 %*741.70
36674.2507.09.2018 - 15.09.2018918.0000 %0.099 %*325.55
51488.6916.09.2018 - 19.09.2018418.0000 %0.099 %*203.13
44738.6921.09.2018 - 07.10.20181718.0000 %0.099 %*750.14
42738.6909.10.2018 - 15.10.2018718.0000 %0.099 %*295.07
57834.6116.10.2018 - 17.10.2018218.0000 %0.099 %*114.08
50084.6119.10.2018 - 25.10.2018718.0000 %0.099 %*345.79
50084.6126.10.2018 - 01.11.2018718.0000 %0.099 %*345.79
48084.6103.11.2018 - 15.11.20181318.0000 %0.099 %*616.54
63437.1616.11.2018 - 22.11.2018718.0000 %0.099 %*437.98
55637.1624.11.2018 - 06.12.20181318.0000 %0.099 %*713.38
53637.1608.12.2018 - 13.12.2018618.0000 %0.099 %*317.41
53637.1614.12.2018 - 15.12.2018218.0000 %0.099 %*105.80
69204.6516.12.2018 - 19.12.2018418.0000 %0.099 %*273.03
61504.6521.12.2018 - 15.01.20192618.0000 %0.099 %*1577.22
77153.1216.01.2019 - 28.01.20191318.0000 %0.099 %*989.25
Всього 15 990,48 грн.
За перерахунком суду загальний розмір пені становить 15 990,48 грн. та підлягає задоволенню.

Вимоги позивача щодо стягнення пені в розмірі 80 094,52 грн. є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Частинами 3, 4 статті 13 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Судовий збір згідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3,4 ст. 13, ч.1 ст. 73, ст. 129, ст.ст. 236-238, 240-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" до товариства з обмеженою відповідальністю "Рандсервіс" про стягнення 174 920,62 грн. задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Рандсервіс" (03113, м. Київ, провул. Артилерійський, б. 5-А, ) на користь комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" (04050, м. Київ, вул. Білоруська, буд. 1, ) основний борг в розмірі 77 153 (сімдесят сім тисяч сто п'ятдесят три) грн. 12 коп., 3 % річних в розмірі 1 682 (одна тисяча шістсот вісімдесят дві) грн. 50 коп., пеню в розмірі 15 990 (п'ятнадцять тисяч дев'ятсот дев'яносто) грн. 48 коп. та судовий збір в розмірі 1422 (одна тисяча чотириста двадцять дві) грн. 37 коп..

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.М.Мудрий