ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" квітня 2019 р. Справа №914/1152/18

м. Львів

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого судді М.І. Хабіб

суддів О.І. Матущака,

ОСОБА_1,

секретар судового засідання Карнидал Л.Ю.,

за участю представників сторін:

позивача: адвоката ОСОБА_2 (довіреність від 25.01.2019 №68);

відповідача: не зявився (належно повідомлений);

третьої особи: не зявився (належно повідомлений),

розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства Українська залізниця в особі регіональної філії Одеська залізниця акціонерного товариства Українська залізниця від 24.01.2019 №НЮ-14/236

на рішення Господарського суду Львівської області від 21.11.2018, повний текст рішення складено 03.12.2018,

у справі № 914/1152/18 (суддя Матвіїв Р.І.)

за позовом: Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, м. Київ в особі регіональної філії Одеська залізниця ПАТ Українська залізниця, м. Одеса

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Радехівський цукор, с. Павлів Радехівського району Львівської області

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Спільного підприємства Вітмарк-Україна у формі товариства з обмеженою відповідальністю, м. Одеса

про: стягнення 76 454, 27 грн збитків

ВСТАНОВИВ:

У червні 2018 року ПАТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії Одеська залізниця ПАТ Українська залізниця (перейменовано на Акціонерне товариство Українська залізниця в особі регіональної філії Одеська залізниця акціонерного товариства Українська залізниця) звернулася до Господарського суду Львівської області з позовом до ТзОВ «Радехівський цукор» про стягнення 76 545,27 грн, з яких: 54 377, 60 грн штрафу за неправильно вказану у накладній масу вантажу та 22 167, 67 грн додаткових витрат.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 23.01.2018 зі станції Козова Львівської залізниці за накладною № 36165868 відповідач здійснив відправку вагона №52679669 з вантажем цукор-пісок на станцію Кучурган Одеської залізниці одержувачу вантажу СП «Вітмарк-Україна». У накладній відповідач вказав масу вантажу - 67 850 кг (графа 24). Під час перевезення на станції Подільськ (Котовськ) здійснено контрольне зважування зазначеного вагона та виявлено невідповідність фактичної маси вантажу з масою, вказаною у накладній, про що 26.01.2018 складено комерційний акт № 406802/8, згідно з яким фактична вага вантажу у вагоні №52679669 склала 69 950 кг, що на 2 100 кг більше, ніж вказано у накладній, та на 1 950 кг більше вантажопідйомності вагона. Для усунення комерційної несправності та приведення маси вантажу до вантажопідйомності вагона, надлишок вантажу вивантажено вантажовідправником, про що складено відповідний акт від 29.01.2018 № 11. Посилаючись на ст.ст. 24, 37, 118, 122, 129 Статуту залізниць України, п. 5 Правил приймання вантажів до перевезення, п. 2.1 Правил оформлення перевізних документів, позивач вказує, що при неправильному зазначенні у накладній маси вантажу з відправника стягується штраф у 5-кратному розмірі від провізної плати (ст. 118 Статуту). Виходячи із розміру провізної плати 10 875, 52 грн, позивач просив стягнути з відповідача штраф в сумі 54 377, 60 грн (10 875, 52 х 5). Крім того, у звязку з відчепленням спірного вагона, його переважуванням, вивантаженням надлишку вантажу, залізниця просить стягнути з відповідача додаткові витрати в сумі 22 167, 67 грн, розрахунок яких міститься в акті загальної форми від 29.01.2018 № 12.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 15.08.2018 залучено до участі у справі Спільне підприємство Вітмарк-Україна у формі товариства з обмеженою відповідальністю (власника вантажу) як третю особу без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 21.11.2018 у справі №914/1152/18 (суддя Матвіїв Р.І.) в позові відмовлено.

При відмові в позові суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не визначено чітко на яких вагах здійснювалось переважування вагона, не доведено дійсного та фактичного зважування вагона та маси вантажу, оскільки в акті загальної форми від 26.01.2018 зазначено, що зважування відбувалося динамічними тензометричними вагами, у комерційному акті вагонними електромеханічними вагами, а у звіті про зважування від 26.01.2018 взагалі відсутня вказівка на тип ваг та будь-яку ідентифікацію ваг.

Натомість згідно з актом від 23.02.2018 про визначення маси тари вагона, складеним представниками ТОВ «Радехівський цукор» та начальником станції Радехів, при зважуванні вагона із розчепленням на справній тензометричній вазі ТВВ-150, заводський номер 1370079, держповірка 26.09.2017, огляд-повірка 21.12.2017 (технічний паспорт засобу вимірювальної техніки долучено до матеріалів справи) маса тари вагона склала 26 640 кг, а не 24 700 кг. Виходячи з матеріалів справи, суд вказав, що як вантажовідправником, так і залізницею, у складених документах використовувались показники щодо тари вагона не реальні, а картотечні. Крім того, суд взяв до уваги недостачу вантажу в кількості 39 мішків (1 950 кг), встановлену під час його приймання вантажоотримувачем (кількість по документах -67 850кг, фактична кількість - 65 900кг), підтверджену актом прийому-передачі продукції по кількості від 31.01.2018 № 31/01-18, та вказав, що саме ці 39 мішків були вивантажені з вагона як надлишок у звязку з виявленням перевищення вантажопідйомності вагона на 1 950 кг. Таким чином, суд дійшов висновку про правильність маси вантажу, вказаної вантажовідправником у накладній від 23.01.2018 67850кг, та необґрунтованість доводів позивача про перевищення маси вантажу та загальної вантажопідйомності вагона, відтак відсутність підстав для застосування до відповідача відповідальності та стягнення штрафу в сумі 54 377,60грн. Враховуючи недоведеність обставин невідповідності відомостей, зазначених відповідачем у накладній, суд також вказав на відсутність підстав для стягнення з відповідача додаткових витрат в сумі 22 167, 67 грн.

Позивач не погодився з рішенням суду першої інстанції, оскаржив його в апеляційному порядку, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, у звязку з чим просить скасувати рішення, прийняти нове, яким позов задоволити у повному обсязі.

Позивач вказує, що комерційний акт від 26.01.2018 складений у відповідності до Правил складання актів та підписаний уповноваженими на те особами: начальником станції, комерційним агентом та інженером (з розшуку вантажів). На дату його складання у штатному розкладі станції Подільськ (Котовськ) була відсутня штатна одиниця начальника вантажного району (завідувача вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи), тому обовязок складання, реєстрації та підписання комерційних актів відповідно до посадової інструкції інженера (з розшуку вантажів) ОСОБА_3 було покладено на неї(копію посадової інструкції долучено до апеляційної скарги). Під час розгляду справи судом першої інстанції сторонами не ставились під сумнів повноваження підписантів комерційного акту, тому вважає помилковим посилання суду у рішенні на те, що з комерційного акту не вбачається, що такий підписаний зазначеними у Правилах посадовими особами.

Згідно з комерційним актом вага вантажу брутто склала 94 650 кг. Звертає увагу суду на те, що навіть якщо припустити, що вага тари (вагону №52679669) становить 26 640 кг, як зазначено судом, в будь-якому випадку є порушення, оскільки вага брутто 94 650 кг за мінусом вага тари 26 640 кг становить 68 010 кг нетто, що на 160 кг відрізняється від маси, зазначеної в накладній. Відтак, вважає, що залізниця в повному обсязі довела порушення відповідачем вимог чинного законодавства, відповідальність за яке передбачено ст. 122 Статуту, у звязку з чим позивач має право на стягнення штрафу та додаткових витрат.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 04.02.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Українська залізниця в особі регіональної філії Одеська залізниця акціонерного товариства Українська залізниця на рішення Господарського суду Львівської області від 21.11.2018 у справі № 914/1152/18.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 13.02.2019 призначено розгляд справи № 914/1152/18 на 05.03.2019.

Ухвалою від 05.03.2019 розгляд справи відкладено до 02.04.2019.

У судовому засіданні 02.04.2019 представник скаржника підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, та надав усні пояснення.

Представники відповідача та третьої особи не зявились в судове засідання, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення 12.03.2019 відповідачу та 14.03.2019 третій особі ухвали суду від 05.03.2019.

Розглянувши апеляційну скаргу, матеріали справи, апеляційний господарський суд встановив наступне.

За накладною № 36165868 від 23.01.2018 зі станції Козова Львівської залізниці відповідач здійснив відправку вантажу у вагоні №52679669 на станцію Кучурган Одеської залізниці одержувачу вантажу СП «Вітмарк-Україна» у формі товариства з обмеженою відповідальністю. У накладній відповідач вказав назву вантажу - цукор-пісок, пакування -мішок (графа 20), масу вантажу - 67 850 кг (графа 24), кількість місць - 1 357( мішків )(графа 22), спосіб визначення маси- стандартна маса одного місця (брутто 50 кг, нетто 50кг) (графа 28). Крім того, у накладній вказана маса вагона №52679669 - 24 700 кг та його вантажопідйомність - 68,0 т (графа 19) (а.с. 16).

На станції Подільськ (Котовськ) представниками станції складено акт загальної форми від 26.01.2018 №1325, згідно з яким виявлено невідповідність маси вантажу, вказаної в перевізних документах - накладній №36165868 від 23.01.2018, вагон №52679669, показанням ваг, перевантаження вантажу понад масу, вказану в документах. При прийомі поїзда за показами динамічних тензометричних ваг у вагоні виявлено брутто 97,5 тонн, тара 24,7 тонн, нетто 72,8 тонн, вантажопідйомність вагона 68 тонн. Вагон відчеплено для контрольного зважування на статичних вагах. Комерційну несправність виявлено 26.01.2018; комерційну несправність не усунуто, вагон відчеплено для перевірки(а.с. 15).

На підставі акту загальної форми №1325 на станції Подільськ (Котовськ) складено комерційний акт від 26.01.2018 №406802/8, в якому вказано, що вагон №52679669 переданий на комісійне переважування. За документом значиться вантаж: цукор-пісок вагою відправника 67 850 кг, кількість місць 1 357 мішків по 50 кг, вантажопідйомність 68 т. При комісійному переважуванні на справних вагонних електромеханічних вагах В В 150 Э станції Подільськ виявилось: вантаж цукор-пісок, Бр. 94 650 кг, Тр. 24 700 кг, Нт. 69 950 кг, що більше ваги, вказаної в перевізних документах на 2 100 та більше вантажопідйомності на 1 950 кг. Комерційний акт підписаний начальником станції ОСОБА_4, комерційним агентом ОСОБА_5 та інженером (з розшуку вантажів) ОСОБА_3 (а.с. 14).

До комерційного акту доданий звіт про зважування від 26.01.2018 , в якому також вказані маса тари 24 700кг, нетто - 69 950 кг, брутто - 94 650 кг (а.с. 17).

29.01.2018 представниками станції Подільськ (Котовськ) за участю представника відповідача складено акт №11 про надлишок вантажу (цукор-пісок) у вагоні №52679669 по відправці №36165868, відповідно до якого для приведення ваги вантажу до значення вантажопідйомності вагона представником відправника відвантажено 39 мішків, стандартна маса одного мішка згідно з документом 50кг, в машину № НОМЕР_1. 29.01.2018 після усунення комерційної несправності (відвантаження надлишку у машину)було проведено зважування на справних повірених статичних вагонних вагах ст. Подільськ ВВ-150Е 143 вагона №52679669, де вага склала: брутто 92 650 кг, тара 24 700 кг, нетто 67 950 кг. Надлишок вантажу був відвантажений та забраний вантажовідправником ТОВ «Радехівський цукор», перевищення понад вантажопідйомність усунено (а.с. 26).

29.01.2018 на станції Подільськ (Котовськ) складено акт №12, яким визначено плату за користування вагоном, збір за маневрову роботу, збір за зважування вагона, телеграфний збір, зберігання вантажу, затримка охорони, провізна плата, що разом становить 22 167, 67 грн (а.с. 27).

Позивач надав суду технічний паспорт вагона №52679669 з системи АБДПВ, згідно з яким вказаний вагон, 1991 року виготовлення, тара - 24,7 т, вантажопідйомність - 68,0 т, останні ремонти: капітальний - 10.11.2008, деповський -30.09.2018 (а.с. 140).

При розвантаженні вагона та прийманні продукції вантажоодержувачем СП Вітмарк-Україна за участю представника залізниці складено акт приймання-передачі продукції по кількості від 31.01.2018 № 31/01-18, згідно з яким фактично поступило 65 900 кг цукру, а за документами значиться 67 850кг, недостача становить 1950кг (недостача в кількості 39 мішків (1950 кг) (а.с. 71).

23.02.2018 представниками відповідача та начальником станції Радехів складено акт про проведення перевірки тари вагона №52679669, який був затриманий по станції Подільськ 26.01.2018 з вантажем цукор-пісок, де перевантаження понад вантажопідйомність становило 1950 кг. Визначення маси тари вагона проводилося на справній тензометричній вазі ТВВ-150, заводський номер 1370079, держповірка 26.09.2017, огляд-повірка 21.12.2017. Згідно з картотечними даними тара вагона становить 24 700 кг, при переважуванні даного вагона із розщепленням тара вагона склала 26 640 кг, тобто більше картотечних даних вагона на 1 940 кг (а.с. 72).

Дослідивши обставини справи, Західний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст. 908 ЦК України, ст. 306 ГК України загальні умови перевезення вантажів визначаються цими кодексами, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються у встановленому порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 1 Статуту залізниць України, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 6 квітня 1998 року N 457, з наступними змінами і доповненнями (далі - Статут), Статут визначає обов'язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом.

На підставі цього Статуту Мінтранс затверджує, зокрема, Правила перевезення вантажів та інші нормативні документи (ст.5).

В силу ст. 6 Статуту накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Згідно із ст. 22 Статуту за договором залізничного перевезення вантажу залізниця зобов'язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобов'язується сплатити за перевезення встановлену плату.

За приписами ст. 23 Статуту відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів).

Відповідно до п. 37 Статуту залізниць України під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса. Тарні і штучні вантажі перевозяться із зазначенням у накладній маси і кількості вантажних місць. Маса цих вантажів визначається до здавання їх для перевезення і зазначається на вантажних місцях. Вантажі, що перевозяться насипом і наливом, а також інші вантажі, зважування яких на вантажних вагах неможливе, зважуються на вагонних вагах. Перелік вантажів, що можуть перевозитися насипом і наливом, установлюється Правилами. Загальна маса вантажу визначається шляхом зважування на вагах або підрахуванням маси на вантажних місцях за трафаретом чи стандартом. Маса окремих вантажів може визначатися розрахунковим методом, за обміром або умовно (нафтопродукти в цистернах, тварини, лісоматеріали тощо). Маса вантажів визначається відправником. Спосіб визначення маси зазначається у накладній.

Наказом Міністерства транспорту України від 21 листопада 2000 року N 644 «Про затвердження окремих розділів Правил перевезення вантажів», зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2000 року за N 861/5082, затверджені окремі розділи Правил перевезення вантажів, зокрема, Правила оформлення перевізних документів.

Правилами оформлення перевізних документів, у редакції наказу Міністерства інфраструктури України від 08.06.2011 N 138, з наступними змінами і доповненнями, встановлено, що відправник заповнює відповідні графи накладної згідно з додатком 3 до цих Правил ( п.2.1).

Додатком 3 до названих Правил визначено заповнення таких відомостей у накладній про вантаж, зокрема: найменування вантажу, його відмінні ознаки, рід пакування, кількість місць цифрами (графа 20), маса вантажу, визначена відправником (вказуються маса у кілограмах брутто вантажу, загальна маса відправки (прописом)) (графа 24), спосіб визначення маси вантажу (якщо масу вантажу визначено за стандартом, то в цій графі зазначається також стандартна маса брутто/нетто одного вантажного місця) (графа 26).

Статтею 24 Статуту встановлено, що вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній. Упакування, пакетування, тара повинні відповідати вимогам нормативних документів.

За приписами ст. 122 Статуту за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Статтею 118 Статуту залізниць України передбачено стягнення штрафу у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Відповідно до ст. 129 Статуту залізниць України для засвідчення невідповідності обставин, які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, під час залізничних перевезень фіксуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що при передачі вантажу до перевезення на станції Козова Львівської залізниці за накладною № 36165868 від 23.01.2018 відповідач вказав у цій накладній назву вантажу - цукор-пісок, пакування -мішок, масу вантажу - 67 850 кг , кількість місць - 1 357( мішків ), спосіб визначення маси- стандартна маса одного місця - брутто 50 кг, нетто- 50кг. Крім того, у накладній вказана маса вагона №52679669 - 24 700 кг та його вантажопідйомність - 68,0 т.

На станції Подільськ (Котовськ) виявлено невідповідність маси вантажу, вказаної у накладній №36165868 від 23.01.2018, показам динамічних тензометричних ваг, у звязку з чим складено акт загальної форми від 26.01.2018 №1325, згідно з яким маса брутто становить 97,5 т, нетто -72,8 т, тара - 24,7 т. Вагон відчеплений та переданий комісійне переважування.

У комерційному акті від 26.01.2018 №406802/8 вказано, що при комісійному переважуванні на справних вагонних електромеханічних вагах ВВ 150 Э станції Подільськ встановлено, що маса брутто становить 94 650 кг, тара - 24 700 кг, нетто - 69 950 кг, що більше ваги, вказаної в перевізних документах, на 2 100 та більше вантажопідйомності на 1 950 кг.

Відповідно до п. 32 Статуту залізниць України вантажі повинні завантажуватись без перевищення вантажопідйомності вагона (контейнера). У разі завантаження вагонів (контейнерів) понад їх вантажопідйомність організація, яка провадила навантаження (відправник, залізниця, порт), зобов'язана вивантажити надлишок.

Згідно з актом №11від 29.01.2018 про надлишок вантажу, складеним представниками станції Подільськ (Котовськ) за участю представника відповідача, вантажовідправник вивантажив з вагона у машину 1950 кг ( 39мішків по 50 кг кожен) надлишку вантажу.

Пунктом 10 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28 травня 2002 року N 334, визначено, що комерційний акт підписує начальник станції (його заступник), начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи) і працівник станції, який особисто здійснював перевірку, а також одержувач, якщо він брав участь у перевірці.

Апеляційний суд погоджується з доводами скаржника про те, що комерційний акт підписаний уповноваженими особами - начальником станції ОСОБА_4, комерційним агентом ОСОБА_5 та інженером (з розшуку вантажів) ОСОБА_3, яка згідно з посадовою інструкцією виконувала обовязки щодо складання, реєстрації та підписання комерційних актів, оскільки на дату складання акту була відсутня штатна одиниця начальника вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи).

Однак, як вірно вказав суд першої інстанції, в акті загальної форми від 26.01.2018 № 1325 вказано, що невідповідність маси вантажу встановлено за показами динамічних тензометричних ваг; у комерційному акті вказано, що комісійне переважування відбувалось на вагонних електромеханічних вагах типу ВВ 150 Э станції Подільськ, а у звіті про зважування від 26.01.2018, доданому до комерційного акта, взагалі відсутня вказівка на тип ваг чи будь-яку іншу інформацію, яка б надала можливість їх ідентифікувати.

Виходячи з матеріалів справи, судом першої інстанції вірно встановлено та не заперечується сторонами, що вантажовідправником та залізницею у складених документах (накладній від 23.01.2018, акті загальної форми від 26.01.2018, комерційному акті та звіті про зважування від 26.01.2018,акті №11 про надлишок вантажу від 29.01.2018) дані щодо маси тари (вагона № 52679669) - 24700кг вказані не фактичні/реальні (зважування вагона без вантажу при складанні цих документів не проводилося), а картотечні( за трафаретом на вагоні).

Разом з тим, при розвантаженні вагона та прийманні продукції вантажоодержувачем СП Вітмарк-Україна за участю представника залізниці встановлено недостачу вантажу (цукру) в кількості 39 мішків - 1950кг (за накладною -67 850кг, фактично поступило- 65 900 кг), що підтверджено актом приймання-передачі продукції по кількості від 31.01.2018 № 31/01-18.

Крім того, представниками відповідача та начальником станції Радехів 23.02.2018 проведено зважування вагона №52679669 без вантажу( з розщепленням) на справній тензометричній вазі ТВВ-150 власності ТОВ «Радехівський цукор», заводський номер 1370079, держповірка 26.09.2017, огляд-повірка 21.12.2017 (технічний паспорт засобу ваговимірювальної техніки на а.с. 108-112), за результатами якого маса вагона № 52679669 склала 26 640 кг, тобто на 1 940 кг більше картотечних даних вагона( 24700кг), що підтверджено актом від 23.02.2018 .

З огляду на вказані обставини, враховуючи фактичну кількість вантажу 65 900кг, яка надійшла у вагоні №52679669 та яка була видана залізницею вантажоодержувачу, та недостачу вантажу в кількості 1 950 кг, встановлену під час його приймання вантажоожержувачем, підтверджену актом прийому-передачі продукції по кількості від 31.01.2018 № 31/01-18, складеним за участі представника залізниці; що саме ці 1950 кг вантажу були вивантажені з вагона 29.01.2019 як надлишок через перевищення вантажопідйомності вагона на 1 950 кг , колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про правильність маси вантажу, вказаної вантажовідправником у накладній від 23.01.2018 67850кг (65 900кг+1950кг).

В апеляційній скарзі позивач стверджує про наявність порушення в будь-якому випадку, навіть якщо врахувати вагу тари (вагона) 26 640 кг, оскільки згідно з комерційним актом вага брутто становить 94 650 кг, а за мінусом ваги тари 26 640 кг маса вантажу нетто буде становити 68 010 кг, тобто на 160 кг більше від маси вантажу, вказаної у накладній( 67 850кг) .

Апеляційний суд відхиляє ці доводи позивача як необґрунтовані з огляду на наступне.

Згідно з п. 27 Правил видачі вантажів надлишок вантажу порівняно з масою, вказаною в накладній, вважається таким, що не перевищує норму, якщо він не виходить за межу граничного розходження визначення маси нетто, яке становить 0,2%. Норми недостачі або надлишку маси вантажів розраховуються: від маси брутто - для вантажів, які перевозяться в тарі й упаковці.

Оскільки цукор перевозився у тарі і упаковці то, з урахуванням маси брутто 94 650 кг , вказаної у комерційному акті, норма надлишку маси вантажу становить 185,3кг (94 650 х 0.2%), тобто надлишок 160кг вантажу, про який вказує позивач з урахуванням фактичної маси вагона 26 640кг, є в межах норми.

Крім того, згідно з комерційним актом на вагонних електромеханічних вагах ВВ 150 Э визначена лише маса брутто 94 650 кг , а маса нетто 69 950 кг, тобто маса самого вантажу визначена шляхом віднімання від маси брутто маси тари (вагона ) 24700 кг ( 94 650 24 700 = 69 950).

Відповідно до акту №11від 29.01.2018 про надлишок вантажу, складеного представниками станції Подільськ (Котовськ) за участю представника відповідача, після вивантаження з вагона 1950 кг ( 39мішків по 50 кг кожен) надлишку вантажу у машину було проведено зважування вагона на справних повірених статичних вагонних вагах ст. Подільськ ВВ-150Е 143, вага брутто склала 92 650 кг.

Відтак, з урахуванням фактичної маси вагона 26 640кг( а не картотечної 24 700кг), після вивантаження 1950 кг як надлишку маса вантажу мала б становити 66 010кг (92 650 26 640 = 66 010) , в той час як в цьому акті вказано, що маса вантажу нетто становить 67 950кг.

При цьому, актом приймання-передачі від 31.01.2018 підтверджено, що фактично у вагоні поступило 65 900кг вантажу ( цукру), який залізниця передала вантажоодержувачу, та підтверджено недостачу вантажу в кількості 1950кг.

Вказані обставини свідчать про те, що відповідач не допустив порушень ст. 122 Статуту щодо неправильного внесення в накладну відомостей про масу вантажу та, відповідно, перевищення загальної вантажопідйомності вагона, та спростовують доводи скаржника, оскільки виявлена різниця у масі вантажу була наслідком використання сторонами картотечних даних щодо маси тари (вагона) 24700кг, в той час як фактична маса вагона становила 26 640кг.

На підставі викладеного апеляційний суд відхиляє доводи позивача, погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає рішення про відмову в задоволенні позову про стягнення 54 377, 60 грн штрафу за неправильно вказану у накладній вагу вантажу та 22 167, 67 грн додаткових витрат законним і обґрунтованим.

За приписами ч. 3 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

В силу ч. 1, 2 ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що суд першої інстанції повно зясував обставини, що мають значення для справи, та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Скаржником не доведено наявності підстав, визначених ст. 277 ГПК України, для скасування рішення та для задоволення апеляційної скарги. Таких підстав апеляційним судом також не встановлено.

Отже, рішення суду першої інстанції належить залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Судовий збір, сплачений скаржником при поданні апеляційної скарги, на підставі ст.129 ГПК України покладається на скаржника.

Керуючись ст.ст. 86, 129, 236, 254, 269, 270, 275, 276, 281, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду Львівської області від 21.11.2018 у справі №914/1152/18 залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

2. Судовий збір за перегляд рішення апеляційним судом покладається на скаржника.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку у строки та в порядку, визначені ст. 288-291 ГПК України.

4. Справу повернути до місцевого господарського суду.

Повний текст постанови складено 08.04.2019.

Головуючий суддя М.І. Хабіб

Суддя О.І. Матущак

Суддя О.Л. Мирутенко