ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" квітня 2019 р.м. ХарківСправа № 922/367/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Новікової Н.А.

розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи

за позовом Акціонерного товариства Укртрансгаз, 01021, м. Київ, Кловський узвіз, 9/1, , в особі філії Управління магістральних газопроводів Харківтрансгаз, 61001, м. Харків, вул. Культури, 20 А, ;

до Товариства з обмеженою відповідальністю НМУ Електропівденмонтаж, 61035, м. Харків, вул. Каштанова, 33, ;

про стягнення штрафних санкцій за договором № НОМЕР_1 про закупівлю проектно вишукувальних робіт від 02.11.2017 у розмірі 88646, 00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство Укртрансгаз в особі філії Управління магістральних газопроводів Харківтрансгаз звернулось до господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю НМУ Електропівденмонтаж про стягнення штрафних санкцій за договором № НОМЕР_1 про закупівлю проектно вишукувальних робіт від 02.11.2017 у розмірі 88646, 00 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог, позивач зазначає про те, що відповідачем в порушення умов договору не виконано проектно-розшукувальних робіт у строки визначені графіком виконання робіт, у звязку з чим, на підставі п. 7.2 договору просить стягнути з відповідача 64216,00грн пені у розмірі 0,1% від вартості робіт та 24330,00грн. штрафу у розмірі 7% від вартості робіт за прострочення понад 30 днів.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 11.02.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження, розгляд справи визначено здійснювати без повідомлення учасників справи за наявними матеріалами. Відповідачеві, згідно ст. 251 ГПК України, встановлено строк 15 днів з дня вручення цієї ухвали для подання відзиву на позов та на підставі ч. 4 ст. 250 ГПК України встановлено строк 15 днів з дня отримання цієї ухвали для подання клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Розяснено сторонам, що у випадку неподанням відповідачем відзиву та/або клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження, а також не поданням позивачем відповіді на відзив у строки встановлені цією ухвалою розгляд справи буде відбуватися за наявними матеріалами після спливу строку встановленого для подання відповідачем клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження та в межах строків встановлених ст. 248 ГПК України.

25.02.2019 від відповідача надійшов відзив на позов вих. №71/01 від 22.02.2019, в якому відповідач вважає позовні вимоги безпідставними, у звязку з чим просив відмовити в позові повністю. При цьому, відповідач визнає порушення умов договору, однак в обґрунтування свої заперечень зазначає, що позивачем не надсилалась претензія від 12.09.2018 р. №2101ВИХ-18-1947 на яку посилається останній, як на захід досудового врегулювання спору, однак відповідачу стало відомо про існування такої претензії при спілкування з представниками позивача, у звязку з чим, останнім було надано відповідь на претензію, в якій відповідач погоджується з господарсько-правовими санкціями за прострочення виконання зобовязань за договором та запропоновано позивачу здійснити зарахування зустрічних вимог, шляхом оплати робіт згідно договору з вирахуванням нарахованих штрафних санкцій, а тому, враховуючи, що від позивача не надійшло жодних заперечень щодо такого зарахування, відповідач вважає, що позивач погодився на пропозицію викладену у відповіді на претензію, у звязку з чим, відповідач вважає, що станом на теперішній час спір між сторонами відсутній.

05.03.2019 від позивача надійшла відповідь на відзив вих. №2101вих-19-568, в якій позивач вказує на те, що виходячи зі змісту відзиву, відповідач не заперечує проти того, що ним були порушені строки виконання робіт за етапом №1, сума боргу погоджена, а претензія від 12.09.2018 р. №2101ВИХ-18-1947 прийнята в повному обсязі. Водночас, позивач зазначає, що станом на теперішній час сума штрафних санкцій відповідачем не сплачена, акти виконаних робіт, які б підтверджували виконання робіт за етапом №1, відповідачем не надані, а відтак, зарахування зустрічних однорідних вимог при підписанні актів не відбулося, таким чином, позивач вважає заперечення відповідача, на які він посилається, як на підставу для відмови у задоволенні позовних вимог, безпідставними та необгрунтованими, а тому просить суд задовольнити позов повністю.

Відповідач своїм правом на подання заперечень на відповідь на відзив передбаченим ст. 167 ГПК України, не скористався. Водночас, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що матеріали справи містять достатньо доказів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заявлені позовні вимоги та заперечення проти них, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарським судом встановлено наступне.

Між Акціонерним товариством «Укртрансгаз» в особі філії УМГ «Харківтрансгаз» (далі - позивач, Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «НМУ ЕЛЕКТРОПІВДЕНМОНТАЖ» (далі - відповідач, Підрядник) укладено договір № від 02.11.2017 р. про закупівлю робіт (далі - Договір).

За вказаним договором Підрядник зобовязався виконати проектно- вишукувальні роботи по обєкту: «Реконструкція підстанції 35 кВ (ТМ 2x4000 кВА) Пролетарського виробничого управління підземного зберігання газу», а Замовник прийняти та оплатити такі роботи (п. 1.1 договору).

Відповідно до п. 1.2. Договору, назва, етапи та строк виконання робіт визначаються Календарним планом виконання робіт (Додаток 2), що є невідємною частиною Договору.

За узгодженим сторонами Календарним планом та відповідно до п. 5.1 Договору Підрядник зобовязався виконати весь обсяг робіт до 31.05.2019 р., загальна вартість яких визначена Додатком №3 (Зведений кошторис на проектні і вишукувальні роботи) та складає суму в розмірі 349000,00 грн.

Згідно п. 2.1 Договору, Підрядник при розробленні проектної документації повинен забезпечувати відповідність проектних рішень, передбачених цим Договором, наступним вимогам: - Завдання на розробку проектно-кошторисної документації; - вимогам чинних будівельних норм та нормативних документів, зокрема ДБН А.2.2-3, ДБН В. 1.1-7, ДБН В.1.2-4, ДСТУ Б А.2.2-7; основним вимогам до об'єктів щодо забезпечення механічного опору та стійкості; дотримання вимог пожежної безпеки; забезпечення безпеки житія і здоров'я людини та захисту навколишнього природного середовища, забезпечення безпеки експлуатації; забезпечення захисту від шуму; вимогам з охорони праці та експлуатаційної надійності; - чинним нормативним документам України в галузі будівництва.

Відповідно до п 3.1-3.3 договору ціна Договору становить 349 000 грн. 00 коп. (триста сорок девять тисяч гривень 00 копійок), у тому числі ПДВ (20%) - 58 166 грн. 67 коп. (пятдесят вісім тисяч сто шістдесят шість гривень 67 копійок). Ціна Договору є кінцевою і не може бути збільшена, крім випадків, передбачених цим Договором. Ціна Договору може бути зменшена за взаємною згодою Сторін. Ціна Договору визначена із врахуванням всіх податків і зборів, передбачених законодавством України, та вартості всіх витрат, повязаних з виконанням Договору, до моменту його повного завершення. Якщо для виконання Договору необхідно здійснити витрати, обовязок по сплаті яких прямо не покладений на Замовника, такі витрати покладаються на Підрядника.

Згідно п. 4.1-4.3 договору, Розрахунки проводяться шляхом перерахування коштів Замовником на розрахунковий рахунок Підрядника, що вказаний в реквізитах Договору. Умови оплати: оплата здійснюється поетапно, протягом 30 календарних днів після підписання Акту виконаних робіт та отримання позитивних висновків усіх необхідних експертиз. Оплата державної експертизи покладається на Підрядника та входить у вартість робіт по Договору.

Відповідно до п.5.1-5.3 договору строк виконання робіт: з дати підписання Договору до 31.05.2019 р. Місце виконання робіт: виробнича база Підрядника, територія об'єкту проектування. Умови виконання робіт по даному Договору: відповідно до наданого Завдання на проектування (Додаток № 1) та вимог Розділу II цього Договору.

Пунктом 7.2 договору встановлена відповідальність за порушення господарського зобовязання. Так, за порушення строків виконання робіт або виконання робіт в менших обсягах без погодження із Замовником, що вказані в даному Договорі, Підрядник виплачує Замовнику пеню в розмірі 0,1 відсотка вартості робіт, з яких допущено порушення строку виконання, за кожний день такого прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Згідно з п. 10.3 Договору закінчення строку дії цього Договору не звільняє Сторони від виконання обовязків, взятих на себе за цим Договором та від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії Договору.

Відповідно до додатку №2 до Договору, Календарного плану виконання робіт, сторони обумовили, 1 етап - «розробка робочого проекту. Проходження експертиз та отримання позитивних висновків» строк виконання до 31.07.2018; 2 етап «Авторський нагляд» строк виконання до 31.05.2019.

Згідно Збірного кошторису на проектно-вишуковавальні роботи та Договірної ціни на виконання проектно-вишоковувальних робіт вартість робіт згідно договору становить 349000,00грн.

Як вбачається з листів №2101ВИХ-18-1696 від 07.08.2018 та №2101ВИХ-18-18-23 від 23.08.2018, позивач звертався до відповідача з проханням негайно приступити до виконання робіт за договором та попереджав відповідача про наявну прострочку виконання зобовязання за договором та нарахування штрафних санкцій. Однак, відповідач на вказані листи не відповідав, у звязку з чим, позивачем направлено претензію від 12.09.2018 р. №2101 ВИХ-18-1947 на суму 36296,00 грн. з вимогою здійснити оплату нарахованих штрафних санкцій на рахунок філії УМГ «Харківтрансгаз» Акціонерного товариства «Укртрансгаз».

Як вбачається з листа вих. №600/01 від 13.11.2018 «Відповідь на претензію 2101вих-18-1947» відповідач визнав прострочення виконання зобовязання та погодився з нарахованими штрафними санкціями, а також просив здійснити їх погашення шляхом зарахування зустрічних позовних вимог при підписанні акту виконаних робіт за договором.

Позивач, звертаючись до суду з даним позов зазначає про те, що відповідачем в порушення умов договору не виконано проектно-розшукувальних робіт у строки визначені графіком виконання робіт, у звязку з чим, на підставі п. 7.2 договору просить стягнути з відповідача 64216,00грн пені у розмірі 0,1% від вартості робіт та 24330,00грн. штрафу у розмірі 7% від вартості робіт за прострочення понад 30 днів, а тому враховуючи, що зобовязання за договором не виконано, зарахування зустрічних вимог є неможливим.

Відповідач проти доводів позивача про порушення строків виконання зобовязання за договором не заперечував, однак просив відмовити в позові, оскільки вважає, що позивачем прийнято заяву про зарахування зустрічних вимог про що буде зазначено в акті виконаних робіт, окрім цього зазначає, що звернення до суду з боку позивача є безпідставним, оскільки відповідач не ухилявся від відповідальності за договором, визнавав факт порушення договору, а тому, в звязку з тим, що останній не скористався досудовим способом врегулювання спору вважає позов таким, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Зокрема, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 174 ГК України господарський договір є підставою виникнення господарських зобов'язань.

Згідно ст. 509 ЦК України, ст.173 ГК України зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Названі норми передбачають, що господарські зобов'язання можуть виникати безпосередньо з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

За змістом ст. 193 ГК України та ст. 525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом не допускається.

Відповідно до ч. 3 ст. 509 ЦК України зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно ст. 193 ГК України та ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно відлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 ст. 837 ЦК України передбачено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

За приписами ч. 1 ст. 843, ст. 844 ЦК України у договорі підряду встановлюється ціна роботи або спосіб її визначення, ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі. Зміни до твердого кошторису можуть вноситися лише за погодженням сторін.

У відповідності до положень частини першої ст. 846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Так Календарним планом передбачалось, що Підрядник забезпечить виконання робіт у встановлені строки, зокрема в частині розроблення робочого проекту, проходження експертиз та отримання позитивних висновків - 31.07.2018 р..

Відповідно до вимог ст. 73 ГПК України: доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

В силу ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як вбачається з матеріалів справи відповідач не виконав роботи згідно договору в строки визначені календарним планом, що не заперечується відповідачем, у звязку з чим, позивач звертався до відповідача з вимогою про оплату нарахованих штрафних санкцій, розмірі яких був визнаний відповідачем.

В матеріалах справи відсутні, а відповідачем, в порушення ст. 73, 74 ГПК України, не надано доказів, які б спростовували обставини щодо прострочення виконання робіт згідно договору у строки визначені календарним планом, а також доказів які б підтверджували здійснення відповідачем оплату штрафних санкцій нарахованих позивачем, у звязку з чим, суд дійшов висновку, що відповідач порушив умови договору, а тому позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Як вбачається з позовної заяви, позивач просить стягнути з відповідача 64216,00грн пені у розмірі 0,1% від вартості робіт та 24330,00грн. штрафу у розмірі 7% від вартості робіт за прострочення понад 30 днів.

Згідно із п.3 ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Стаття 549 ЦК України визначає, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений ст. 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктом 7.2 договору встановлена відповідальність за порушення господарського зобовязання. Так, за порушення строків виконання робіт або виконання робіт в менших обсягах без погодження із Замовником, що вказані в даному Договорі, Підрядник виплачує Замовнику пеню в розмірі 0,1 відсотка вартості робіт, з яких допущено порушення строку виконання, за кожний день такого прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

За змістом частини 3 статті 1 Закону України "Про відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне виконання плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій" суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують нежилі будинки і приміщення, належні їм па праві власності або орендовані ними на підставі договору, для провадження своєї діяльності за несвоєчасні розрахунки за спожиті комунальні послуги сплачують пеню в розмірі 1% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення, якщо інший розмір пені не встановлено угодою сторін, але не більше 100% загальної суми боргу.

Суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок пені у розмірі 64216,00грн., у період прострочення з 01.08.2018 по 31.01.2019 та розрахунок штрафу відповідно до п.7.2 договору у розмірі 24430,00грн. на предмет відповідності вимогам чинного законодавства, зокрема, ст. 253-255, 549 ЦК України, ст. 231, 232 ГК України, ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення пені та штрафу є обґрунтованими, правомірними та правильно розрахованими, а тому підлягають задоволенню повністю.

Доводи відповідача щодо зарахування зустрічних вимог нарахованих штрафних санкцій за рахунок майбутньої оплати за виконані роботи, суд оцінює критично, оскільки зарахування зустрічних однорідних вимог є однією з форм припинення зобов'язання, внаслідок якого має місце індивідуальне задоволення вимог окремого кредитора за рахунок майна/коштів боржника, при цьому, вимоги, які можуть підлягати зарахуванню, мають відповідати певним умовам, зокрема: бути зустрічними (кредитор за одним зобов'язанням є боржником за іншим, а боржник за першим зобовязанням є кредитором за другим); бути однорідними, тобто зараховуватися можуть вимоги про передачу речей одного роду (гроші, однорідні речі); строк виконання щодо таких вимог настав, не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги; ясними (відсутність спору відносно характеру зобов'язання, його змісту, умов виконання), тобто тільки за умови безспірності наявності між сторонами зобов'язань може бути проведене зарахування зустрічних однорідних вимог. Водночас, як вбачається з матеріалів справи строк здійснення оплати позивачем за договором, ще не настав, оскільки, акт виконаних робіт не підписано, а зобовязання згідно умов договору ще існують, у звязку з чим, вказані доводи не можуть бути прийняті судом в якості підстав для відмови в задоволенні позову.

Водночас посилання відповідача про досудовий спосіб врегулювання спору, спростовуються матеріалами справи та самим відповідачем, оскільки, як вбачається з матеріалів позивач неодноразово звертався до відповідача щодо здійснення останнім оплати нарахованих штрафних санкцій, що свідчить про виконання позивачем вимог п. 9.1 договору, при цьому неотримавши відповіді відповідача, позивач скористався своїм конституційним правом на звернення до суду за захистом своїх порушених прав, а тому доводи відповідача щодо ігнорування позивачем вимог п. 9.1 договору є безпідставними та необґрунтованим і не можуть служити підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Пунктом 5 частини 1 статті 237 ГПК України передбачено, що при ухваленні рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно з ч.8 ст.129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у звязку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з платіжного доручення №3408 від 05.02.2019 на суму 1921,00грн., позивачем сплачено судовий збір у сумі 1921,00 грн., враховуючи те, що суд задовольнив позов повністю, у відповідності ст. 129 ГПК України, витрати щодо сплати судового збору підлягають стягненню з відповідача у повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 4, 13-15, 41-46, 80, 86, 129, 233, 237-241, 247-252 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю НМУ Електропівденмонтаж (61035, м. Харків, вул. Каштанова, 33, ) на користь Акціонерного товариства Укртрансгаз, 01021, м. Київ, Кловський узвіз, 9/1 () в особі філії Управління магістральних газопроводів Харківтрансгаз (61001, м. Харків, вул. Культури, 20 А, ) заборгованість у розмірі 88646,00грн., з яких 64126,00грн. пені та 24330,00грн. штрафу, а також витрати зі сплати судового збору в розмірі 1921, 00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається в строки та в порядку визначеному ст. 256, 257 ГПК України з врахуванням п. 17.5 Перехідних Положень ГПК України.

Повне рішення складено та підписано 11.04.2019.

Суддя ОСОБА_1