ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"25" березня 2019 р. м. Київ Справа № 911/2390/18
У справі за позовом Київської місцевої прокуратури № 9 в інтересах держави в особі Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради та Амбулаторно-поліклінічного закладу Київський міський дитячий діагностичний центр
до Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Адоніс
про стягнення 100 235,60 грн.
За участю секретаря судового засідання Беркут Я.О.
Суддя Карпечкін Т.П.
За участю представників:
від прокуратури: ОСОБА_1 (посвідчення № 044011 від 31.08.2016 року);
від позивача1: ОСОБА_2 (довіреність № 062/01/10-329 від 14.01.2019 року);
від позивача2: ОСОБА_3 (довіреність б/н та б/д);
від відповідача: ОСОБА_4 (ордер КС № 155116 від 19.11.2018 року).
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Господарським судом Київської області розглядалась справа № 911/2390/18 за позовом Київської місцевої прокуратури № 9 в інтересах держави в особі Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради та Амбулаторно-поліклінічного закладу Київський міський дитячий діагностичний центр до Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Адоніс про стягнення 100 235,60 грн.
В судовому засіданні 11.03.2019 року судом було оголошено вступну та резолютивну частину рішення у справі № 911/2390/18, яким позовні вимоги Київської місцевої прокуратури № 9 в інтересах держави в особі Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради та Амбулаторно-поліклінічного закладу Київський міський дитячий діагностичний центр до Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Адоніс задоволено частково, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Адоніс на користь Амбулаторно-поліклінічного закладу Київський міський дитячий діагностичний центр 90 605,60 грн. боргу, та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Адоніс на користь Прокуратури міста Києва 1 592,72 грн. судового збору.
До закінчення судових дебатів 04.02.2019 року до суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Адоніс про стягнення з Київської місцевої прокуратури № 9 (далі - заявника) витрат на правничу допомогу, в якій останній також заявив про надання відповідних доказів в порядку ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду.
15.03.2019 року до Господарського суду Київської області від Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Адоніс надійшла заява про долучення доказів в підтвердженя понесених відповідачем судових витрат на правничу допомогу та стягнення на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу, понесених у звязку з розглядом справи № 911/2390/18 в загальному розмірі 38 350,00 грн.
Судом встановлено, що вказана заява подана Товариством з обмеженою відповідальністю Компанія Адоніс в межах встановленого ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України строку.
Зважаючи на вищевикладене, ухвалою Господарського суду Київської області від 18.03.2019 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Адоніс про стягнення з заявника на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу було призначено до розгляду на 25.03.2019 року.
25.03.2019 року прокуратурою було подано письмові пояснення по суті вказаної заяви, в якій остання просила відмовити в задоволенні заяви відповідача про стягнення на користь останнього витрат на правничу допомогу.
В судовому засіданні 25.03.2019 року відповідач підтримав вимоги заяви про стягнення витрат на правничу допомогу, уточнив вимоги і просив понесені ним витрати стягнути порівну з прокуратури та позивачів. Прокуратура підтримала подані 25.03.2019 року заперечення, позивачі проти задоволення заяви відповідача заперечували та просили відмовити в задоволенні останньої.
Дослідивши подану заяву та матеріали справи в цілому суд зазначає таке.
Згідно ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Так, до закінчення судових дебатів 04.02.2019 року до суду від представника Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Адоніс адвоката ОСОБА_4 надійшла заява про стягнення на користь відповідача витрат на правничу допомогу, в якій останній також заявив про надання відповідних доказів в порядку ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду.
Статтею 221 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п'ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.
Згідно ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Обов'язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
З матеріалів справи вбачається, що представництво інтересів відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Адоніс у справі здійснювало Адвокатське обєднання «Міжнародна рада адвокатів» в особі адвоката ОСОБА_4 на підставі Договору про надання правової (правничої) допомоги № 19/11/2018 від 19.11.2018 року і ордеру КС № 155116 від 19.11.2018 року. При поданні позовної заяви адвокатом було вказано орієнтовний розмір витрат на правничу допомогу в сумі 30 000,00 грн.
За підсумком розгляду справи адвокатом ОСОБА_4 було зазначено остаточний розмір витрат на правничу допомогу, сплачених Адвокатському обєднанню «Міжнародна рада адвокатів» в сумі 38 350,00 грн., що підтверджено Актом наданих послуг № 01 від 29.11.2018 року на суму 11 000,00 грн., рахунком на оплату № 01 від 29.11.2018 року на суму 11 000,00 грн., платіжним дорученням № 7839 від 30.11.2018 року на суму 11 000,00 грн., Актом наданих послуг № 02 від 14.01.2019 року на суму 11 750,00 грн., рахунком на оплату № 02 від 14.01.2019 року на суму 11 750,00 грн., платіжним дорученням № 8170 від 15.01.2019 року на суму 11 750,00 грн., Актом наданих послуг № 03 від 25.02.2019 року на суму 11 600,00 грн., рахунком на оплату № 03 від 25.02.2019 року на суму 11 600,00 грн., платіжним дорученням № 8613 від 28.02.2019 року на суму 11 600,00 грн., Актом наданих послуг № 04 від 12.03.2019 року на суму 5 000,00 грн., рахунком на оплату № 04 від 12.03.2019 року на суму 5 000,00 грн., платіжним дорученням № 8734 від 15.03.2019 року на суму 5 000,00 грн.
Таким чином з наданих документів вбачається, що відповідачем було понесено витрати на правничу допомогу у зв'язку з розглядом даної справи у сумі 38 350,00 грн., зазначена сума є документально підтвердженою.
Згідно п. 3 ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Таким чином, враховуючи, що позовні вимоги у даній справі задоволені судом частково, судові витрати відповідача на правничу допомогу відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України підлягають розподілу між сторонами пропорційно до розміру задоволених вимог.
Отже, відповідачу за рахунок позивачів та прокуратури підлягають відшкодування судові витрати на оплату послуг адвоката пропорційно відмовленим позовним вимогам. Зокрема, враховуючи, що відповідачем оплачено підтверджені витрати на правничу допомогу в сумі 38 350,00 грн. і за наслідками розгляду спору у справі № 911/2390/18 задоволено частково позовні вимоги про стягнення 100 235,60 грн. в сумі 90 605,60 грн., в задоволенні позовної вимоги на суму 9 630,00 грн. відмовлено, сума понесених відповідачем витрат на правничу допомогу пропорційна відмовленим позовним вимогам, яка підлягає відшкодуванню порівну за рахунок позивачів та прокуратури складає 3 684,43 грн. по 1 228,14 грн. з кожного, решта понесених відповідачем судових витрат на оплату послуг адвоката, а саме 34 665,57 грн. відшкодуванню не підлягає, оскільки відповідає задоволеній частині позовних вимог.
Відповідно ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Як визначено ч. ч. 3, 4 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Керуючись ст. ст. 123, 126, 129, 221, 233, 236-238, 240-241, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд
1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Адоніс про стягнення на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 38 350,00 грн. задовольнити частково.
5. Накази видати після набрання додатковим судовим рішенням законної сили.
6. В решті заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Адоніс про стягнення на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 34 665,58 грн. відмовити.
Додаткове рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання апеляційної скарги відповідно до ст. ст. 256-257 Господарського процесуального кодексу України з врахуванням п. 17.5 розділу ХІ Господарського процесуального кодексу України.
Повне додаткове рішення складено: 29.03.2019 р.
Суддя Т.П. Карпечкін