СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" квітня 2019 р. Справа №5023/414/11

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий: судді: при секретарі судового засідання: За участю представників сторін: від апелянта від ПАТ "ОТП Банк" від інших кредиторів ліквідатор розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3 ОСОБА_4 адвокат Маркова М.В. - ордер ХВ №437 від 02.04.2019; адвокат Косиневський М.А. - ордер МК №86407 від 03.04.2019; не з'явились; Семенов Д.С. - особисто; ОСОБА_8, м. Харків (вх.№660 Х/2)
на ухвалу Господарського суду Харківської області
від05.02.2019
у справі№ 5023/414/11 (суддя Усатий В.О.)
за заявою ініціюючого кредитора до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Гавас-52", м. Харків Товариства з обмеженою відповідальністю "Акваріус", м. Харків
пробанкрутство В С Т А Н О В И В:
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 05.02.2019 у справі №5023/414/11 заяву ліквідатора (вх. №4962 від 21.02.2018) з урахуванням уточнень (вх. №33410 від 28.11.2018) - задоволено; визнано недійсним Свідоцтво про право власності на нерухоме майно, що зареєстровано в реєстрі за №454, видане 22.04.2015 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Луніною Т.А.; скасовано державну реєстрацію на право власності на нерухоме майно, що зареєстроване на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, зареєстровано в реєстрі за №454, видане 22.04.2015 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Луніною Т.А.

Не погодившись з постановленою ухвалою, до Східного апеляційного господарського суду звернулась заінтересована особа - ОСОБА_8 з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Харківської області від 05.02.2019 у справі №5023/414/11 та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні заяви ліквідатора Семенова Д.С. з урахуванням уточнень.

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою, заявник посилається на порушення господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне встановлення обставин, що мають значення для справи, та на невідповідність висновків, викладених в оскаржуваному судовому акті, обставинам справи.

За твердженням апелянта, місцевий господарський суд дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення заяви ліквідатора про визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно та скасування державної реєстрації запису про право власності з мотивів оформлення між сторонами Договору №10042015 купівлі-продажу майна банкрута на відкритих торгах (аукціоні) від 10.04.2015 без нотаріального посвідчення та, як наслідок, нікчемності даного правочину відповідно до вимог ст. 657 ЦК України, оскільки:

- суд безпідставно не застосував правило п. 3 ч. 2 ст. 331 Цивільного кодексу України, відповідно до якого право власності виникає з моменту державної реєстрації, при цьому не звернув уваги, що перший покупець спірної нерухомості придбаної на аукціоні - ПП "Інвестиційна агенція "Віват" став власником цього майна не на підставі нікчемного договору купівлі-продажу, а саме на підставі Свідоцтва про право власності, як окремого правочину;

- право власності на спірний об'єкт нерухомості у даному випадку, згідно п.1.2. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 за №296/5 підтверджується свідоцтвом про придбання заставленого майна на аукціоні (публічних торгах);

- ОСОБА_8 також доводить, що ПП "Інвестиційна агенція "Віват" стало власником майна на підставі свідоцтва про право власності на майно, виданого у відповідності до ст. 75 Закону про банкрутство, зважаючи на те, що сторони досягли згоди з усіх істотних умов, вчинили усі дії, які підтверджують повне виконання договору купівлі-продажу (передали майно, перерахували кошти за придбання майна), що свідчить про дійсність такого договору для його сторін.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 26.02.2019 для розгляду апеляційної скарги сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Мартюхіна Н.О.; суддя Геза Т.Д., суддя Бородіна Л.І.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 04.03.2019 поновлено ОСОБА_8 процесуальний строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Харківської області від 05.02.2019 у справі №5023/414/11; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_8 на ухвалу Господарського суду Харківської області від 05.02.2019 у справі №5023/414/11; встановлено сторонам строк для подання відзиву з доказами його надсилання апелянту в порядку ст. 263 ГПК України до 19.03.2019; призначено справу до розгляду на 03.04.2019 о 10:45 год.

27.03.2019 на адресу апеляційного суду від ліквідатора ТОВ "Акваріус" надійшов відзив на апеляційну скаргу, за змістом якого арбітражний керуючий Семенов Д.С. заперечує проти доводів та вимог апеляційної скарги, просить суд залишити ухвалу Господарського суду Харківської області від 05.02.2019 у справі №5023/414/11 без змін. На переконання ліквідатора ТОВ "Акваріус", визнання результатів аукціону недійсними, а також укладення договору купівлі-продажу без нотаріального посвідчення є беззаперечними підставами для визнання недійсним Свідоцтва про право власності на нерухоме майно №454 від 22.04.2015.

В судовому засіданні 03.04.2019 був присутній представник апелянта - ОСОБА_8, який наполягав на доводах та вимогах апеляційної скарги, просив суд скасувати ухвалу Господарського суду Харківської області від 05.02.2019 у справі №5023/414/11 та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні заяви ліквідатора Семенова Д.С.

Присутні у судовому засіданні 03.04.2019 уповноважений представник кредитора - ПАТ "ОТП Банк" та ліквідатор Семенов Д.С. заперечували проти задоволення апеляційної скарги, просили суд залишити ухвалу Господарського суду Харківської області від 05.02.2019 у справі №5023/414/11 без змін.

Інші учасник справи у судове засідання апеляційної інстанції, призначене на 03.04.2019 не з'явилися, хоча про дату, час та місце розгляду справи всі сторони були повідомлені належним чином, причини неявки суду не відомі.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України, неявка сторін, або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Зважаючи на те, що в матеріалах справи містяться докази повідомлення всіх учасників судового процесу, а також те, що явка сторін не визнавалася судом обовязковою, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності інших учасників справи, у зв'язку з чим переходить до її розгляду по суті.

Згідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Частиною 2 наведеної статті передбачено, що суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Розглянувши матеріали господарської справи, доводи та вимоги апеляційної скарги і відзиву, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, заслухавши пояснення присутніх представників апелянта, кредитора та ліквідатора судова колегія Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як встановленого господарським судом першої інстанції, не заперечується учасниками справи та підтверджується матеріалами справи, дослідженими судом апеляційної інстанції:

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 21.01.2011 порушено провадження у справі №5023/414/11 про банкрутство ТОВ "Акваріус" за заявою ініціюючого кредитора - ТОВ "Гавас-52" в порядку ст.ст. 6, 7, ч. 1 ст. 8, ст. 11 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції до 19.01.2013.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 07.06.2011 визнано та включено до реєстру вимог кредиторів окремо вимоги ПАТ "ОТП Банк" у розмірі 5550713,54 грн., з яких 5197079,22 грн. сума основного боргу та 353634,32 грн. - штрафні санкції, як забезпечені заставою.

Крім того, вказаною ухвалою затверджено відомості про майно боржника, яке є предметом застави згідно Договору іпотеки № РМ SME701/148/2008 від 24.04.2008 та окремо внесено розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, а саме:

- нежитлова будівля літ. В "А-2В" загальною площею 378,3 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та належить Іпотекодавцю на праві власності, що підтверджується Свідоцтвом про право власності, що видано 18.03.2002 Виконавчим комітетом Харківської міської ради, зареєстрованого Комунальним підприємством "Харківське міське бюро технічної інвентаризації" згідно Реєстраційного посвідчення від 21.03.2002 за реєстровим №1917.

Постановою Господарського суду Харківської області від 19.10.2011, яка залишена без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 13.12.2011, ТОВ "Акваріус" визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

Постановою Вищого господарського суду України від 06.03.2012 постанову Господарського суду Харківської області від 19.10.2011 та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 13.12.2011 скасовано, справу передано на розгляд до суду першої інстанції.

Постановою Господарського суду Харківської області від 04.06.2013 визнано ТОВ "Акваріус" банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру; призначено ліквідатором ТОВ "Акваріус" Івлєву Н.А., яку, окрім іншого, зобов'язано прийняти до свого відання майно боржника та забезпечити його збереження, виконувати функції з управління та розпорядження майном банкрута, проводити інвентаризацію та оцінку майна банкрута, здійснювати аналіз фінансового становища банкрута. Крім того, ліквідатора зобов'язано здійснити продаж майна банкрута для задоволення вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Законом.

В ході проведення ліквідаційної процедури ліквідатором було включено до складу ліквідаційної маси належні боржнику нежитлові приміщення літ. "А-2" загальною площею 378,3 кв.м., розташовані у АДРЕСА_1, що перебували у заставі ПАТ "ОТП Банк" за Іпотечним договором №РМ-SME701/148/2008 від 24.04.2008, укладеним в забезпечення виконання ТОВ "Акваріус" умов Договору про надання кредитної лінії №СrL-SME701/148/2008 від 24.04.2008.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 10.02.2015 усунено Івлєву Н.А. від виконання обов'язків ліквідатора у даній справі; призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Яновського С.С.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 21.09.2017 усунено Яновського С.С. від виконання обов'язків ліквідатора у даній справі; призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Семенова Д.С.

21.02.2018 до Господарського суду Харківської області надійшла заява ліквідатора ТОВ "Акваріус" - арбітражного керуючого Семенова Д.С. (вх. № 4962 від 21.02.2018), в якій останній просив суд:

- визнати недійсним Договір №10042015 купівлі-продажу майна банкрута від 10.04.2015 на відкритих торгах (аукціоні) цілісного майнового комплексу у складі нежитлової будівлі літ. "А-2" загальною площею 378,3 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1, укладений між ліквідатором банкрута ТОВ "Акваріус" Яновським С.С. та ПП "Інвестиційна агенція "Віват" ();

- витребувати з незаконного володіння ОСОБА_8 житловий будинок літ. "А-2" загальною площею 319,7 кв.м., житловою площею 213,5 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (колишня нежитлова будівля літ "А-2" загальною площею 378,3 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1) на користь ТОВ "Акваріус" ();

- визнати за ТОВ "Акваріус" () право власності на житловий будинок літ. "А-2" загальною площею 319,7 кв.м., житловою площею 213,5 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (колишня нежитлова будівля літ "А-2" загальною площею 378,3 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1) та уповноважити ліквідатора ТОВ "Акваріус" Семенова Д.С. здійснити дії щодо державної реєстрації права власності в порядку, встановленому законодавством України.

В подальшому, до місцевого суду від ліквідатора надійшли уточнення (вх.№33410 від 28.11.2018) до заяви (вх. № 4962 від 21.02.18), в яких він просить суд визнати недійсним Свідоцтво про право власності на нерухоме майно, що зареєстровано в реєстрі за №454, видане 22.04.2015 приватним нотаріусом Харківського нотаріального округу Луніною Т.А. та скасувати державну реєстрацію на право власності на нерухоме майно, що зареєстроване на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, зареєстровано в реєстрі за №454, видане 22.04.2015 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Луніною Т.А., які прийняті судом та подальший розгляд заяви відбувався з урахуванням наданих уточнень.

Вимоги зазначеної заяви, з урахуванням уточнень, мотивовані з посиланням на обставини, відповідно до яких ліквідатор вважає, що оскільки результати проведеного аукціону з продажу майна банкрута 02.04.2015 визнано в судовому порядку недійсними, то у відповідності до ч. 3 ст. 55 Закону, укладений з переможцем аукціону договір купівлі-продажу також підлягає визнанню недійсним. При цьому оскільки право власності на спірне майно перейшло до переможця аукціону - ПП "Інвестиційна агенція "Віват" на підставі свідоцтва про право власності, воно також має бути визнано недійсним.

Як вже зазначалось, ухвалою Господарського суду Харківської області від 05.02.2019 у даній справі задоволено заяву ліквідатора, з урахуванням уточнень.

Місцевим господарським судом встановлено, що за результатами проведеного 02.04.2015 другого повторного аукціону з продажу майна ТОВ "Акваріус" було укладено Договір №10042015 купівлі-продажу майна банкрута на відкритих торгах (аукціоні) від 10.04.2015 без його нотаріального посвідчення, що суперечить вимогам ч. 4 ст. 50 Закону про банкрутство. З цих підстав суд дійшов висновку, що укладення вказаного договору не узгоджується з положеннями ч. 4 ст. 50 Закону, свідчить про нікчемність такого правочину відповідно до ст. 657 ЦК України та виключає можливість завершення його з подальшою видачею свідоцтва про придбання нерухомого майна з публічних торгів (аукціону) згідно ст. 75 Закону переможцю спірного аукціону - ПП "Інвестиційна агенція "Віват" (з посиланням на позицію Вищого господарського суду України в постанові від 06.12.2016 у даній справі). Враховуючи визнання судом недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно, що зареєстровано в реєстрі за №454 від 22.04.2015 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Луніною Т.А., виданого за результатами проведеного аукціону з продажу майна банкрута, місцевий суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування державної реєстрації на право власності на нерухоме майно, що зареєстроване на підставі цього свідоцтва.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наведені в апеляційній скарзі та відзиві доводи, переглянувши справу з урахуванням меж перегляду визначених у ст. 269 ГПК України, колегія Східного апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвалу суду першої інстанції слід залишити без змін, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (надалі - Закон про банкрутство).

За приписами ч. 4 ст. 10 Закону про банкрутство суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

Згідно зі ст. 20 Закону банкрутство, правочини (договори) або майнові дії боржника, які були вчинені боржником після порушення справи про банкрутство або протягом одного року, що передував порушенню справи про банкрутство, можуть бути відповідно визнані недійсними або спростовані господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або конкурсного кредитора з таких підстав:

- боржник безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без відповідних майнових дій іншої сторони, відмовився від власних майнових вимог;

- боржник виконав майнові зобов'язання раніше встановленого строку; боржник до порушення справи про банкрутство взяв на себе зобов'язання, в результаті чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю або частково стало неможливим;

- боржник здійснив відчуження або придбав майно за цінами відповідно нижчими або вищими від ринкових, за умови, що в момент прийняття зобов'язання або внаслідок його виконання майна боржника було (стало) недостатньо для задоволення вимог кредиторів;

- боржник оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів боржнику перевищувала вартість майна;

- боржник прийняв на себе заставні зобов'язання для забезпечення виконання грошових вимог.

Правові наслідки спростування майнових дій та визнання недійсними правочинів (договорів) визначені ч. 2 ст. 20 Закону про банкрутство.

Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 20 вказаного Закону, у разі визнання недійсними правочинів (договорів) або спростування майнових дій боржника на підставах, передбачених частиною першою цієї статті, кредитор зобов'язаний повернути в ліквідаційну масу майно, яке він отримав від боржника, а у разі неможливості повернути майно в натурі - відшкодувати його вартість у грошових одиницях за ринковими цінами, що існували на момент здійснення правочину або вчинення майнової дії. Кредитор за недійсним правочином (договором) або спростованою майновою дією має право вибору: погашення свого боргу в першу чергу в процедурі банкрутства або виконання зобов'язання боржником у натурі після припинення провадження у справі про банкрутство.

За приписами ч. 8 ст. 44 Закону про банкрутство, спори, які виникають при проведенні та виконанні результатів аукціонів, у тому числі про визнання недійсними договорів купівлі-продажу майна, розглядаються в межах провадження у справі про банкрутство.

Частиною 3 ст. 55 Закону про банкрутство унормовано, що результати аукціону, проведеного з порушенням вимог закону, можуть бути визнані в судовому порядку недійсними. Визнання результатів аукціону недійсними тягне за собою визнання недійсним укладеного з переможцем договору купівлі-продажу.

Згідно ст. 71 Закону про банкрутство протягом п'яти днів з дати підписання цього протоколу, замовник аукціону надсилає переможцеві торгів пропозицію щодо укладення договору купівлі-продажу майна разом з проектом цього договору, відповідно до поданої переможцем торгів пропозиції щодо встановлення ціни цього майна. У разі придбання переможцем кількох лотів, договір укладається окремо на кожний лот. Переможець торгів повинен протягом п'яти днів з дня одержання проекту договору підписати його та перерахувати кошти за придбане майно на зазначений у протоколі номер банківського рахунка.

Передача майна замовником аукціону і прийняття його покупцем здійснюється за передавальним актом, що підписується сторонами і оформлюється відповідно до законодавства. Акт про передання права власності на куплене нерухоме майно разом із протоколом про проведення аукціону не пізніше трьох робочих днів після повної сплати переможцем запропонованої ним ціни передається нотаріусу, а копії акта не пізніше наступного дня разом із відомостями про нотаріуса надсилаються (вручаються) покупцю, замовнику аукціону та продавцю. За невчасне передання акта нотаріусу організатор торгів сплачує покупцю пеню у розмірі 0,5 відсотка на день від ціни продажу за період прострочення. Нотаріус видає покупцю свідоцтво про придбання нерухомого майна на аукціоні в порядку, встановленому законом. Послуги нотаріуса оплачує організатор аукціону (ст. 75 Закону про банкрутство).

Як зазначено в ст. 202 ЦК України, правочин - це дія особи, яка спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах (аукціоні), яка полягає в процедурі підготовки, проведення торгів, продажу майна (забезпеченні переходу права власності на майно боржника до покупця - учасника прилюдних торгів (аукціону)), та враховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів (аукціонів), складання за результатами їх проведення акта про проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, відтак аукціон є правочином. Відчуження майна з прилюдних торгів (аукціонів) належить до угод купівлі-продажу та така угода може визнаватися недійсною в судовому порядку, з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, які встановлені частинами 1-3 та 6 ст. 203 ЦК України, що зазначено в ч. 1 ст. 215 цього ж Кодексу, а також, у разі невиконання вимог щодо процедури, порядку проведення торгів. Наведена правова позиція узгоджується з висновками Верховного Суду України, наведеними у постановах від 26.08.2014 у справі №914/2964/2014 та від 29.06.2016 у справі №6-370цс16.

Як встановлено господарським судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 02.04.2015 відбувся другий повторний аукціон з продажу майна банкрута ТОВ "Акваріус" - цілісно-майнового комплексу у складі нежитлової будівлі літ. "А-2" загальною площею 378,3 кв.м., розташованої у АДРЕСА_1, проведеного ПП "Торги.УА".

10.04.2015 з переможцем аукціону - ПП "Інвестиційна агенція "Віват" укладено Договір №10042015 купівлі-продажу майна банкрута на відкритих торгах (аукціоні), на підставі акту про передання права власності на куплене нерухоме майно ним було отримано Свідоцтво про право власності на нерухоме на майно, придбане на аукціоні в провадженні у справі про банкрутство, що зареєстровано в реєстрі за №454, видане 22.04.2015 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Луніною Т.А.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 21.06.2016 у справі №5023/414/11, окрім іншого, відмовлено у задоволенні заяви ПАТ "ОТП Банк" про визнання результатів торгів недійсними.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 05.10.2016 скасовано п. 1 ухвали Господарського суду Харківської області від 21.06.2016 у справі №5023/414/11 та прийнято в цій частині нове рішення, яким заяву ПАТ "ОТП Банк", з урахуванням уточнень вимог заяви, задоволено частково; визнано недійсними результати другого повторного аукціону з продажу майна банкрута ТОВ "Акваріус" цілісно-майнового комплексу у складі нежитлової будівлі літ. "А-2" загальною площею 378,3 кв.м., розташованої у АДРЕСА_1, проведеного 02.04.2015 організатором аукціону ПП "Торги.УА".

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом

В постанові Харківського апеляційного господарського суду встановлено, що вимоги ПАТ "ОТП Банк" в частині витребування нежитлової будівлі літ. "А-2" загальною площею 378,3 кв.м., розташованої у АДРЕСА_1 з володіння ПП "Інвестиційна компанія "Віват" та передачі її ліквідатору ТОВ "Акваріус"; визнання права власності на нежитлову будівлю літ. "А-2" загальною площею 378,3 кв.м., розташовану у АДРЕСА_1 за ТОВ "Акваріус" та уповноваження ліквідатора ТОВ "Акваріус" здійснити дії щодо державної реєстрації права власності в порядку, встановленому законодавством України; скасування державної реєстрації за попереднім власником ПП "Інвестиційна компанія "Віват" на нежитлову будівлю літ. "А-2" загальною площею 378,3 кв.м., розташовану у АДРЕСА_1, не підлягають задоволенню , оскільки як встановлено в суді першої інстанції за результатами оскаржуваного аукціону був укладений Договір купівлі-продажу майна від 10.04.2015, який заявником не оскаржувався, тому в іншій частині в задоволенні заяви ПАТ "ОТП Банк" за вх. №9857 з урахуванням уточнень вимог заяви за вх. №11659 відмовлено та в іншій частині ухвалу господарського суду Харківської області від 21.06.2016 у справі №5023/414/11 залишено без змін.

Задовольняючи заяву заставного кредитора про визнання недійсними результатів другого повторного аукціону з продажу майна ТОВ "Акваріус" від 02.04.2015, суд апеляційної інстанції виходив з того, в порушення положень ч. 6 ст. 49 Закону про банкрутство в редакції з 19.01.2013 року ліквідатором банкрута Яновським С.С. залучено до організації спірного аукціону ПП "Торги.УА" без проведення конкурсу з визначення організатора аукціону з продажу майна банкрута в ліквідаційні процедурі та за відсутності в матеріалах справи доказів на підтвердження факту укладення ліквідатором банкрута договору на проведення аукціону з ПП "Торги.УА".

Апеляційний суд встановив обставини недодержання порядку здійснення оголошення про проведення другого повторного аукціону, оскільки в порушення вимог ч. 3 ст. 58 Закону про банкрутство організатором аукціону не розміщено оголошення на нерухомому майні банкрута, що було предметом продажу на спірному аукціоні, а в оголошенні про проведення другого повторного аукціону від 02.04.2015, оприлюдненому на веб-сайті ВГСУ 02.03.2015, відсутні відомості щодо кількості кімнат (приміщень), їх площі та призначення, кількості поверхів нежитлової будівлі, яка реалізовувалася з аукціону, а також інформація про підсобні приміщення та споруди спірної будівлі, у текстовому викладі, що не узгоджується з вимогами ст. 59 цього Закону щодо змісту такого оголошення.

Також, апеляційний суд встановив порушення організатором аукціону вимог ст.ст. 60, 61 Закону про банкрутство щодо порядку допуску осіб, які виявили намір взяти участь в аукціоні, до участі в аукціоні з огляду на встановлені обставини несплати гарантійного внеску іншим учасником аукціону, який поряд із переможцем взяв участь у другому повторному аукціоні від 02.04.2015 з продажу спірного цілісного майнового комплексу банкрута, а також відсутності доказів подання другим учасником організатору аукціону заяви на участь в аукціоні та протоколу організатора аукціону про результат розгляду такої заяви та допуск цього учасника до участі у другому повторному аукціоні з продажу майна ТОВ "Акваріус".

Судом апеляційної інстанції в постанові від 05.10.2016 встановлено обставини проведення спірного аукціону без здійснення його фіксації технічними засобами та без ведення його відеозапису у зв'язку з поломкою обладнання організатора аукціону, що не узгоджується з вимогами ст. 62 Закону про банкрутство щодо забезпечення організатором аукціону фіксації проведення аукціону технічними засобами та збереження носіїв із записом аукціону впродовж не менш як семи років з дня його проведення.

Апеляційний суд зазначив про недодержання порядку здійснення розрахунку за придбане з аукціону спірне нерухоме майно, оскільки грошові кошти, виручені від продажу заставного майна банкрута на другому повторному аукціоні від 02.04.2015, перераховано переможцем аукціону на розрахунковий рахунок організатора аукціону, що не відповідає вимогам ч. 7 ст. 41 Закону про банкрутство щодо використання ліквідатором під час ліквідаційної процедури банкрута лише одного рахунка боржника в банківській установі та положенням ч. 9 ст. 45 цього Закону про спрямування коштів, виручених від продажу майна, що є предметом забезпечення, виключно на погашення вимог заставного кредитора.

Також, апеляційний суд встановив обставини порушення організатором аукціону вимог ч. 5 ст. 51 Закону про банкрутство щодо повідомлення учасників другого повторного аукціону від 02.04.2015 про результати його проведення, так як докази виконання такого обов'язку організатором спірного аукціону відсутні в матеріалах справи.

Постановою Вищого господарського суду України від 06.12.2016 касаційну скаргу ОСОБА_8 залишено без задоволення, а постанову Харківського апеляційного господарського суду від 05.10.2016 у справі №5023/414/11 залишено без змін.

Судом касаційної інстанції зазначено, що матеріалами справи підтверджується укладення за результатами проведення 02.04.2015 другого повторного аукціону з продажу майна ТОВ "Акваріус" Договору №10042015 купівлі-продажу майна банкрута на відкритих торгах (аукціоні) нерухомого майна банкрута без його нотаріального посвідчення, що не узгоджується з положеннями ч. 4 ст. 50 Закону про банкрутство та свідчить про нікчемність такого правочину відповідно до ст. 657 ЦК України, що виключає можливість завершення правочину з подальшою видачею Свідоцтва про придбання нерухомого майна з публічних торгів (аукціону) згідно із ст. 75 Закону про банкрутство.

Згідно ч.ч. 1, 4 ст. 50 Закону про банкрутство продаж майна на аукціоні оформлюється договором купівлі-продажу, який укладається власником майна чи замовником аукціону з переможцем торгів. Укладений на аукціоні договір купівлі-продажу нерухомого майна підлягає обов'язковому нотаріальному посвідченню.

За приписами ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

У разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним (ч. 1 ст. 220 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 236 ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Колегія суддів апеляційної інстанції не може прийняти до уваги аргументи скаржника щодо виникнення у першого покупця - ПП "Інвестиційна агенція "Віват" права власності на спірну нерухомість саме на підставі Свідоцтва про право власності, як окремого правочину, у зв'язку з чим, як стверджує апелянт нікчемність договору купівлі-продажу ніяким чином не впливає на правомірність набуття права власності на це майно, виходячи з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст. 50 Закону про банкрутство, продаж майна на аукціоні оформлюється договором купівлі-продажу, який укладається власником майна чи замовником аукціону з переможцем торгів.

Укладений на аукціоні договір купівлі-продажу нерухомого майна підлягає обов'язковому нотаріальному посвідченню.

При цьому, порядок передачі права власності на нерухоме майно за актом встановлений приписами ст. 75 Закону про банкрутство.

Пунктом 4 глави 12 Положення "Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України" (затверджене Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5, зі змінами та доповненнями) передбачено, що придбання нерухомого майна на аукціоні при його продажі в провадженні у справі про банкрутство оформлюється нотаріусом відповідно до ст. 75 Закону про банкрутство за місцезнаходженням такого майна шляхом видачі набувачу відповідного свідоцтва. Свідоцтво про придбання майна на аукціоні видається нотаріусом на підставі акта про передання права власності на придбане майно, що підписується сторонами, та протоколу про проведення аукціону, складеного організатором аукціону. До протоколу обов'язково має бути доданий засвідчений організатором текст договору, вказаний в оголошенні про проведення аукціону.

Таким чином, Законом про банкрутство передбачено два способи оформлення права власності на придбане майно: договір купівлі-продажу (нотаріальний у випадку продажу нерухомого майна) та нотаріальне свідоцтво про придбання майна на аукціоні (аналогічна правова позиція відображена в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 29.03.2018 у справі №909/1066/13).

Отже, оскільки судом встановлено, що 02.04.2015 на другому повторному аукціоні підлягало реалізації саме нерухоме майно, право власності на яке в подальшому було передано ПП "Інвестиційна агенція "Віват" за Договором купівлі-продажу від 10.04.2015 без його нотаріального посвідчення, колегія суддів погоджується з обґрунтованим висновком місцевого суду про недотримання вимог ст. 50 Закону про банкрутство.

Що стосується аргументів скаржника стосовно того, що право власності на спірний об'єкт нерухомості підтверджується свідоцтвом про придбання заставленого майна на аукціоні (публічних торгах), судом вставнолено наступне.

За позицією апелянта видача свідоцтва про право вланості на нерухоме майно та державна реєстрація права власності не перебувають в залежності від визнання недійсними результатів аукціону з продажу майна банкрута та не пов'язані з нікчемністю Договору купівлі-продажу майна банкрута.

Так, нявними в матеріалах справи доказами підтверджено, що в даному випадку за відсутності укладеного з переможцем аукціону від 02.04.2015 нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу майна банкрута, документами, яким завершено оформлення результатів проведених відкритих торгів, та які є вираженням волевиявлення суб'єктів аукціону щодо встановлення цивільних прав та обов'язків стосовно майна банкрута є Акт про передання права власності на придбане нерухоме майно (передавальний акт) від 10.04.2015 (т. 16, а.с. 155) та Протокол №1 проведення другого повторного аукціону від 02.04.2015, на підставі яких приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Луніною Т.А. було видано спірне Свідоцтво про придбання нерухомого майна на аукціоні від 02.04.2015, отже, вказані акт та протокол за своєю юридичною природою є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна між банкрутом та переможцем відкритих торгів у формі аукціону, а відтак, є правочинами.

Оскільки, за змістом ст. 215 ЦК України підставами недійсності укладеного за результатами відкритих торгів у формі аукціону правочину є недодержання вимог закону під час їх проведення (ч. 1), а також взявши до уваги, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю (ч. 2), колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що встановлення порушень Закону про банкрутство під час проведення спірного аукціону та визнання його результатів недійсними, відповідно, свідчить про недійсність акту про передання права власності на придбане нерухоме майно від 10.04.2015 та протоколу від 02.04.2015, які є фактичним оформленням спірного правочину.

Виходячи зі змісту норм Закону про банкрутство, зокрема, ч. 8 ст. 44, ст.ст. 69, 75 Закону про банкрутство, протокол, акт про передання права власності на придбане майно та свідоцтво про право власності є документами, які укладаються за результатами торгів та якими оформлюються результати проведеного аукціону, а також документами, які пов'язані із виконанням результатів аукціону.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції зауважує, що видачі свідоцтва про право власності на нерухоме майно та державній реєстрації такого права безпосередньо передує оформлення результатів аукціону, який в судовому порядку визнано недійсним. При цьому, видача означеного свідоцтва та реєстрація речового права власності не можуть виникати самі по собі як певний юридичний факт, адже виникнення цивільних прав в даному разі на майно є лише наслідком вчиненням нотаріусом певних дій щодо оформлення кінцевих результатів аукціону. Тобто видачі спірного свідоцтва та державній реєстрації права власності передує саме проведення аукціону, який у даному випадку визнано недійсним на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

Відтак колегія суддів Східного апеляційного господарського суду вважає, що господарський суд першої інстанції, саме з підстав визнанням недійсними результатів відкритих торгів у формі аукціону з продажу майна банкрута, правомірно встановив наявність правових підстав для визнання недійсним Свідоцтва про право власності, яке є документом, що завершує оформлення результатів проведених відкритих торгів, у зв'язку чим дійшов правильного висновку про необхідність задоволення вимог ліквідатора в цій частині.

Разом з тим, право власності на нерухоме майно набуто на підставі оспорюваного Свідоцтва про право власності, яке видано нотаріусом за актом про передання права власності та протоколом проведення аукціону, тобто документами якими оформлено результати визнаного недійсним аукціону, що в силу вимог ст. 215 ЦК України не може створювати юридичних наслідків, а також на підставі нікчемного Договору купівлі-продажу майна банкрута, укладеного за наслідком проведених 10.04.2015 відкритих торгів, що, виходячи із вимог ст. 75 Закону про банкрутство, виключає можливість видачі такого свідоцтва.

Судом апеляційної інстанції також не приймаються до уваги доводи скаржника, що досягнення між сторонами згоди з усіх істотних умов, вчинення усіх дій, які свідчать про повне виконання договору купівлі-продажу (передали майно, перерахували кошти за придбання майна) свідчить про дійсність такого договору для його сторін, зважаючи на наступне:

По-перше, з урахуванням вимог ч. 4 ст. 50 Закону про банкрутство, відсутність нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу нерухомого майна банкрута свідчить про нікчемність такого правочину відповідно до ст. 657 ЦК України, що виключає можливість завершення правочину з подальшою видачею Свідоцтва про придбання нерухомого майна з публічних торгів (аукціону) згідно із ст. 75 Закону про банкрутство;

По-друге, відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.

З матеріалів справи судом не встановлено, а також апелянтом не заперечується відсутність рішення суду про визнання договору купівлі-продажу дійсним, як цього вимагає ч. 2 ст. 220 ЦК України.

В той же час, доводи скаржника про наявність платіжних доручень, сплачених ПП "Інвестиційна агенція "Віват" на розрахунковий рахунок ПП "Торги.Уа" №2185 в ПАТ "Діамантбанк" не можуть підтвердити факт перерахування покупцем - ПП "Інвестиційна агенція "Віват" коштів за придбане майно на розрахунковий рахунок продавця - ТОВ "Акваріус" відповідно до умов укладеного Договору купівлі-продажу майна від 10.04.2015. Відтак відсутність доказів виконання між сторонами умов вказаного правочину, зокрема несплата грошових коштів за придбане майно виключає можливість застосування ч. 2 ст. 220 ЦК України.

За таких обставин, оскільки скаржником не надано будь-яких належних та допустимих доказів у розумінні ст.ст. 76, 77 ГПК України на підтвердження виконання умов означеного Договору купівлі-продажу відповідно до приписів ч. 2 ст. 220 ЦК України, то зазначене спростовує посилання ОСОБА_8 на дійсність правочину з купівлі-продажу майна банкрута на відкритих торгах (аукціоні) від 10.04.2015.

Разом з тим колегія суддів зауважує, що згідно з ч. 1 ст. 42 вказаного Закону, усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або господарського відання на дату відкриття ліквідаційної процедури та виявлені в ході ліквідаційної процедури, включаються до складу ліквідаційної маси, за винятком об'єктів житлового фонду, в тому числі гуртожитків, дитячих дошкільних закладів та об'єктів комунальної інфраструктури, що належать юридичній особі - банкруту, які передаються в порядку, встановленому законодавством, до комунальної власності відповідних територіальних громад без додаткових умов і фінансуються в установленому порядку.

Відповідно до ч. 3 ст. 55 Закону про банкрутство результати аукціону, проведеного з порушенням вимог закону, можуть бути визнані в судовому порядку недійсними.

Виходячи із положень загальних норм ст.ст. 41, 44, 45, 55 Закону про банкрутство, ліквідаційна процедура направлена на здійснення заходів щодо задоволення в порядку цього Закону вимог кредиторів, шляхом продажу майна банкрута.

Основним завданням визнання недійсними результатів аукціону є повернення майна боржника до ліквідаційної процедури, за рахунок якого в подальшому будуть задовольнятись вимоги кредиторів банкрута.

Як свідчать досліджені судом матеріали справи, ліквідатор звернувся вперше із заявою про визнання недійсними аукціону з продажу майна банкрута та в даному випадку з метою спростування Свідоцтва про право власності для захисту інтересів ПАТ "ОТП Банк", яке є забезпеченим кредитором - стороною у справі про банкрутство ТОВ "Акваріус", вимоги якого в ліквідації задовольняються виключно за рахунок проданого у процедурі банкрутства майна банкрута, і неправомірний продаж майна, порушує його майнові інтереси. Відтак з метою забезпечення ефективного поновлення порушеного права, місцевим судом обґрунтовано задоволено заяву ліквідатора в частині визнання недійсним Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, що зареєстровано в реєстрі за № 454 від 22.04.2015 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Луніною Т.А., виданого за результатами проведеного аукціону з продажу майна банкрута, який у судовому порядку визнано недійсним.

Стаття 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" встановлює, що записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Дійшовши висновку про скасування виданих ПП "Інвестиційна агенція "Віват" Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, що зареєстровано в реєстрі за № 454 від 22.04.2015 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Луніною Т.А., суд першої інстанцій правильно застосував положення Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" і обґрунтовано скасував рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності на підставі цього свідоцтва.

Таким чином, посилання скаржника на те, що ухвала суду першої інстанції винесена з неправильним застосуванням норм матеріального права, зокрема ст. 75 Закону про банкрутство і Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Крім того, доводи апеляційної скарги не спростовують висновку місцевого господарського суду про наявність законних підстав для скасування спірного свідоцтва про право власності на нерухоме майно і скасування державної реєстрації такого права та не підтверджуються наявними матеріалами справи.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що судом першої інстанції в повному обсязі досліджені обставини, що мають значення для справи, а викладені в оскаржуваній судовій ухвалі висновки відповідають фактичним обставинам справи, у зв'язку з чим апеляційна скарга ОСОБА_8 не підлягає задоволенню, а ухвала Господарського суду Харківської області від 05.02.2019 у справі №5023/414/11 підялгає залишенню без змін.

Відмова у задоволенні апеляційної скарги, відповідно до приписів ст. 129 ГПК України є підставою для віднесення судового збору за її подання на скаржника.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 271, 275, 276, 277, 281 - 284 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_8 на ухвалу Господарського суду Харківської області від 05.02.2019 у справі №5023/414/11 - залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Харківської області від 05.02.2019 у справі №5023/414/11 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий суддя Н.О. Мартюхіна

Суддя Л.І. Бородіна

Суддя Т.Д. Геза

(У судовому засіданні 03.04.2019 проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Повний текст постанови складено та підписано суддями 15.04.2019).