ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.04.2019 Справа № 925/100/19

за позовною заявою Аварійно - рятувального загону спеціального призначення Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Черкаській області, вул. Сумгаїтська, 4, м. Черкаси, 18000.

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гадячсир", вул. Будька, 47, м. Гадяч, Полтавська область, 37300

про стягнення 22 847,39 грн

Суддя Ціленко В. А.

Секретар судового засідання Білоус О.В

Представники сторін в судове засідання не викликались. Справа розглядається за наявними в ній матеріалами, в порядку спрощеного провадження, відповідно до ст. 247 Господарського процесуального кодексу України.

Суть справи: розглядається позовна заява Аварійно - рятувального загону спеціального призначення Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Черкаській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гадячсир" про стягнення основної заборгованості за договором на постійне та обов'язкове обслуговування державними аварійно-рятувальними службами об'єктів та окремих територій № 89 від 20.03.2008 року, з яких основний борг 18 765,60 грн., 508,98 грн. пені, 3% річних у сумі 678,22 грн. та інфляційних витрат у сумі 2894,59 грн.

Відповідач відзив на позовну заяву не надав. Ухвала суду від 01.03.2019 року отримана відповідачем 22.03.2019 року згідно з повідомленням про вручення поштового відправлення. В зв'язку з тим, що необхідних для вирішення спору доказів, наявних у матеріалах справи, достатньо, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами, на підставі ст. 202 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

20.03.2008 року між Аварійно - рятувальним загоном спеціального призначення Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Черкаській області (Аварійно - рятувальна служба) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Гадячсир" (Об'єкт) був укладений договір на постійне та обов'язкове обслуговування державними аварійно-рятувальними службами об'єктів та окремих територій № 89 (надалі Договір) відповідно до якого Аварійно - рятувальна служба організовує та здійснює аварійно-рятувальне обслуговування об'єкта, а Товариство з обмеженою відповідальністю "Гадячсир" оплачує його відповідно до умов договору.

Позивач посилається на неналежне виконання боржником грошових зобов'язань та просить суд стягнути борг та нарахування, що складають додаткову відповідальність, у примусовому порядку.

При вирішенні спору судом враховано наступне.

Статтею 133 Кодексу цивільного захисту України, визначено, що суб’єкти господарювання та окремі території, на яких існує небезпека виникнення надзвичайних ситуацій, підлягають постійному та обов’язковому аварійно-рятувальному обслуговуванню на договірній основі аварійно-рятувальними службами, які пройшли атестацію в установленому порядку. Аварійно-рятувальне обслуговування передбачає надання послуг з проведення відповідних робіт із запобігання виникненню надзвичайних ситуацій (профілактики), локалізації і ліквідації наслідків аварій, інших послуг відповідно до укладеної угоди. Суб’єкти господарювання, галузі та окремі території, які підлягають постійному та обов’язковому аварійно-рятувальному обслуговуванню, а також порядок такого обслуговування визначаються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2016 р. № 763 затверджено Перелік суб’єктів господарювання, галузей та окремих територій, які підлягають постійному та обов’язковому аварійно-рятувальному обслуговуванню на договірній основі.

Відповідно до пункту 2 вищевказаної постанови, суб’єкти господарювання, у власності, володінні або користуванні яких перебувають окремі об’єкти, на території яких існує небезпека виникнення надзвичайних ситуацій державного, регіонального та місцевого рівня (за винятком суб’єктів господарювання, що утворили на професійній основі об’єктові аварійно-рятувальні служби, які пройшли атестацію в установленому порядку), таких галузей: агропромисловий комплекс: пожежовибухонебезпечні об’єкти заготівлі та переробки зерна, які належать до категорії “А” або “Б” незалежно від площі та категорії “В” площею 500 кв. метрів і більше; комбікормові заводи і цехи спиртової, цукрової, соледобувної, олійно-жирової, харчової і переробної промисловості; об’єкти I-III ступеня хімічної небезпеки, на яких експлуатуються аміачні холодильні установки.

Відповідач є володільцем об'єкта підвищеної небезпеки, а саме Драбівське відділення Товариства з обмеженою відповідальність "Гадячсир" яке знаходиться за адресою: Черкаська область, Драбівський район, с. Драбове-Барятинське, вул. Заводська, 4, у зв'язку з чим, між сторонами по даній справі був укладений договір на постійне та обов'язкове обслуговування державними аварійно-рятувальними службами об'єктів та окремих територій № 89.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори.

Правовідносини, що склалися між сторонами регулюються договором про надання послуг, де одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. (ст. 901 Цивільного кодексу України).

Статтею 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, так як одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Пунктами 4.1. та 4.2. Договору визначено вартість постійного та обов'язкового обслуговування, що складає 4691, 40 грн. на рік. Плата за обслуговування здійснюється щомісячним перерахуванням коштів у визначені строки згідно з наданим рахунком.

На підставі вищевказаного Аварійно - рятувальна служба за згодою Товариства з обмеженою відповідальністю "Гадячсир", направляла останньому рахунки один раз на рік на оплату річної сумі, рахунок № 89 від 01.01.2015 року, № 89 від 01.01.2016 року, № 89 від 01.01.2017 року та № 89 від 01.01.2018 року, що підтверджується доказами в матеріалах справи.

Частина 3 статті 530 Цивільного кодексу України зазначає, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Позивачем були направлені листи вимоги про сплату заборгованості у термін 7 днів, № 198 від 14.06.2016 року на суму 4691,40 грн; № 23 від 27.01.2017 року на суму 4691,40 грн.; № 420 від 09.10.2018 року на суму загальну суму 21218,80 грн. Також 15.01.2019 року позивачем було направлено відповідачу претензію № 16 в якій останній просить сплатити відповідача заборгованість за надані послуги за 2015-2018 рік та нараховані 3% річних, інфляційні витрати та пеню за прострочення виконання грошових зобов'язань. Вищевказані вимоги залишені відповідачем без реагування.

Враховуючи вищевикладене позовні вимоги позивача в частині стягнення основного боргу є обгрунтованими та підтверджуються наданими у справі доказами.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При викладених обставинах позов в частині стягнення 3% річних у сумі 678,22 грн. та інфляційних витрат у сумі 2894,59 грн. підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 546 Цивільного кодексу України договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов’язання, ніж неустойка, порука, гарантія, застава, притримання, завдаток. Законом України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань” зазначено, що боржник, який прострочив виконання грошових зобов’язань повинен сплатити кредитору пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

У пункті 5.3. Договору визначено, що за порушення терміну оплати Об'єкт сплачує Аварійно - рятувальній службі пеню у розмірі 0,2% від простроченої суми оплати за кожен день прострочення відповідно до вимог чинного законодавства.

Враховуючи вищевикладене нарахування пені в сумі 508,98 грн. є обгрунтованим та також підлягає задоволенню.

Витрати по оплаті судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 129, 232-233, 237-238 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Гадячсир", (вул. Будька, 47, м. Гадяч, Полтавська область, 37300, ) на користь Аварійно - рятувального загону спеціального призначення Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Черкаській області (вул. Сумгаїтська, 4, м. Черкаси, 18000, ) - основний борг 18765,60 грн., 508,98 грн. пені, 3% річних у сумі 678,22 грн., інфляційних витрат у сумі 2894,59 грн. та 1921,00 грн. судового збору

3. Копію рішення направити сторонам по справі.

Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

Повне рішення складено 04.04.2019 року

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.256 ГПК України). Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до

набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя В.А. Ціленко