РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

08.04.2019Справа № 910/14134/18
За позовом Акціонерного товариства "Укртрансгаз"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Газпромбудмонтаж"

про стягнення 1533411,95 грн

Суддя Усатенко І.В.

Секретар судового засідання Микитин О.В.

Представники сторін:

від позивача - Жирний О.С.

від відповідача - Джумурат В.М.

В судовому засіданні 08.04.2019 на підставі ст. 240 ГПК України прийнято скорочене рішення суду.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулось з позовом акціонерне товариство "Укртрансгаз" до товариства з обмеженою відповідальністю "Газпромбудмонтаж" про стягнення 1533411,95 грн

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач неналежним чином виконав свої зобов'язання щодо виконання підрядних робіт за договором № від 05.07.2016, в зв'язку з чим позивач просить стягнути у судовому порядку пеню у розмірі 1109724,56 грн та штраф у розмірі 423687,39 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.10.2018 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження,підготовче засідання призначено на 03.12.10.2018.

Через канцелярію суду 26.11.2018 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він проти позову заперечує, посилаючись на ту обставину, що договором не визначено вартість кожного етапу робіт, а тому позивач безпідставно на власний розсуд визначив базу для нарахування штрафних санкцій, оскільки, самостійно без погодження визначив потенційну вартість кожного етапу робіт. Крім того, у відзиві відповідач просить застосувати позовну давність, оскільки, по частині позовних вимог сплив строк позовної давності.

03.12.2018 від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивач доводить обґрунтованість визначеної ним вартості кожного етапу робіт. Також позивач зазначає, що строк позовної давності переривався, поданням відповідачем заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог, а тому строк позовної давності по вимогах позивача не сплив і безпідставною є відмова в позові з цих підстав.

03.12.2018 в підготовчому засіданні оголошено перерву на 20.12.2018.

18.12.2018 через канцелярію суду від позивача надійшло клопотання про долучення додаткових доказів.

20.12.2018 в підготовчому засіданні оголошено перерву на 31.01.2019.

Ухвалою суду від 29.12.2018 продовжено строк підготовчого провадження.

В підготовчому засіданні 31.01.2019 представником відповідача подано додаткові пояснення, в яких наголошено на позиції Верховного Суду щодо нарахування санкцій за прострочення здачі робіт за договором будівельного підряду в цілому, а не окремих його етапів, якщо договором не встановлено інше. Крім того, відповідач зазначив, що договір має змішану природу - підряду та поставки, а тому нараховувати санкції на непоставлений товар є безпідставним. Також відповідач зазначив, що проектна документація йому не надавалась і отримав він її тільки в рамках розгляду даної справи, а тому прострочення замовника з погодженням проектно-кошторисної документації може бути підставою для звільнення підрядника від відповідальності.

31.01.2019 в підготовчому засіданні оголошено перерву на 14.02.2019.

06.02.2019 від позивача надійшов супровідний лист з додатками.

13.02.2019 від позивача надійшли додаткові пояснення з доказами направлення відповідачу.

Ухвалою суду від 14.02.2019 закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду на 04.03.2019.

В судовому засіданні 04.03.2019 оголошено перерву до 08.04.2019.

В судовому засіданні 08.04.2019 представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав, викладених в заявах по суті спору.

Представник відповідача проти позову заперечував з підстав, викладених в заявах по суті спору.

Відповідно до ст. 217 ГПК України про закінчення з'ясування обставин та перевірки їх доказами суд зазначає в протоколі судового засідання і переходить до судових дебатів.

В судових дебатах представник позивача просив позов задовольнити.

Представник відповідача просив у позові відмовити.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Частина 1 статті 202 ЦК України передбачає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ч.1 статті 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч. 2 статті 509 ЦК України, зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно п.1 ч. 2 статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

05.07.2016 року між Публічним акціонерним товариством "Укртрансгаз" в особі філії "Управління магістральних газопроводів "Харківтрансгаз" (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Геогазцентр" (підрядник) укладено договір про закупівлю робіт №.

Відповідно до п. 1.1, 1.2 договору підрядник зобов'язується виконати роботи "Технічне переоснащення системи теплопостачання Харківського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів (Будівельні роботи)", а замовник - прийняти і оплатити такі роботи. Склад та обсяг робіт, які підлягають закупівлі за даним договором визначені договірною ціною (додаток № 2), що є невід'ємною частиною договору. Зміст і строки виконання робіт визначаються календарним планом (додаток № 1), що є невід'ємною частиною договору.

Пунктом 3.1 - 3.4. договору ціна договору становить 15378880,70 грн. Ціна договору є кінцевою і не може бути збільшена. Ціна договору може бути зменшена за взаємною згодою сторін. Ціна договору визначена із врахуванням всіх податків і зборів, передбачених законодавством України та вартості всіх витрат, пов'язаних з виконанням договору, до моменту його повного завершення. Якщо для виконання договору необхідно здійснити витрати, обов'язок по оплаті яких прямо не покладений на замовника, такі витрати покладають на підрядника.

Відповідно до п. 4.2 договору умови оплати: оплата здійснюється поетапно по факту виконання робіт протягом 180 календарних днів після підписання акту виконаних робіт по кожному етапу (форма КБ-2в, КБ-3) або за фактом поставки обладнання та матеріалів шляхом перерахування грошових коштів на рахунок підрядника.

Пунктами 5.1, 5.2, 5.4, 5.6, 5.8-5.10 договору сторони визначили, що строк виконання робіт: з дати укладення договору до 30.06.2017. Місце виконання робіт: м. Харків, проспект Гагаріна, 350. Підготовчі роботи, придбання обладнання та матеріалів, необхідних для виконання умов договору про закупівлю, здійснюється підрядником та входить у вартість робіт. Роботи повинні виконуватись у відповідності до погодженого підрядником і замовником календарного плану (додаток № 1), що є невід'ємною частиною договору. Виконання робіт по кожному із етапів згідно з календарним планом проводиться лише після письмового погодження із замовником. Передача замовнику підрядником виконаних робіт здійснюється з наданням акту виконаних робіт. Замовник у разі відсутності зауважень щодо виконаних робіт підрядником, протягом 30 днів зобов'язаний направити підряднику підписаний акт виконаних робіт, або повернути його з письмовими зауваженнями.

До матеріалів справи долучений календарний план (в первинній редакції), відповідно до якого підготовчий період має термін виконання з 01.10.2016 - 30.04.2017, основний етап має термін виконання з 01.02.2017 - 30.05.2017, пусконалагоджувальні роботи мають період виконання з 01.06.2017 - 30.06.2017.

В подальшому додатковою угодою № 5 від 12.07.2017 сторони погодили, що строк виконання робіт: з дати укладення договору до 31.12.2017 (п. 5.1. договору).

Сторонами з урахуванням додаткової угоди № 5 від 12.07.2017, затверджено новий календарний план, відповідно до якого підготовчий період має термін виконання з 01.10.2016 - 30.04.2017, основний етап має термін виконання з 01.02.2017 - 31.12.2017, пусконалагоджувальні роботи мають період виконання з 01.06.2017 - 30.09.2017.

Підрядник зобов'язується виконувати роботи у строки, встановлені цим договором (п. 6.3.1 договору).

До матеріалів справи долучено договірну ціну (динамічна), відповідно до якої вартість будівництва "Технічне переоснащення системи теплопостачання Харківського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів", що здійснюється у 2016 році, становить 15378,8807 тисяч гривень.

Уклавши додаткову угоду № 4 від 06.06.2017 сторони виклали додаток № 2 "Договірна ціна" в новій редакції. До матеріалів справи долучено договірну ціну (динамічна), відповідно до якої вартість будівництва "Технічне переоснащення системи теплопостачання Харківського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів", що здійснюється у 2016 році, становить 15378,8807 тисяч гривень.

Пунктом 10.1 договору в редакції додаткової угоди № 5 від 12.07.2017 сторони визначили, що договір набуває чинності з дати його укладення та діє до 29.06.2018.

Позивач зазначає, що підрядні роботи були виконані відповідачем частково, в підтвердження чого надає видаткові накладні на поставку обладнання та акти приймання виконаних будівельних робіт.

До матеріалів справи долучено наступні видаткові накладні: № 14 від 27.10.2016 на суму 8717374,60 грн, підписана та скріплена печатками контрагентів; № 22 від 20.12.2016 на суму 371654,40 грн., підписана та скріплена печаткою постачальника. Загальна вартість поставленого згідно наданих видаткових накладних становить 9089029,00 грн. Позивач долучив до матеріалів справи не підписану з його боку видаткову накладну та не заперечує тих обставин, що товар за накладною № 22 від 20.12.2016 був поставлений йому.

Згідно ст. 75 ГПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Крім того, позивачем долучено до матеріалів справи акти приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в: № б/н за грудень 2017 року на суму 10042,66 грн, підписаний 29.12.2017; № 2 за травень 2017 року на суму 49714,82 грн; № 1 за квітень 2017 на суму 122255,51 грн, підписаний 28.04.2017; № 1 за грудень 2016 року на суму 1328,11 грн, підписаний 30.12.2016. Отже позивачем надано докази виконання відповідачем робіт на загальну суму 183341,11 грн.

Позивач звернувся до відповідача з претензією від 12.12.2017, в якій зазначав про прострочення виконання робіт та просив сплатити штрафні санкції у розмірі 7658,80 грн. за невиконання пусконалагоджувальних робіт на суму 53935,20 грн.

У відповідь на претензію відповідач направив позивачу заяву про припинення заліком зустрічних однорідних вимог, в якій зазначило, що у позивача перед відповідачем існує заборгованість за договором № від 05.07.2016 у розмірі 10042,66 грн, а тому відповідач зменшує її на суму нарахованих штрафних санкцій.

Позивач просить стягнути з відповідача штрафні санкції, в зв'язку з несвоєчасним виконанням робіт.

За приписами ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. Для виконання окремих видів робіт, встановлених законом, підрядник (субпідрядник) зобов'язаний одержати спеціальний дозвіл.

Відповідно до ст. 846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов'язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов'язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ст. 887, 888 ЦК України за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт підрядник зобов'язується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити їх. До договору підряду на проведення проектних і пошукових робіт застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом. За договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт замовник зобов'язаний передати підрядникові завдання на проектування, а також інші вихідні дані, необхідні для складання проектно-кошторисної документації. Завдання на проектування може бути підготовлене за дорученням замовника підрядником. У цьому разі завдання стає обов'язковим для сторін з моменту його затвердження замовником. Підрядник зобов'язаний додержувати вимог, що містяться у завданні та інших вихідних даних для проектування та виконання пошукових робіт, і має право відступити від них лише за згодою замовника.

Статтями 890, 891 ЦК України передбачено, що підрядник зобов'язаний: 1) виконувати роботи відповідно до вихідних даних для проведення проектування та згідно з договором; 2) погоджувати готову проектно-кошторисну документацію із замовником, а в разі необхідності - також з уповноваженими органами державної влади та органами місцевого самоврядування; 3) передати замовникові готову проектно-кошторисну документацію та результати пошукових робіт; 4) не передавати без згоди замовника проектно-кошторисну документацію іншим особам; 5) гарантувати замовникові відсутність у інших осіб права перешкодити або обмежити виконання робіт на основі підготовленої за договором проектно-кошторисної документації. Підрядник відповідає за недоліки проектно-кошторисної документації та пошукових робіт, включаючи недоліки, виявлені згодом у ході будівництва, а також у процесі експлуатації об'єкта, створеного на основі виконаної проектно-кошторисної документації і результатів пошукових робіт. У разі виявлення недоліків у проектно-кошторисній документації або в пошукових роботах підрядник на вимогу замовника зобов'язаний безоплатно переробити проектно-кошторисну документацію або здійснити необхідні додаткові пошукові роботи, а також відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено договором або законом.

З огляду на внесені сторонами зміни в договір № від 05.07.2016 роботи у повному обсязі мають бути виконані у строк до 31.12.2017.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі ст.ст.525, 526 ЦК України, відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Оскільки, договір є обов'язковим до виконання сторонами, то відповідач мав виконати роботи у строк, обумовлений сторонами у договорі не пізніше 31.12.2017.

Однак, відповідач не виконав у повному обсязі роботи обумовлені договором, в зв'язку з чим позивач нарахував штрафні санкції за роботи, які не були виконані відповідачем.

Позивач вважає, що вартість першого етапу робіт, яка не була виконана відповідачем становить 2758512,15 грн і термін прострочення з 01.05.2017 по 31.10.2017; вартість 2 етапу робіт, яка не була виконана відповідачем і на яку нараховуються санкції за період з 01.01.2018 по 30.06.2018 становить 3294064,81 грн; вартість 3 етапу, яку не виконав відповідач становить 53933,64 грн за період з 01.10.2017 по 31.03.2018 нараховується пеня.

Суд погоджується з доводами позивача, що відповідач прострочив виконання робіт за договором № від 05.07.2016.

Проте суд вважає обґрунтованими заперечення відповідача щодо того, що сторонами не було у договорі визначено вартість кожного окремого етапу робіт, а тому не вбачається можливим визначити вартість невиконаних робіт по кожному окремому етапу.

Позивачем долучено до матеріалів справи проектну документацію з детальним описом робіт та складу робіт, які входять до етапів робіт, зокрема, в проектній документації зазначено, що в підготовку до виконання робіт входить закупівля необхідного обладнання та матеріалів. Однак, з технічної документації не вбачається можливим встановити дійсну вартість кожного етапу робіт, оскільки, в долучених до матеріалів справи договірних цінах та локальних кошторисах не розмежовано етапи робіт і лише деякі з них мають вказівку на етап робіт. Суд звертає увагу позивача, що в локальному кошторисі на будівельні роботи на пусконалагоджувальні роботи котельні закладено вартість обладнання (котельні), що спростовує доводи позивача, що придбання (поставка) обладнання має бути здійснена на першому (підготовчому) етапі.

Отже позивач не довів належними та допустимими доказами вартості кожного з трьох етапів робіт, а тому з умов договору та поданих сторонами доказів, суд не вбачає підстав для нарахування пені та штрафу за невиконання кожного окремого етапу робіт згідно строків, встановлених календарним планом.

Проте, судом встановлено, що строки виконання обумовлених сторонами у договорі № від 05.07.2016 робіт, за вирахуванням виконаних, були порушені відповідачем, а тому обґрунтованим є нарахування санкцій з 01.01.2018, після спливу строку, визначеного договором для виконання всього обсягу робіт.

За змістом ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного (господарського) законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Належним є виконання зобов'язання, яке прийняте кредитором і в результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання.

За загальним правилом зобов'язання припиняється на підставах, встановлених договором або законом (ст. 598 ЦК України, ст. 202 ГК України). Перелік цих підстав наведено у статтях 599- 601, 604- 609 ЦК України.

У зв'язку з неналежним виконання умов договору щодо строку виконання зобов'язання по договору № від 05.07.2016 року, позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача пеню за період з 01.05.2017 по 31.10.2017 у розмірі 507566,24 грн, за період з 01.01.2018 по 30.06.2018 у розмірі 596225,73 грн, за період з 01.10.2017 по 31.03.2018 у розмірі 9815,92 грн. Загальна сума пені становить 1109724,56 грн. Крім того, позивач просить стягнути штраф у розмірі 1533411,95 грн.

За порушення строків виконання робіт або виконання робіт в менших обсягах , ніж передбачено цим договором, відмову від виконання робіт в обсягах та за ціною, що вказані в даному договорі, підрядник виплачує замовнику пеню у розмірі 0,1 % вартості робіт, з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково сплачується штраф у розмірі 7% вказаної вартості (п. 7.2 договору).

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (ч.1 ст. 230 ГК України).

В силу ст. 216 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставі і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно ч. 1, 2 статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Відповідно до ч.2 статті 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

При цьому суд зазначає, що чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень передбачати в договорі одночасне стягнення пені та штрафу, що узгоджується із свободою договору, встановленою статтею 627 Цивільного кодексу України, коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Цивільного кодексу України сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд, крім випадків, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами. Заборона на застосування пені та штрафу прямо не випливає з закону чи із суті відносин сторін, що дозволяє здійснити відповідне врегулювання у договорі.

В даному випадку суд вважає, що одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання за договором, штрафу та пені не суперечить приписам статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 Цивільного кодексу України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 Господарського кодексу України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

Можливість одночасного стягнення пені та штрафу за порушення окремих видів господарських зобов'язань передбачено частиною другою статті 231 ГК України, а одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання за договором, штрафу та пені не суперечить приписам статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 Цивільного кодексу України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 Господарського кодексу України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

Оскільки, визначені позивачем періоди нарахування пені є необґрунтованими з огляду на невизначеність вартості кожного етапу робіт, суд вбачає підстави для розрахунку пені за період з 01.01.2018 на суму вартості невиконаних робіт, однак, оскільки, суд не може вийти за межі заявлених позивачем позовних вимог, то розрахунок здійснюється в межах періодів та сум визначених позивачем: пеня на суму 2758512,15 грн не розраховується, оскільки, позивач обмежив строк її нарахуванням 31.10.2017; пені на суму 3294064,81 грн розраховується за період з 01.01.2018 по 30.06.2018 і складає 596225,73 грн; пеня на суму 53933,64 розраховується за період з 01.01.2018 по 31.03.2018 і складає 4854,03 грн. Загальна сума пені, що підлягає стягненню з відповідача становить 601079,76 грн.

Оскільки, роботи мали бути виконані до 31.12.2017 включно, а тому відповідач є таким, що прострочив виконання зобов'язання з 01.01.2018, а роботи в повному обсязі так і не були виконані, суд вважає обґрунтованим нарахування штрафу у сумі 423687,39 грн, з єдиними застереженням, що 30 денне прострочення по обом сумам, на які позивач нараховує штраф мало місце з 31.01.2018. Розрахунок позивача є арифметично вірним, а сума штрафу у розмірі 423687,39 грн такою, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі.

Отже вимоги позивача про стягнення з відповідача штрафних санкцій є частково обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню щодо стягнення пені у розмірі 601079,76 грн та щодо стягнення штрафу - розмірі 423687,39 грн.

Щодо заяви відповідача про застосування строку позовної давності.

Відповідно до статті 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно із пунктом 1 частини 2 статті 258 Цивільного кодексу України, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік.

Частиною 1 статті 261 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Згідно з ч. 3 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Відповідно до ч. 4 статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Судом встановлено, що кінцевим строком виконання робіт є 31.12.2017 року.

Як вбачається з матеріалів справи, позовна заява в даній справі подана до суду 22.10.2018 в поштовому відправленні, а здана до пересилання 19.10.2018, тобто в будь-якому випадку річний строк позовної давності не був пропущений позивачем при зверненні до суду.

Таким чином, позивач звернувся до суду за захистом порушених прав у межах строку позовної давності, передбаченого ч. 2 ст. 258 ЦК України.

Щодо заперечень відповідача про безпідставність нарахування санкцій на вартість не поставленого товару, суд зазначає наступне.

Суд не погоджується з даним твердженням відповідача та зазначає наступне.

За порушення строків виконання робіт або виконання робіт в менших обсягах , ніж передбачено цим договором, відмову від виконання робіт в обсягах та за ціною, що вказані в даному договорі, підрядник виплачує замовнику пеню у розмірі 0,1 % вартості робіт, з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково сплачується штраф у розмірі 7% вказаної вартості (п. 7.2 договору).

Так, предметом даного договору підряду згідно пункту 1.1 договору є: виконання робіт з технічного переоснащення системи теплопостачання Харківського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів (Будівельні роботи).

Відповідно до п. 5.4 договору підготовчі роботи, придбання обладнання та матеріалів, необхідних для виконання умов договору про закупівлю, здійснюється підрядником та входить у вартість робіт.

Отже до складу обсягів та вартості робіт включаються матеріали, обладнання та самі роботи. При цьому, умовами договору не виокремлюються як окреме зобов'язання - постачання обладнання.

Відповідно до ч.3 статті 213 ЦК України при тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів.

Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з'ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що при укладенні договору воля сторін була спрямована на захист від порушення зобов'язання в цілому, а не лише в частині виконання якогось конкретного обов'язку. А тому розмежування робіт та вартості обладнання при нарахуванні штрафних санкцій є необґрунтованим та суперечить змісту правочину.

Щодо того, що проектно-кошторисна документація не була надана відповідачу, що може бути підставою для звільнення підрядника від відповідальності, суд зазначає наступне.

Договором не обумовлено обов'язок замовника передавати підряднику на погодження проектно-кошторисну документацію та не встановлено строк, протягом якого вказана документація повинна бути передана замовником підряднику та затверджена ним, а тому відсутні підстави для звільнення відповідача від відповідальності.

Суд дослідив надану до матеріалів справи проектну документацію та встановив, що на деяких локальних кошторисах відсутні підписи контрагентів, однак, вказана обставина не впливає на обгрунтованість позовних вимог на обов'язок відповідача у встановлений договором строк виконати обумовлені сторонами роботи, крім того переважна більшість локальних кошторисів підписані відповідачем.

Частинами 3, 4 статті 13 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до положень ст. 2 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом - ГПК України) завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, згідно положень ст. 74 ГПК України.

Згідно зі ст. 79 ГПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України № 4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен із доводів сторін.

Судовий збір згідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача пропорційно сумі задоволених вимог

На підставі викладеного, керуючись ч. 3,4 ст. 13, ч.1 ст. 73, ст.ст. 129, 236-238, 240-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі Філії "Управління магістральних газопроводів "Харківтрансгаз" задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Газпромбудмонтаж" (01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 21, приміщення 201; ідентифікаційний код 36964133) на користь Акціонерного товариства "Укртрансгаз" (01021, м. Київ, Кловський узвіз, 9/1; ідентифікаційний код 30019801) в особі Філії "Управління магістральних газопроводів "Харківтрансгаз" (61001, м. Харків, вул. Культури, 20-А; код 25698645) пеню у розмірі 601079,76 грн., штраф у розмірі 423687,39 грн. та судовий збір у розмірі 15371,51 грн.

3. В частині позовних вимог про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Газпромбудмонтаж" (01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 21, приміщення 201; ідентифікаційний код 36964133) на користь Акціонерного товариства "Укртрансгаз" (01021, м. Київ, Кловський узвіз, 9/1; ідентифікаційний код 30019801) в особі Філії "Управління магістральних газопроводів "Харківтрансгаз" (61001, м. Харків, вул. Культури, 20-А; код 25698645) пені у розмірі 508644,80 грн. відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили, видати наказ.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Повне рішення складено 16.04.2019

Суддя І.В.Усатенко