ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.04.2019 року м. Дніпро Справа № 904/5750/18

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Вечірко І.О. (доповідач)

суддів: Кузнецов В.О., Чус О.В.

розглянувши без повідомлення учасників провадження у справі за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження апеляційну

скаргу Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля"

на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 05.02.2019 року (повний текст підписано 11.02.2019 року)

у справі № 904/5750/18 (суддя Кеся Н.Б., м. Дніпро)

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро

до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля", м. Павлоград Дніпропетровської області

про стягнення 14 950,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 05.02.2019 року позов задоволено у повному обсязі. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" штраф за неправильно зазначену масу вантажу у розмірі 14 950, 00 грн. та 1 762, 00 грн. витрат по сплаті судового збору.

2. Підстави, з яких порушено питання про перегляд судового рішення та узагальнені доводи учасників справи.

Приватне акціонерне товариство "ДТЕК Павлоградвугілля" подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення, відмовити повністю у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства "Українська залізниця" м. Київ в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" та стягнути з відповідача 2 643, 00 грн. витрат по сплаті судового збору на користь Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля".

2.1. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги Приватне акціонерне товариство "ДТЕК Павлоградвугілля" посилається на те, що рішення господарського суду першої інстанції було прийнято при неповному зясуванні обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права, у звязку з чим висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції помилково встановлено, що наявність підстав для стягнення з відповідача штрафу доводиться матеріалами справи, оскільки комерційний акт № 454502/101 від 27.07.2018 року було складено з порушенням вимог Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 року №334. Відповідачем було виявлено, що вищезазначений комерційний акт не містить підпису начальника вантажного району, а належних доказів з боку позивача про відсутність у штатному розкладі такої посади не було подано до суду першої інстанції. Також, судом не було досліджено питання, чи мають право підписувати комерційний акт прийомоздавальник ОСОБА_1 та приймальник поїздів.

Позивачем не було надано до суду доказів спричинення будь-яких збитків внаслідок розбіжностей у накладній та комерційному акті стосовно маси вантажу у вагоні. Крім того, в судовому рішенні так само не зазначено які збитки поніс позивач.

Отже, за таких умов, відповідач вважає, що висновок суду першої інстанції не відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам справи та матеріалам справи, що є підставою для скасування рішення суду.

2.2. Узагальнені доводи інших учасників провадження у справі.

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" не погоджується із твердженням відповідача, що комерційний акт складено з порушенням Правил складання комерційних актів, оскільки повноваження підписантів комерційного акту не були предметом розгляду суду першої інстанції та не досліджувались Господарським судом Дніпропетровської області. Надані до апеляційного господарського суду докази згідно із статтями 161, 269 Господарського процесуального кодексу України стосовно підписантів комерційного акту повинні бути залишені Центральним апеляційним господарським судом без розгляду. З іншого боку, якщо суд дійде висновку дослідити дане питання, позивачем надається копія наказу від 31.05.2018 року № 111, копія робочої інструкції ОСОБА_1 Доводи відповідача не можуть бути прийняті до уваги судом, оскільки пунктом 10 Правил складання актів встановлено, що у разі необхідності до перевірки і підписання актів можуть бути залучені також інші працівники залізниці. З причин відсутності у штатному розкладі начальника вантажного району на підписання комерційного акту було уповноважено приймальника поїздів ОСОБА_2 Право ОСОБА_1 на підпис було надано, як особі, яка особисто здійснювала перевірку, що підтверджено робочою інструкцією.

Відсутність у відповідача необхідних коштів, у тому числі через скрутний фінансовий стан, не є надзвичайною чи невідворотною обставиною, внаслідок чого не може звільнити його від відповідальності згідно з статтею 617 Цивільного кодексу України та статтею 218 Господарського кодексу України.

Таким чином, оскільки ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" у своєму клопотанні про зменшення розміру штрафу не навело жодної надзвичайної чи невідворотної обставини, яка могла б призвести до неналежного виконання господарського зобовязання по заповненню накладної, на думку позивача, підстави для зменшення штрафу відсутні.

Окрім цього, матеріали інших справ, які були порушені Господарським судом Дніпропетровської області в грудні 2018 року, свідчать про те, що відповідач систематично недовантажує/перевантажує надані вагони.

3. Апеляційне провадження.

3.1. Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 04.03.2019 року відкрито апеляційне провадження та постановлено розглядати апеляційну скаргу без повідомлення учасників провадження у справі за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

3.2. Фактичні обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції.

В липні 2018 року зі станції відправлення Ароматна Придніпровської залізниці Приватним акціонерним товариством "ДТЕК Павлоградвугілля" було відправлено на адресу ТОВ "Селідовська ЦЗФ" станція Новогродівка Донецької залізниці у вагоні № 56942618 по накладній №45418613 (а. с. 10) вантаж - вугілля кам'яне марки г-газовий, маса вантажу 69 000 кг.

При контрольному зважуванні вагону № 56942618 відповідно до вимог статей 24, 52 Статуту залізниць України, на станції Павлоград-1 Придніпровської залізниці 27.07.2018 року було виявлено, що фактична маса вантажу складає 71 050 кг, що на 2 050 кг більше, ніж зазначено в накладній та одночасно на 2 050 кг більше вантажопідйомності вагону.

Факт невірно зазначеної маси вантажу в накладній зафіксовано комерційним актом № 454502/101 (а. с. 12), в якому вказано, що в накладній № 45418613 у вагоні № 56942618 маса вантажу складає 69 000 кг, фактично ж встановлено, що маса вантажу складає 71 050 кг, що на 2 050 кг більше, ніж вказано у накладній та на 2 050 кг більше вантажопідйомності вагону.

З урахуванням наведених обставин, на підставі статей 118, 122 Статуту залізниць України позивачем нараховано Приватному акціонерному товариству "ДТЕК Павлоградвугілля" штраф у розмірі 14 950,00 грн.

Акціонерне товариство "Українська залізниця", м. Київ в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" 20.12.2018 року звернулося з позовом до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля", в якому просило суд стягнути з відповідача на свою користь штраф за неправильно зазначену масу вантажу у розмірі 14 950,00 грн., а також витрати по сплаті судового збору у сумі 1 762,00 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що під час здійснення перевезень ним було виявлено невідповідність маси вантажу даним накладної, що оформлюється відправником. Вказані обставини, на думку позивача, є підставою для стягнення штрафних санкцій.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 05.02.2019 року позовні вимоги було задоволено.

3.3. Оцінка апеляційним господарським судом доводів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Згідно з нормою частини 5 статті 307 Господарського кодексу України, яка кореспондується з вимогами частини 4 статті 909, частини 1 статті 920 Цивільного кодексу України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями визначається транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до статті 2 Статуту залізниць України обов'язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій і громадян, які користуються залізничними транспортом визначає Статут залізниць України.

Згідно зі статтею 24 Статуту залізниць України вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ними у накладній.

Статтею 122 вказаного Статуту встановлено, що за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порту стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Відповідно до статті 118 Статуту залізниць України за пред'явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Отже, матеріалами справи підтверджується факт неправильного зазначення відповідачем маси вантажу в залізничній накладній № 45418613, про що на станції Павлоград-1 Придніпровської залізниці працівниками станції складено комерційний акт № 454502/101 від 27.07.2018 року.

Твердження відповідача стосовно того, що наданий позивачем комерційний акт складено з порушенням вимог Правил складання комерційних актів не відповідає фактичним обставинам справи. Так, згідно пункту 10 Правил складання актів встановлено, що у разі необхідності до перевірки і підписання актів можуть бути залучені також інші працівники залізниці. Згідно з поясненнями позивача, з причин відсутності у штатному розкладі начальника вантажного району на підписання комерційного акту було уповноважено приймальника поїздів ОСОБА_2 Право ОСОБА_1 на підпис було надано, як особі, яка особисто здійснювала перевірку, що передбачено робочою інструкцією.

В силу положень статті 16 Цивільного кодексу України та статті 20 Господарського кодексу України держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб'єктів господарювання та споживачів, зокрема, шляхом присудження до стягнення штрафу.

Наявність підстав для стягнення з відповідача встановленого статтями 118, 122 Статуту залізниць України штрафу, доводиться матеріалами справи, а тому суд першої інстанції правомірно прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Також, суд першої інстанції обґрунтовано звернув увагу, що перевантаження вагону створює потенційну загрозу безпеці руху залізниці та недоплату провізної плати.

Щодо наявності підстав для задоволення заяви відповідача про зменшення суми штрафу до 2 990,00 грн. слід враховувати наступне.

Статтею 233 Господарського кодексу України встановлено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Частиною 3 статті 551 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до частини 2 статті 218 Господарського Кодексу України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобовязання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

У разі якщо інше не передбачено законом або договором , субєкт господарювання за порушення господарського зобовязання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобовязання виявилось неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних та невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Відсутність же у відповідача необхідних коштів, в тому числі у звязку із скрутним фінансовим становищем, не є надзвичайними чи невідворотними обставинами та не звільняє відповідача від відповідальності у відповідності до частини 2 статті 617 Цивільного кодексу України та частини 2 статті 218 Господарського Кодексу України.

Доводи відповідача щодо необґрунтованої відмови судом у зменшенні розміру штрафу не можуть бути взяті до уваги, оскільки в апеляційній скарзі не вказано жодних обставин, які мають істотне значення та які суд повинен врахувати при зменшенні розміру штрафу. Відповідачем в обґрунтування своїх вимог та заперечень, не надано суду належних доказів щодо свого майнового становища, поважності причин неналежного виконання зобов'язань та причинних наслідків, винятковості даного випадку та невідповідності розміру штрафу наслідкам порушення. За наведених обставин, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що підстави для зменшення нарахованого відповідачу розміру штрафу відсутні.

3.4. Висновки апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному рішенні. В зв'язку з чим, рішення місцевого господарського суду у даній справі має бути залишено без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

3.5. Розподіл судових витрат.

Відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на особу, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись статтями 275-282 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 05.02.2019 року у справі № 904/5750/18 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та, за загальним правилом, не підлягає оскарженню до Верховного Суду, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя _________________ І.О. Вечірко

Суддя _________________ О.В. Чус

Суддя _________________ В.О. Кузнецов