УХВАЛА

08 квітня 2019 року

м. Київ

Справа № 922/3606/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Селіваненка В.П. (головуючий), Пількова К.М. і Сухового В.Г.,

розглянувши матеріали касаційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Добрий господар" (далі - Підприємство)

на ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 01.02.2019

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Агрозахист Харків"

до Підприємства

про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

22.02.2019 Підприємство звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 01.02.2019 зі справи № 922/3606/17, а справу направити до апеляційного господарського суду для вирішення питання про прийняття апеляційної скарги. Крім того, скаржник просить поновити строк на касаційне оскарження у справі №922/3606/17.

Ухвалою Верховного Суду від 07.03.2019 касаційну скаргу Підприємства на ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 01.02.2019 зі справи № 922/3606/17 залишено без руху у зв'язку з неподанням доказів сплати судового збору, а саме - оригіналу документа, що підтверджує сплату судового збору у сумі 1 921 грн.; надано заявнику строк на усунення зазначеного недоліку.

26.03.2019 (згідно з поштовими відмітками на конверті) Підприємство направило на адресу Касаційного господарського суду клопотання, в якому скаржник просить звільнити Підприємство від сплати судового збору за подання касаційної скарги на ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 01.02.2019 у справі № 922/3606/17 та відкрити касаційне провадження у даній справі за його касаційною скаргою. Клопотання мотивовано тим, що у Підприємства відсутня можливість сплатити судовий збір у справі, оскільки у скаржника відсутні кошти, на підтвердження чого, скаржник вказує про наявність зведеного виконавчого провадження ВП №54519883 про стягнення боргів з Підприємства, а також ряду інших виконавчих проваджень, у зв'язку якими було накладено арешти на все нерухоме майно Підприємства.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Згідно з частиною другою цієї статті суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Даний перелік умов відстрочення, розстрочення сплати судового збору або звільнення від його сплати є вичерпним.

Отже, наведені Підприємством у клопотанні доводи не є підставою для звільнення від сплати судового збору в силу статті 8 Закону України "Про судовий збір".

Як визначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" (заява № 24402/02), право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг (пункт 27). Такі обмеження дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду "за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб" (рішення названого Суду від 28.05.1985 у справі "Ешингдейн проти Сполученого Королівства" (пункт 57).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Креуз проти Польщі" від 19.06.2001 зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду (пункт 60).

За таких обставин, враховуючи положення статті 129 Конституції України, відповідно до яких основними засадами судочинства є, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, вказане клопотання задоволенню не підлягає.

З огляду на викладене та у зв'язку з тим, що Підприємством протягом встановленого Судом строку не усунуло недоліків поданої ним касаційної скарги, суд касаційної інстанції зазначає, що це є підставою для її повернення без розгляду як такої, що не відповідає вимогам процесуального закону щодо її форми.

З огляду на викладене та керуючись статтею 234, частиною п'ятою статті 292 ГПК України, Касаційний господарський суд

У Х В А Л И В:

1. Клопотання товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Добрий господар" про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги на ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 01.02.2019 зі справи № 922/3606/17 відхилити.

2. Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Добрий господар" на ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 01.02.2019 зі справи № 922/3606/17 повернути скаржнику без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя В. Селіваненко

Суддя К. Пільков

Суддя В. Суховий