ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження у справі

04.04.2019

Справа №910/4110/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Блажівської О.Є., розглянувши

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ТГК»

до Головного управління ДФС у Київській області

про скасування податкового повідомлення-рішення від 28.12.2018 №,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТГК» 1 квітня 2019 звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Головного управління ДФС у Київській області про скасування податкового повідомлення-рішення від 28.12.2018 №.

Розглянувши матеріали позовної заяви, суд вирішив відмовити у відкритті провадження у справі з огляду на наступне.

Згідно з ч.3 ст.22 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають із господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені законом до їх юрисдикції.

Підвідомчість визначається як коло справ, віднесених до розгляду і вирішення господарських судів у силу прямої вказівки закону. Підвідомчість визначає також властивості (характер) спірних правовідносин, у силу яких їх вирішення віднесене до компетенції господарського суду.

В основу визначення підвідомчості покладено два критерії: суб'єктний склад правовідносин і характер діяльності суб'єктів (характер спірного правовідношення).

Відповідно до першого критерію господарський суд вирішує господарські спори, що виникають між підприємствами, організаціями (юридичними особами), а також громадянами - суб'єктами підприємницької діяльності, а у випадках, передбачених чинним законодавством, може вирішувати спори і розглядати справи за участю державних та інших органів, а також громадян, які не є суб'єктами підприємницької діяльності.

Підвідомчість справ загальним і господарським судам визначається законодавством.

Подання позовної заяви за правилами Господарського процесуального кодексу України означає, що позовна заява повинна бути подана за правилами предметної та суб'єктної юрисдикції справ відповідно до ст.20 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до статті 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов’язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

При цьому, у відповідності до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб’єктів владних повноважень.

Відповідно до статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв’язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов’язує надавати такі послуги виключно суб’єкта владних повноважень, і спір виник у зв’язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб’єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв’язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб’єкта владних повноважень або іншої особи;

Згідно із статтею 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб’єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідачем у даній справі є суб’єкт владних повноважень – Головне управління ДФС у Київській області, а отже спір носить публічно-правовий характер, оскільки виникає з публічно-правових відносин, а оспорюване податкове повідомлення-рішення є правовим актом індивідуальної дії, тому даний спір належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до п.1 ч.1ст. 175 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у відкритті провадження, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Враховуючи викладене, Господарський суд міста Києва дійшов висновку, що позовні вимоги, заявлені Товариством з обмеженою відповідальністю «ТГК», підлягають вирішенню в адміністративному суді, а тому у відкритті провадження у справі слід відмовити.

Керуючись п.1 ч.1 ст.175, 234 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «ТГК» у відкритті провадження у справі.

2. Роз'яснити заявнику, що позовні вимоги підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

3. Позовну заяву з доданими до неї документами повернути заявнику.

4. Згідно ч.2 ст.235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

5. Дана ухвала підлягає оскарженню, в порядку та строки, передбачені ст.. 255, 256 Господарського процесуального кодексу України.

Додаток: позовна заява №б/н від 28.03.2019 із додатками на 33 арк.

Суддя О.Є.Блажівська