УХВАЛА

11 квітня 2019 року

м. Київ

Справа № 916/4387/15

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Берднік І.С. - головуючого, Міщенка І.С., Сухового В.Г.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Служби автомобільних доріг в Одеській області

на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 11.02.2019 (у складі колегії суддів: Таран С.В. (головуючий), Мишкіна М.А., Поліщук Л.В.)

та рішення Господарського суду Одеської області від 26.10.2018 (суддя Малярчук І.А.)

у справі № 916/4387/15

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Шляхбуд", Служби автомобільних доріг в Одеській області, Державного агентства автомобільних доріг України (Укравтодор),

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Гузаірова Фоата Хайдаровича,

про відшкодування майнової шкоди в порядку регресу у розмірі 114 613,41 грн,

ВСТАНОВИВ:

12.03.2019 Служба автомобільних доріг в Одеській області (далі - Служба) звернулася до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду через Південно-західний апеляційний господарський суд із касаційною скаргою на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 11.02.2019 та рішення Господарського суду Одеської області від 26.10.2018 у справі №916/4387/15.

Розглянувши матеріали касаційної скарги Служби, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження у справі №916/4387/15, зважаючи на таке.

Згідно з пунктом 8 частини 1 статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

За приписами пункту 1 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 287 ГПК не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Згідно з частиною 5 статті 12 ГПК для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини 7 цієї ж статті для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2019 встановлено у розмірі 1 921 грн.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 163 ГПК у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за якими стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Предметом позову у цій справі є відшкодування майнової шкоди в порядку регресу у розмірі 114 613,41 грн, що є значно меншим, ніж сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому у розумінні ГПК справа №916/4387/15 є малозначною.

Обґрунтування обставин, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 287 ГПК, за яких суд міг би визнати, що судові рішення у справі № 916/4387/15 підлягають касаційному оскарженню, у касаційній скарзі Служби не наведено.

Вивчивши і проаналізувавши матеріали поданої касаційної скарги, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 287 ГПК підстав для розгляду касаційної скарги не вбачає і колегія суддів.

Ураховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження у справі № 916/4387/15.

Керуючись статтями 12, 163, 234, 235, 287, пунктом 1 частини 1 статті 293 ГПК, Суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі № 916/4387/15 за касаційною скаргою Служби автомобільних доріг в Одеській області на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 11.02.2019 та рішення Господарського суду Одеської області від 26.10.2018.

2. Копію цієї ухвали, оригінал касаційної скарги разом із доданими до скарги матеріалами на 2 аркушах (у тому числі оригінал платіжного доручення про сплату судового збору від 27.02.2019 № 1430 на суму 3 438,41 грн) надіслати скаржникові.

3. Копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І. С. Берднік

Судді: І. С. Міщенко

В. Г. Суховий