ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"03" квітня 2019 р. Cправа № 902/18/19

Господарський суд Вінницької області у складу судді Маслія І.В., за участю секретаря судового засідання Василишеної Н.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства "НІБУЛОН" (54002, вул. Кабатажний спуск, 1 м. Миколаїв; 54030, вул. Фалєєвська, 9-Б, м. Миколаїв)

до:Товариства з обмеженою відповідальністю "ОР- АГРО" (22041, вул. Зарічна, 22, с. Вишенька, Хмільницький район, Вінницька область)

про визнання договору оренди землі недійсним та скасування рішення про державну реєстрацію

представники сторін:

позивача ОСОБА_1 ордер про надання правової допомоги МК № 84562 від 16.01.2019;

відповідача не з'явився.

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство "НІБУЛОН" звернулось до суду з позовом в якому просить визнати недійсним договір оренди землі від 15.12.2014, який укладений між ОСОБА_2 та ТОВ "ОР-АГРО" та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням оспорюваним договором права позивача на користування земельною ділянкою.

Ухвалою суду від 09.01.2019 р. за вказаним позовом відкрито провадження у справі №902/18/19 з призначенням до розгляду за правилами загального позовного провадження. Залучено у справу третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача громадянина ОСОБА_2 Підготовче засідання призначено на 29.01.2019 р..

Також ухвалою суду від 09.01.2019 р. задоволено клопотання позивача про витребування доказів та витребувано від Товариства з обмеженою відповідальністю "ОР-АГРО" договір оренди землі від 15.12.2014 р., який укладений між ОСОБА_2 та ТОВ "ОР-АГРО" на земельну ділянку площею 4,4380 га (кадастровий номер :02:001:0260), яка розташована на території Великоострожоцької сільської ради Хмільницького району Вінницької області, право оренди якої зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 25.12.2014 р. (номер запису про інше речове право: 8245107).

Ухвалою суду від 29.01.2019 підготовче засідання відкладено на 20.02.2019 в зв'язку неявкою представників сторін та ненадання відповідачем витребуваних доказів.

19.02.2019 від відповідача до суду надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника відповідача. Також, 19.02.2019 до суду надійшов відзив на позовну заяву в якому відповідач зазначає що оспорюваний договір не суперечить актам цивільного законодавства, вказаний правочин було зареєстровано у визначеному законом порядку, про існування договірних відносин між позивачем та ОСОБА_2 відповідачу відомо не було. З огляду на викладене просить в задоволені позову відмовити та розглянути справу за відсутності представника відповідача.

Крім того, 19.02.2019 до суду від відповідача надійшло клопотання про закриття провадження у справі, в звязку з тим, що спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Ухвалою від 20.02.2019 виключено громадянина ОСОБА_2 зі складу третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, з підстав вказаних у відповідній ухвалі.

Також ухвалою від 20.02.2019 враховуючи факт повторного ухилення відповідача від вчинення дій, покладених судом на Товариство з обмеженою відповідальністю "ОР-АГРО" ухвалами суду від 09.01.2019 та 29.01.2019, в частині забезпечення явки в судове засідання, надання у встановлений строк витребуваних доказів, ненадання письмових пояснень з обґрунтуванням поважності причин невиконання вимог ухвали суду в строк, визначений судом, з метою спонукання відповідача до добросовісного виконання процесуальних обов'язків, суд застосував до відповідача заходи процесуального примусу у вигляді стягнення в дохід Державного бюджету штрафу у розмірі чотирьох прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Ухвалою від 20.02.2019 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та призначено підготовче засідання на 18.03.2019.

18.03.2019 від позивача до суду надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи інформації з Державного реєстру речових прав від 14.03.2019 № 159504434.

Ухвалою від 18.03.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу № 902/18/19 для судового розгляду по суті на 03.04.2019 р.

В судове засідання на визначену судом дату зявився представник позивача, який підтримав позовні вимоги в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач правом участі в судовому засіданні не скористався, витребуваних ухвалами суду доказів не подав. Ухвали суду направлені на адресу відповідача, отримані останнім, про що свідчать підписи на рекомендованих повідомленнях про вручення поштових відправлень наявних в матеріалах справи.

Наведеним стверджується обізнаність відповідача про розгляд справи в суді.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача належним чином про час і місце розгляду судової справи і забезпечення явки останнього в судове засідання для реалізації ним права на судовий захист своїх прав та інтересів.

Частиною першою ст. 202 ГПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Будь-яких письмових заяв і клопотань на день розгляду справи (03.04.2019) від відповідача щодо відкладення розгляду справи до суду не надійшло. Подальше ж відкладення розгляду справи призведе до затягування судового процесу і є порушенням приписів статті 42 ГПК України, зокрема, стосовно виявлення поваги до суду та до інших учасників судового процесу; сприяння своєчасному, всебічному, повному та об'єктивному встановленню всіх обставин справи; з'являтися в судове засідання за викликом суду; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

У зв'язку з вищезазначеним, справа розглядається у відповідності до ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178 ГПК України за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ст. 219 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 03.04.2019 судом проголошено вступну та резолютивну частину рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено у термін, передбачений ч. 6 ст. 233 ГПК України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті судом встановлено наступне.

Державним актом на право власності на земельну ділянку Серія ЯК №023670, виданим на підставі рішення Хмільницького міжрайонного суду Вінницької області №2-1302 від 24.12.2009 року ОСОБА_2 на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 4,4380 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Великоострожоцької сільської ради Хмільницького району Вінницької області.

13 квітня 2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство "НІБУЛОН" (далі позивач) та ОСОБА_2 укладено договір оренди землі, згідно з яким ОСОБА_2 передав в оренду позивачу земельну ділянку площею 4,4380 га, розташовану на території Великоострожоцької сільської ради Хмільницького району Вінницької області, на строк 10 років.

Між сторонами також укладено Акт визначення меж земельної ділянки на місцевості від 13.04.2012.

Зазначений договір 24 вересня 2012 року зареєстровано у Відділі Держкомзему у Хмільницькому районі Вінницької області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис за № 08249.

Згідно акту прийому-передачі обєкта оренди (земельної ділянки) від 25.09.2012 власник земельної ділянки ОСОБА_2 передав земельну ділянку кадастровий №:02:001:0260 площею 4,4380 га, яка знаходиться території Великоострожоцької сільської ради Хмільницького району Вінницької області, а позивач (орендар) прийняв вищезазначену земельну ділянку в оренду. Даний Акт є невідємною частиною договору оренди.

Як зазначено позивачем в позовній заяві, починаючи з 2012 року позивач використовує спірну земельну ділянку для вирощування товарної сільськогосподарської продукції і належним чином виконував свої зобовязання перед орендодавцем ОСОБА_2, а саме своєчасно та в повному обсязі сплачував орендну плату; використовує земельну ділянку за цільовим призначенням, а також відшкодовує податок на землю.

Нарахування позивачем орендної плати підтверджується, наявною в матеріалах справи, довідкою № 44/110/2-18 від 26.01.2018 (а.с. 31-35). З даної довідки вбачається, що ОСОБА_2 отримував від позивача орендну плату та відшкодування за земельний податок з 2012 року по 2015 рік включно, а нарахування з 2016 року позивачем нараховувались однак ОСОБА_2 їх не отримував, оскільки згідно Довідки Великоострожоцької сільської ради № 341 від 04.09.2018 ОСОБА_2 помер 02.10.2015 року, спадщину після гр. ОСОБА_2 станом на 04.09.2018 року ніхто не переоформив.

За твердженням позивача, договір оренди землі від 13.04.2012 сторонами достроково не розривався, недійсним у встановленому порядку не визнавався, зареєстрований у встановленому на час такої реєстрації порядку.

В червні 2018 року позивачу стало відомо, що 15.12.2014 між ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОР-АГРО» (відповідач) укладений договір оренди землі строком на 5 років.

Позивач звернувся до відповідача з листом від 06.06.2018 № 192/110/2-18, в якому просив з метою уникнення судових спорів розірвати спірний договір оренди землі.

Відповідач направив на адресу позивача лист відповідь від 03.07.2018 № 10, в якому відмовив у достроковому розірванні спірного договору оренди землі, зазначивши, що ТОВ «ОР-АГРО» уклав і провів державну реєстрацію даного договору відповідно до вимог чинного законодавства України, тому підстав для дострокового розірвання вказаного договору на сьогоднішній день немає.

В звязку з відмовою відповідача вирішити спір мирним шляхом, позивач був змушений звернутись до суду з позовом про визнання недійсним договору оренди землі від 15.12.2014 який укладений між ОСОБА_2 та ТОВ "ОР-АГРО" на земельну ділянку площею 4,4380 га (кадастровий номер :02:001:0260), яка розташована на території Великоострожоцької сільської ради Хмільницького району Вінницької області та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 25.12.2014 р. номер запису про інше речове право: 8245107.

З врахуванням встановлених обставин суд дійшов наступних висновків.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (статті 626, 627 ЦК України).

Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема ЗК України, Законом України «Про оренду землі» (статті 792 ЦК України).

Оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності (ст. 1 Закону України «Про оренду землі»).

Укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набути право оренди на таку земельну ділянку. Укладення договору оренди земельної ділянки може бути здійснено на підставі цивільно-правового договору або в порядку спадкування (ч. 3 ст. 17 Закону України «Про оренду землі»).

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотності порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом (частина 2 статті 651 ЦК України).

Одностороння відмова від договору можлива лише у випадках, коли вона прямо передбачена законом або договором (ч. 3 ст. 651 ЦК України).

Договір оренди землі припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено; викупу земельної ділянки для суспільних потреб та примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; поєднання в одній особі власника земельної ділянки та орендаря; смерті фізичної особи орендаря, засудження його до позбавлення волі та відмови осіб, зазначених у статті 7 цього Закону, від виконання укладеного договору оренди земельної ділянки; ліквідації юридичної особи-орендаря; відчуження права оренди земельної ділянки заставодержателем; набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці; припинення дії договору, укладеного в рамках державно-приватного партнерства (щодо договорів оренди землі, укладених у рамках такого партнерства). Договір оренди землі припиняється також в інших випадках, передбачених законом. Договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором (ст. 31 Закону України «Про оренду землі»).

Земельні ділянки, які перебувають у користуванні осіб, передаються у власність чи користування іншим особам лише після їх вилучення у встановленому законом порядку у попереднього користувача (ст. ст. 141, 149 ЗК України).

Орендодавець зобов'язаний не вчиняти дій, які б перешкоджали орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою (ст.24 Закону України «Про оренду землі»).

Орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону ст.27 Закону України «Про оренду землі».

Способами захисту прав власника або землекористувача на земельну ділянку є визнання прав, визнання угоди недійсною ( п. "а", п."в" ч.3ст.152 ЗК України).

Підставами визнання правочину недійсним є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені ч.ч. 1-3, 5 та 6ст. 203 ЦК України.

Частиною першою та третьою ст. 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Пунктом 12.1. та 12.2. Договору оренди землі від 13 квітня 2012 року сторони при його укладенні погодили, що зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розглядається у судовому порядку.

Відповідно до пункту 12.3. цього договору дія договору припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено; придбання орендарем земельної ділянки у власність; викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; ліквідації юридичної особи орендаря; інші підстави, передбачені чинним законодавством України.

Згідно із пунктом 12.4 договору оренди землі від 13 квітня 2012 року дія договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

Пунктами 12.5. та 12.6. цього договору сторони погодили, що розірвання договору в односторонньому порядку не допускається. Перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання цього договору.

Статтею 204 ЦК України визначено презумпцію правомірності правочину: правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Судом встановлено, що строк дії договору оренди землі, укладеного 13 квітня 2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство "НІБУЛОН" та ОСОБА_2, зареєстрованого у Відділі Держкомзему у Хмільницькому районі Вінницької області від 24.09.2012 за № 08249, закінчується 24 вересня 2022 року.

ОСОБА_2 отримував від позивача орендну плату за період 2012-2015 роки і не звертався до товариства з вимогами щодо розірвання договору або щодо зміни його умов протягом чотирьох років.

Після смерті ОСОБА_2 02.10.2015 станом на 04.09.2018 року спадщину ні хто не переоформив (довідка Великоострожоцької сільської ради № 341 від 04.09.2018).

Судом встановлено, що договір оренди землі, укладений 13 квітня 2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство "НІБУЛОН" та ОСОБА_2, не був припинений на момент укладення оспорюваного правочину.

Факт укладення оспорюваного договору між відповідачем та ОСОБА_2 підтверджується, наявною в справі, інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав від 14.03.2019 № 159504434, з якої вбачається, що 25.12.2014 державним реєстратором Хмільницького міськрайонного управління юстиції Вінницької області Юрєвою Зіною Миколаївною проведено державну реєстрацію договору оренди землі б/н від 15.12.2014 укладеного між ОСОБА_2 (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОР-АГРО» (орендар), щодо оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення кадастровий №:02:001:0260 площею 4,4380 га, яка знаходиться території Великоострожоцької сільської ради Хмільницького району Вінницької області строком на 5 років.

Крім того, наявність оспорюваного правочину підтверджена відповідачем у відзиві на позовну заяву.

Матеріали справи не містять оспорюваного договору, оскільки у позивача він відсутній, а відповідач на вимогу суду його не надав навіть після того як суд застосував до останнього заходи процесуального примусу у вигляді стягнення в дохід Державного бюджету штрафу.

Таким чином, спірний договір оренди землі був укладений ОСОБА_2І з новим орендарем без розірвання попереднього договору оренди землі з позивачем, тобто укладено інший договір під час чинності попереднього договору, в тому числі без вилучення земельної ділянки та відсутності достовірної інформації з Державного земельного кадастру щодо реєстрації договору оренди землі.

Відтак, вчинення оспорюваного правочину 15.12.2014 свідчить про порушення речового права позивача на володіння та користування обєктом оренди, оскільки останній набув прав орендаря за договором оренди землі від 13.04.2012 року, який укладений на 10 років та до цього часу є не розірваним в установленому Законом порядку та виконувався сторонами.

З огляду на встановлені обставини та наведені норми права, суд дійшов висновку про необхідність захисту права орендаря Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство "НІБУЛОН" шляхом визнання недійсним договору оренди землі від 15.12.2014 року, що укладений між ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОР-АГРО» предметом якого є земельна ділянка, що на законних підставах перебуває в оренді позивача.

Розглянувши вимогу позивача про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 18341909 від 25.12.2014, щодо державної реєстрації за ТОВ «ОР-АГРО» іншого речового права права оренди земельної ділянки площею 4,4380 га кадастровий № :02:001:0260, суд зазначає наступне.

Статтею 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" №1952-ІV від 01.07.2004 державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі державна реєстрація прав) офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Пунктом 1 частини 1 статті 27 зазначеного Закону визначено, що підставою для державної реєстрації прав є укладений в установленому законом порядку договір, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що у звязку з прийняттям рішення про визнання договору оренди землі недійсним підлягає задоволенню вимога позивача щодо скасування його державної реєстрації.

Крім того, суд вважає за необхідне достягнути з позивача в дохід Державного бюджету України 318,00 грн. судового збору, який останнім було недоплачено при зверненні з даним позовом до суду, оскільки при подачі позовної заяви позивачем було сплачено судовий збір за дві немайнові вимоги в розмірі встановленому на 2018 рік в сумі 3524,00 грн., однак відповідно до даних Укрпошти зазначених на конверті, позовна заява з додатками надіслана до суду 02.01.2019, в зв'язку з чим позивач мав сплатити судовий збір за дві немайнові вимоги в розмірі встановленому на 2019 рік в сумі 3842,00 грн.

В зв'язку із задоволенням позову, за правилами ст. 129 ГПК України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись статтями 2, 3, 7, 13, 46, 73, 74, 76-80, 86, 91, 113, 118, 123, 126, 129, 232, 233, 236, 238, 240, 241, 242, 252, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати недійсним договір оренди землі від 15.12.2014, який укладений між ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОР-АГРО» на користування земельною ділянкою площею 4,4380 га (кадастровий номер :02:001:0260), що розташована на території Великоострожоцької сільської ради Хмільницького району Вінницької області строком на 5 років.

3. Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 18341909 від 25.12.2014, щодо державної реєстрації за Товариством з обмеженою відповідальністю «ОР-АГРО» права оренди земельної ділянки площею 4,4380 га (кадастровий номер :02:001:0260), що розташована на території Великоострожоцької сільської ради Хмільницького району Вінницької області, з покладенням обовязку на державного реєстратора внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки площею 4,4380 га (кадастровий номер :02:001:0260) за Товариством з обмеженою відповідальністю «ОР-АГРО».

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства "НІБУЛОН" (54002, вул. Кабатажний спуск, 1 м. Миколаїв; 54030, вул. Фалєєвська, 9-Б, м. Миколаїв, ) на користь Державного бюджету 318,00 грн. судового збору.

5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ОР-АГРО» (22041, вул. Зарічна, 22, с. Вишенька, Хмільницький район, Вінницька область, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства "НІБУЛОН" (54002, вул. Кабатажний спуск, 1 м. Миколаїв; 54030, вул. Фалєєвська, 9-Б, м. Миколаїв, ) 3842,00 грн. витрат повязаних із сплатою судового збору.

6. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

7. Примірник повного судового рішення надіслати сторонам рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Північно-західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Вінницької області (п. 8, 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Повне рішення складено 08 квітня 2019 р.

Суддя Маслій І.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2,3 - позивачу (54002, вул. Кабатажний спуск, 1 м. Миколаїв; 54030, вул. Фалєєвська, 9-Б, м. Миколаїв)

4 - відповідачу (22041, вул. Зарічна, 22, с. Вишенька, Хмільницький район, Вінницька область)