РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" березня 2019 р.м. ХарківСправа № 922/3518/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Ольшанченка В.І.

при секретарі судового засідання Чкан Д.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Харківської міської ради (м. Харків)
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Медея-М" (м. Харків)
про стягнення 1551362,59 грн,
за участю представників:

позивача - юр. ОСОБА_1 (довіреність від 21.01.2019);

відповідача - адв. ОСОБА_2 (ордер ХВ №1246 від 02.01.2019);

ВСТАНОВИВ:

Харківська міська рада (надалі - позивач) надала Господарському суду Харківської області позовну заяву №б/н від 20.12.2018 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Медея-М" (надалі - відповідач), в якій просить стягнути з відповідача на свою користь безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати у сумі 1551362,59 грн. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач, набувши право власності на об'єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці комунальної форми власності, належним чином у встановленому законодавством порядку не оформив правовідносин щодо користування земельною ділянкою та у період з 01.09.2016 по 30.11.2018 не сплачував за користування земельною ділянкою плату за землю у встановленому законодавчими актами розмірі, внаслідок чого зберіг за рахунок Харківської міської ради як власника земельної ділянки по вул. Іванівській, 5 у м. Харкові майно - грошові кошти у розмірі орендної плати.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 26.12.2018 була прийнята позовна заява до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено розглядати справу №922/3518/18 за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 21.01.2019 о 14:00 год, про що повідомлено учасників справи.

У вказаній ухвалі суду від 26.12.2018 про відкриття провадження у справі судом встановлено відповідачу пятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання Господарському суду Харківської області: відзиву на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам статті 165 ГПК України, і всіх письмових та електронних доказів, висновків експертів і заяв свідків, що підтверджують заперечення проти позову; витягу державного реєстратора з ЄДР станом на час розгляду справи.

21.01.2019 відповідач надав клопотання про відкладення розгляду справи, в якому зокрема, просить поновити відповідачу строк для надання відзиву на позовну заяву Харківської міської ради до ТОВ "Медея-М" про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за землю у сумі 1551362,59 грн, у зв'язку із пропущенням із поважних причин.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 21.01.2019 задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Медея-М" про поновлення строку на подання відзиву на позовну заяву.

05.02.2019 відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти позовних вимог та просить відмовити позивачу в їх задоволенні.

25.02.2019 протокольною ухвалою продовжено строк проведення підготовчого провадження на 30 днів та про відкладення підготовчого засідання на 11.03.2019 об 11:30 год, про що ухвалою суду від 25.02.2019 повідомлено учасників справи.

11.03.2019 сторони надали заяву, в якій повідомили про свою згоду на початок розгляду справи по суті у той самий день, безпосередньо після закінчення підготовчого судового засідання.

11.03.2019 протокольною ухвалою закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у той самий день після закінчення підготовчого судового засідання на підставі ч. 6 ст. 183, п. 3 ч. 2 ст. 185 ГПК України.

11.03.2019 в судовому засіданні була оголошена перерва до 25.03.2019 о 12:00 год.

Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна за №148530286 від 07.12.2018 право власності на нежитлову будівлю літ. "К-4" загальною площею 377,5 кв м по вул. Іванівській, 5 у м. Харкові з 16.08.2016 зареєстроване за ТОВ "Медея-М" на підставі договорів купівлі-продажу №930 і №933 від 16.08.2016.

Відповідно до зазначеної довідки право власності на нежитлові приміщення: 1-го поверху №№9, 9а, 10, 10а, 10б, 10в, 10г, 10д, 11; антресолі №№9б, 9в, 9г, 9д, 10е, в літ. "И-2" по вул. Іванівській, 5 у м. Харкові з 16.08.2016 зареєстровано за ТОВ "Медея-М" на підставі договору купівлі-продажу №927 від 16.08.2016.

Згідно листа Департаменту земельних відносин Харківської міської ради №2465/0/225-18 від 16.04.2018, листа відділу у м. Харкові Головного управління Держгеокадастру у Харківській області №19-20-0.23,08-1162/116-18 від 13.04.2018 речові права ТОВ "Медея-М" на земельну ділянку по вул. Іванівській, 5 у м. Харкові не зареєстровані.

Отже, враховуючи відсутність зареєстрованих за будь-якими юридичними або фізичними особами прав та з урахуванням статей 12, 80, 83 Земельного кодексу України земельна ділянка площею 0,2697 га по вул. Іванівській, 5 у м. Харкові, яку використовує відповідач, перебуває у власності територіальної громади міста Харкова.

07.12.2018 головним спеціалістом відділу самоврядного контролю за використанням земель Департаменту територіального контролю Харківської міської ради ОСОБА_3 за участю інженера-геодезиста ОСОБА_4 та інженера-землевпорядника ОСОБА_5, в порядку та на підставі статей 12, 189 Земельного кодексу України здійснені заходи самоврядного контролю щодо дотримання вимог земельного законодавства при використанні земельної ділянки, яка розташована за адресою: м. Харків, вул. Іванівська, буд.5, здійснено обстеження, визначення меж, площі та конфігурації земельної ділянки.

За результатами обстеження складено акт від 07.12.2018 обстеження, визначення меж, площі та конфігурації земельної ділянки за адресою: м. Харків, вул. Іванівська, 5.

Так, за результатами комплексного вивчення наявних матеріалів та проведеного обстеження земельної ділянки на місцевості встановлено, що згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно за №148530286 від 07.12.2018 ТОВ "Медея-М" використовує земельну ділянку площею 0,2697 га по вул. Іванівській, 5 у м. Харкові без виникнення права власності/користування та без державної реєстрації цих прав у відповідності до статей 125, 126 Земельного кодексу України.

Обстеженням на місцевості встановлено, що земельна ділянка площею 0,2697 га по вул. Іванівській, 5 у м. Харкові використовується ТОВ "Медея-М" для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі літ. "К-1" та нежитлових приміщень в будівлі літ. "И-2".

Площа земельної ділянки відповідно до її меж складає 0,2697 га.

Межі земельної ділянки визначені відповідно до зовнішніх меж будівель та огорожі.

Координати точок знімальної основи визначались супутником методом з прив'язкою до сертифікованої мережі в системі СК - 63 Харків (КНВА) із застосуванням RTK приймача GNSS S66OP №S6626C123188554. Вся апаратура супутникових радіонавігаційних систем, що використовувалась для виконання топографо-геодезичних робіт зареєстрована та обліковується у Держгеокадастрі України (Реєстр апаратури супутникових радіонавігаційних систем геодезичного коду 9015. Реєстраційний номер 1315 (S66OP №S6626C123188554).

Визначені за результатами геодезичної зйомки координати земельної ділянки оброблені та сформовані в електронному файлі у форматі ".shp" для подальшого отримання розрахунковим методом із застосуванням програмних комплексів з нормативної грошової оцінки земель м. Харкова даних про нормативну грошову оцінку зазначеної земельної ділянки.

У листі №7922/9/20-40-12-03-19 від 11.04.2018 Головне управління ДФС у Харківській області щодо здійсненого декларування податкового зобов'язання по платі за землю в розрізі окремих земельних ділянок повідомило, що ТОВ "Медея-М" не значиться платником плати за землю по вул. Іванівській, 5 у м. Харкові.

Як пояснив усно у судовому засіданні представник позивача, попереднім власником нежитлової будівлі, розташованої за адресою: м. Харків, вул. Іванівська, 5, не укладався договір оренди земельної ділянки, що не спростовано відповідачем.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Правовий механізм переходу прав на землю, пов'язаний із переходом права на жилий будинок, будівлю або споруду, визначено у статті 120 Земельного кодексу України.

Виходячи із змісту зазначеної статті, норма щодо переходу права на земельну ділянку у разі переходу права на будинок, будівлю і споруду може бути застосована у випадках, якщо земельна ділянка перебуває у власності або у користуванні колишнього власника будівлі.

Як вбачається із положень статті 120 Земельного кодексу України, виникнення права власності на об'єкт нерухомості не є підставою для автоматичного виникнення права власності чи укладення (продовження, поновлення) договору оренди земельної ділянки.

Водночас за змістом статті 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Зважаючи на ці положення, новий власник земельної ділянки не звільняється від необхідності оформлення права на земельну ділянку відповідно до вимог законодавства.

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що з моменту виникнення права власності на нерухоме майно у власника виникає обов'язок оформити та зареєструвати речове право на відповідну земельну ділянку, розташовану під цією будівлею.

Відповідач правомірно володіє лише нежитловими будівлями, розташованими на земельних ділянках по вул. Іванівській, 5 у м. Харкові. Проте відповідне право щодо вказаних земельних ділянок за відповідачем не зареєстровано.

Статтею 1212 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно з ст. 1214 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов'язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про:

1) повернення виконаного за недійсним правочином;

2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння;

3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні;

4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Отже, норма статті 1212 Цивільного кодексу України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав.

Об'єктивними умовами виникнення зобов'язань із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбільшення майна у іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна на стороні набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.

За змістом частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.

Тобто, незалежно від наявності вини в поведінці відповідача, сам факт несплати відповідачем за користування земельними ділянками у встановленому законодавчими актами розмірі, свідчить про втрату позивачем майна, яке у спірних правовідносинах підпадає під вказане вище визначення Європейського суду з прав людини "виправдане очікування" щодо отримання можливості ефективного використання права власності.

При цьому, суд зазначає, що відновлення порушених прав ради за таких обставин і в такий спосіб не створює для відповідача жодних необґрунтованих, додаткових або негативних наслідків, оскільки предметом позову є стягнення грошових коштів, які останній мав би сплатити за звичайних умов як і фактичний добросовісний землекористувач.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Частиною 1 статті 15 Закону України "Про оренду землі" визначено, що істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Визначення розміру безпідставно збереженої орендної плати позивачем було зроблено шляхом множень площ земельної ділянки, визначеної з урахуванням геодезичної зйомки (фактичних меж земельної ділянки, встановленої актом в ході обстеження 07.12.2018) та розміру нормативної грошової оцінки займаної земельної ділянки.

З матеріалів справи вбачається, що розрахунок розміру доходу, одержаного відповідачем за користування від безпідставно набутого майна територіальної громади м. Харкова здійснено позивачем, виходячи з розміру орендної плати за землю.

Матеріали справи свідчать, що відповідач, правомірно володіючи нежитловими будівлями по вул. Іванівській, 5 у м. Харкові, користується земельною ділянкою під вказаними об'єктами нерухомого майна.

При цьому, відповідач не вчинив дій, спрямованих на оформлення права власності або права на постійне землекористування вищевказаною земельною ділянкою, а тому не є суб'єктом плати за землю у формі земельного податку.

Відповідно до статей 1212 - 1214 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов'язана повернути потерпілому це майно та відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна.

Згідно з ст. 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об'єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Статтею 14 Податкового кодексу України визначено, що плата за землю - це обов'язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Відповідач не є власником чи постійним землекористувачем земельної ділянки, а тому не є суб'єктом плати за землю у формі земельного податку.

Відтак, єдина можлива форма здійснення плати за землю для нього, як землекористувача, є орендна плата (ст. 14.1.72 Податкового кодексу України).

Податковим кодексом України визначено, що орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є обов'язковим платежем, а його розмір визначається на підставі законодавчих актів, тобто є регульованою ціною (ст.14.1.125, 14.1.136, 288.5 Податкового кодексу України).

Відповідач у період з 01.09.2016 по 30.11.2018 не сплачував за користування земельною ділянкою орендну плату за землю у встановленому законодавчими актами розмірі.

Таким чином, із часу виникнення права власності на нерухоме майно у відповідача виник й обов'язок укласти та зареєструвати договір оренди на вищезазначені земельні ділянки. Однак, цього обов'язку відповідач не виконав, а отже без законних підстав зберіг у себе майно - кошти за оренду землі.

Відтак, відповідач (набувач), не сплачуючи орендну плату за користування земельною ділянкою за відсутності укладеного договору, фактично збільшив свої доходи, а позивач (потерпілий) втратив належне йому майно (кошти від орендної плати).

Рішенням Харківської міської ради №7/15 від 20.11.2015 затверджено Положення про Департамент територіального контролю Харківської міської ради (далі - Положення).

На підставі пунктів 3.1.8 - 3.1.11 вказаного Положення для виконання покладених на Департамент функцій і завдань, Департамент: розраховує розмір збитків, заподіяних територіальній громаді міста Харкова порушенням вимог земельного законодавства, у випадках, визначених Земельним кодексом України; розмір коштів, які підлягають відшкодуванню Харківській міській раді в результаті набуття, зберігання майна (земельних ділянок) територіальної громади м. Харкова без достатніх правових підстав (у розмірі орендної плати за землю); плату за землю як податок (у формі орендної плати або земельного податку); отримує розрахунковим методом із застосуванням програмних комплексів з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова дані про нормативну - грошову оцінку окремої земельної ділянки.

Розмір доходу відповідача у період з 01.09.2016 по 30.11.2018 було розраховано позивачем як розмір плати за земельні ділянки комунальної власності у формі орендної плати за землю, який нараховується та сплачується за регульованою ціною, встановленою уповноваженими органами державної влади та органами місцевого самоврядування.

Розрахунок здійснений згідно з наказом директора Департаменту територіального контролю Харківської міської ради №12 від 26.02.2018, яким у додатку №2 затверджена типова форма розрахунку плати за землю у зв'язку з безпідставним збереженням коштів, які повинні були надійти до бюджету міста як орендна плата.

Отже, Департамент територіального контролю Харківської міської ради має право складати ці розрахунки, а особи, які їх підписали, мають на це відповідні повноваження.

При цьому, уповноважені особи Харківської міської ради при здійсненні розрахунків керуються в першу чергу Порядком нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затвердженого наказом Мінагрополітики №489 від 25.11.2016 "Про затвердження Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів", рішеннями Харківської міської ради №41/08 від 27.02.2008 та №1209/13 від 03.07.2013.

Так, рішенням Харківської міської ради №41/08 від 27.02.2008 затверджений загальний порядок визначення розміру орендної плати при наданні земельних ділянок у платне користування.

У п. 2.3 цього рішення визначено, що базою для обчислення орендної плати є нормативна грошова оцінка земельної ділянки, яка надається в оренду. Нормативна грошова оцінка земель м. Харкова проводиться у відповідності з чинним законодавством України і підлягає затвердженню Харківською міською радою. Показники оцінки підлягають щорічного станом на 1 січня уточненню на коефіцієнт індексації відповідно до порядку, який затверджується Кабінетом Міністрів України.

Нормативна грошова оцінка тієї чи іншої земельної ділянки отримується шляхом застосування відповідної формули, яка затверджена вищенаведеним наказом Мінагрополітики №489 від 25.11.2016.

Рішенням Харківської міської ради №1209/13 від 03.07.2013 "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013" встановлена базова вартість одного квадратного метра земель міста Харкова у розмірі 291,18 грн, яка щорічно підлягає індексації в порядку, встановленому законодавством України.

У пункті 6 наказу Мінагрополітики України №489 від 25.11.2016 наведені значення коефіцієнтів, які застосовуються при визначенні розміру нормативної грошової оцінки тієї чи іншої земельної ділянки, зокрема встановлено, що:

Км2 - зональний коефіцієнт, який характеризує містобудівну цінність території в межах населеного пункту (економіко-планувальної зони);

Км3 - коефіцієнт, який характеризує локальні фактори місцеположення земельної ділянки за територіально-планувальними, інженерно-геологічними, історико-культурними, природно-ландшафтними, санітарно-гігієнічними умовами та рівнем облаштування території.

Згідно з додатком 1 до Порядку впровадження нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013, затвердженого рішенням Харківської міської ради №1209/13 від 03.07.2013, земельна ділянка по вул. Іванівській, 5 у м. Харкові, загальною площею 0,2697 га, знаходиться в економіко-планувальній зоні №6310.

Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель. Нормативна грошова оцінка земель міста Харкова проведена станом на 01.01.2013 та введена в дію з 1 січня 2014 року.

Додатком 2 до рішення №1209/13 від 03.07.2013 встановлені коефіцієнти Км2 відповідно до економіко-планувальних зон міста Харкова.

Коефіцієнт функціонального призначення за вказаний період застосований із значенням 2,5, оскільки наказом Міністерства аграрної політики України №18/15/21/11 від 27.01.2006 "Про Порядок нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів", який діяв до набрання чинності наказом Мінагрополітики України №489 (до 01.01.2017), встановлено, що для земель комерційного використання коефіцієнт функціонального призначення застосовується із значенням 2,5.

Після набрання чинності наказу Мінагрополітики України №489, у п. 2 примітки 2 до додатку 1 якого встановлено, що якщо у відомостях Державного земельного кадастру відсутній код класифікації видів цільового призначення, коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф), застосовується із значенням 2,0.

Оскільки земельна ділянка по вул. Іванівській, 5 у м. Харкові зареєстрована у Державному земельному кадастрі із кодом цільового призначення, який не визначений у наказі Державного комітету України із земельних ресурсів №548 від 23.07.2010, яким затверджено класифікацію видів цільового призначення земель, а саме із кодом "1.11.2", то позивачем застосований код функціонального призначення 2.

До вказаного наказу були внесені зміни наказом Мінагрополітики №162 від 27.03.2018, відповідно до п. 1 якого у примітках до додатку 1 до Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України №489 від 25.11.2016, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 19 грудня 2016 року за №1647/29777, цифри "2,0" замінені цифрами "3,0".

Вищезазначений наказ набрав чинності 17.07.2018, внаслідок чого позивачем при здійсненні розрахунку розміру безпідставно збережених відповідачем коштів за період з 01.08.2018 по 30.11.2018 був застосований коефіцієнт функціонального призначення із значенням 3.

Таким чином, нормативна грошова оцінка 1-го кв м за період з 01.08.2018 по 30.11.2018 розрахована позивачем із застосуванням зонального коефіцієнту Км2 із значенням 2,60 та сукупного локального коефіцієнту КмЗ із значенням 1,01074, коефіцієнту функціонального призначення із урахування виключення, встановленого приміткою 1 до наказу №489, із значенням 3, коефіцієнту індексації - 1,89720602 і становить 4355,22 грн.

Розрахунок проведено з застосуванням комплексу геодезичних та землевпорядних робіт.

Отже, за розрахунком позивача, зробленому на підставі: Земельного кодексу України; Податкового кодексу України; Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затвердженого наказом Мінагрополітики №489 від 25.11.2016 "Про затвердження Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів", зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 19 грудня 2016 року за №1647/29777, із змінами, внесеними наказом Мінагрополітики №162 від 27.03.2018; Положення про Департамент територіального контролю Харківської міської ради, затвердженого рішенням Харківської міської ради №7/15 від 20.11.2015; Положення про порядок визначення розміру орендної плати, плати за суперфіцій, земельний сервітут при наданні земельних ділянок у платне користування в місті Харкові, затвердженого рішенням Харківської міської ради від 27.02.2008 №41/08; рішення Харківської міської ради від 03.07.2013 №1209/13 "Про затвердження "Технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013", розмір збережених відповідачем коштів від безпідставно набутого майна за загальний період з 01.09.2016 по 30.11.2018 склав 1551362,59 грн.

Суд також зауважує, що обраний позивачем спосіб захисту порушеного права ґрунтується на вищенаведених положеннях чинного законодавства та підтверджується постановами Вищого господарського суду України від 12.01.2017 у справі №922/51/15 та від 04.10.2017 у справі №922/210/15, постановами Верховного Суду України від 30.11.2016 у справі №922/1008/15, від 07.12.2016 у справі №922/1009/15, від 12.04.2017 у справі №922/207/15, а також постановою Верховного Суду від 20.11.2018 у справі №922/3412/17.

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Посилання відповідача у відзиві на позовну заяву на те, що розрахунки, здійснені позивачем, неможливо ідентифікувати та назвати їх офіційним документом, є абсолютно безпідставними, складені за відсутності необхідних реквізитів, будь-яких повноважень, оскільки виконані невстановленою особою ОСОБА_6 за погодженням невстановленої особи ОСОБА_7, суд вважає помилковими, оскільки як вже було зазначено судом вище розрахунок здійснений позивачем на підставі наказу директора Департаменту територіального контролю Харківської міської ради №12 від 26.02.2018. Цей наказ містить всі необхідні реквізити письмового доказу, а саме автора документа - директор Департаменту територіального контролю Харківської міської ради ОСОБА_8; дати складання - 26.02.2018; реєстраційний індекс - №12, а також містить підпис уповноваженої особи - директора Департаменту.

Також вказаним наказом призначено відповідальним за погодження візування розрахунків ОСОБА_7 - заступника начальника відділу правового забезпечення - завідуючий сектором правового забезпечення земельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради; відповідальною за проведення розрахунків відповідно до зазначеної форми призначено ОСОБА_9 - головного спеціаліста організаційно-контрольного відділу Департаменту територіального контролю Харківської міської ради.

Тому розрахунки, надані позивачем, є додатком до офіційного документа, який відповідає всім ознакам доказу в розумінні процесуального кодексу, Департамент територіального контролю Харківської міської ради має право складати ці розрахунки, а особи, які їх підписали, мають на це відповідні повноваження.

Посилання відповідача у відзиві на позов на те, що з матеріалів справи неможливо встановити хто саме та на якій підставі є власником земельної ділянки, та обов'язок відповідача внесення плати за землю на підставі ст. 206 Земельного кодексу України, який може існувати в формі цивільного зобов'язання і полягати в тому числі у сплаті орендних платежів, виникає тільки щодо об'єктів права, тобто виділених на місцевості земельних ділянок, суд вважає необґрунтованими та такими, що спростовуються положеннями Земельного кодексу України, Податкового кодексу України, Порядком нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затвердженого наказом Мінагрополітики №489 від 25.11.2016 "Про затвердження Порядком нормативної грошової оцінки земель населених пунктів", зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 19 грудня 2016 року за №1647/29777, із змінами, внесеними наказом Мінагрополітики №162 від 27.03.2018; Положенням про Департамент територіального контролю Харківської міської ради, затвердженого рішенням Харківської міської ради №7/15 від 20.11.2015; Положенням про порядок визначення розміру орендної плати, плати за суперфіцій, земельний сервітут при наданні земельних ділянок у платне користування в місті Харкові, затвердженого рішенням Харківської міської ради від 27.02.2008 №41/08; рішенням Харківської міської ради від 03.07.2013 №1209/13 "Про затвердження "Технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013".

Враховуючи викладені обставини, суд вважає позовні вимоги про стягнення з відповідача безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати в сумі 1551362,59 грн обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 11, 1212 - 1214 Цивільного кодексу України, ст. 206 Земельного кодексу України, статтями 1, 15 Закону України "Про оренду землі", ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", статтями 73, 74, 76-80, 86, 123, 129, 165, 178, 202, 232, 233, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Медея-М" (61036, м. Харків, вул. Морозова, 13. Код ) на користь Харківської міської ради (61003, м. Харків, м-н Конституції, 7. Код ) безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати у сумі 1551362,59 грн та судовий збір у сумі 23270,44 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційного скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Східного апеляційного господарського суду через Господарський суд Харківської області протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі - http://court.gov.ua/.

Повне рішення складено 04.04.2019 р.

Суддя ОСОБА_10