ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.03.2019 м. Івано-ФранківськСправа № 909/985/18
Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Грици Ю.І.

секретар судового засідання Максимів Н. Б.

за участю:

від позивача: ОСОБА_1 - адвокат, довіреність від 20.09.2018; посвідчення №228 від 10.01.2006

від відповідача: ОСОБА_2-адвокат, довіреність № 010-00/7817 від 29.12.2018

від відповідача ТОВ "Компанія Рона": представник не з"явився

від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ТОВ "Українська промислово - економічна група": представник не з"явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "КГД-БУД", вул. Галицька, буд.58,с. Ямниця,Івано-Франківська область,77422

до відповідачів:

ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Компанія Рона" вул. Максимовича, буд.8,м. Івано-Франківськ,76018

Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" вул. Горького, 127, м. Київ, 03150

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Українська промислово - економічна група", АДРЕСА_1, 76018

про визнання недійсними пунктів кредитної угоди

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "КГД-БУД" звернулося до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до ТОВ "Компанія Рона" та ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" про визнання недійсними п. 5.3 Генеральної кредитної угоди №5414N1 від 05.08.2014 , п. 1.2 Додаткової угоди №5414N1-1 від 30.11.2015 року до Генеральної кредитної угоди від 05.08.2014 за №5414N1.

Ухвалою суду від 16.11.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 29.11.2018. В судовому засіданні 29.11.2018 оголошувалась перерва до 06.12.2018. Ухвалою від 06.12.2018 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 10.01.2019. Ухвалою від 10.01.2019 відкладено підготовче засідання на 24.01.2019.Ухвалою від 24.01.2019 відкладено підготовче засідання на 08.02.2019.В судовому засіданні 08.02.19 оголошено перерву до 18.02.19.Ухвалою від 18.02.2019 залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ТОВ "Українська промислово - економічна група", закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 12.03.2019.Ухвалою від 12.03.19 відкладено розгляд справи на 26.03.2019 .В судовому засіданні 26.03.19 оголошено перерву до 28.03.19.

Представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав з підстав викладених в позовній заяві. Зазначив, що при укладенні оспорюваної Генеральної кредитної угоди було внесено до неї дані про іпотеку неіснуючого нерухомого майна, яке не може бути використано для погашення кредитних зобов"язань ТОВ "Компанія Рона" то відповідно весь тягар зобов"язань покладено на ТОВ "КГД-Буд" , безпідставно збільшено кредитний ліміт, що всупереч вимогам кредитної угоди та додаткових угод не був забезпечений 100% заставою, що є підставою для визнання пунктів Генеральної кредитної угоди та пункту додаткової угоди недійсними, як таких, що порушують законні права та інтереси позивача.

В ході розгляду справи позивачем подано ряд клопотань які були розглянуті судом. 11.03.19 позивач подав клопотання про долучення доказів ( вх.№4169/19). 26.03.19 подав суду письмові пояснення (вх.35226/19) щодо клопотання про долучення доказів з обгрунтуванням поважності причин подання таких доказів у встановлений законом строк. Зокрема, пояснив суду, що докази подано до початку судового засідання по розгляду справи по суті, тобто до 12.03.19; що про відсутність таких доказів на час подання позовної заяви суд був повідомлений, оскільки отримати такі докази самостійно позивачем на той час не було можливості через віднесення інформації до банківської таємниці. Копії матеріалів реєстраційної справи були отримані представником позивача на повторний його запит лише 28.02.19. За таких обставин, зважаючи на важливе значення вказаних доказів для вирішення справи, так як вони підтверджують факт того, що банку було відомо про відсутність об"єкту майна та неможливість передання його в іпотеку і неможливість його використання під час укладення генерального договору, пункти якого оскаржуються , неможливість внесення цього майна для забезпечення кредиту, просить суд прийняти вказані докази та врахувати їх при вирішенні справи судом.

Суд прийняв дане клопотання виходячи з того, що у відповідності до ч.3 ст.201 ГПК України з оголошення головуючим судового засідання відкритим розпочинається розгляд справи по суті. Тобто, станом на 11.03.19, на час подання клопотання про долучення доказів, розгляд справи по суті ще не розпочався.

Представник відповідача - ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Компанія Рона" в судові засідання жодного разу не з"яявився. Причини неприбуття представника суду невідомі. Відзиву на позов не подав. Відповідач належним чином був повідомлений про розгляд справи судом, що підтверджено повідомленнями про вручення ухвал суду.

Представник відповідача - Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" проти позову заперечив з підстав викладених у відзиві на позовну заяву. Зокрема зазначив, що жодний з договорів пункти яких оспорються позивачем в судовому порядку не визнаний недійсним, зауважує, що позивач не є стороною Генеральної кредитної угоди і п.5.3 її створює зобов"язання лише для ТОВ "Компанія Рона"; вважає, що відсутні порушення вимог чинного законодавства при укладенні Генеральної кредитної угоди №5414N1 від 05.08.14 внаслідок чого відсутнє порушення будь-яких правв та законних інтересів позивача. також просить суд застосувати до спірних правовідносин строк позовної давності, що , на думку відповідача, пропущений позивачем оскільки з часу укладення Генеральної кредитної угоди минуло більш як 3 роки.

Представник від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Українська промислово - економічна група" представник не з"явився. Повідомлення про вручення поштових відправлень-ухвал суду, повернулися з відміткою відділення поштового зв"язку "за закінченням встановленого строку зберігання".

Згідно з ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

У разі якщо ухвалу суду було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що сторони по даній справі були належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи судом; з метою безпідставного затягування розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача та третьої особи.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані сторонами докази, оцінивши їх відповідно до приписів ст.86 ГПК України, з"ясувавши обставини на яких грунтуються позовні вимоги, з врахуванням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, стосовно розгляду спору впродовж розумного строку, суд вважає за необхідне зазначити наступне:

05.08.2014 р. між Публічним акціонерним товариством «Державний експортно- імпортний банк України» та ТОВ «Компанія «Рона» було укладено Генеральну кредитну угоду №5414N з лімітом 40 млн. грн.

Згідно з п. 5.2 Генеральної кредитної угоди, позичальник -ТОВ «Компанія «Рона» зобовязується до надання Кредиту забезпечити оформлення поруки фізичних осіб .

Згідно з п. 5.3 Генеральної кредитної угоди, позичальник - ТОВ «Компанія «Рона» зобовязується до дати надання кредиту оформити на умовах, що задовольняють банк, у заставу іпотеку майно та/або забезпечити оформлення у заставу/іпотеку поручителем майна на умовах, що задовольняють банк:

- іпотеку нерухомості (торгово-офісні приміщення), загальною площею 1425,4 кв. м., що знаходиться за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Станіславська (вул. Кооперативна), буд. 8 а та належить на праві приватної власності майновому поручителю ОСОБА_4 «Українська промислово-економічна група», заставною вартістю 11957250,00 грн.

- іпотеку нерухомості - приміщення «Спортивно-оздоровчого комплексу (Льодова арена), власник - ТОВ «КГД-Буд», заставною вартістю 13457880,00 грн.;

- іпотеку нерухомості - приміщення громадського харчування, готель (ресторан «Цунамі»), власник - ТОВ «КГД-Буд», заставною вартістю 11015830,00 грн.

На виконання цього пункту, 05.08.2014 р. було укладено іпотечний договір з ТОВ «КГД-Буд».

Як зазначає позивач, йому згодом стало відомо, що інше майно - торгово-офісні приміщення, загальною площею 1425,4 кв, м., що знаходиться за адресою; м. Івано-Франківськ, вул. Станіславська (вул. Кооперативна), буд. 8а - не існувало на той момент та не існує. Також стало відомо, що жодні договори поруки з фізичними особами не укладались.

Відповідно до п. 5.4 Генеральної кредитної угоди, коефіцієнт покриття кредиту забезпеченням: не менше 100% (без урахування процентів за користуванням кредитом та комісій.

Виходячи з вищевказаних доводів позивача кредит покривався лише за рахунок майна ТОВ «КГД-Буд», що було менше, ніж 100% (24 473 710 грн. при ліміті 40 млн.).

Як вказує позивач, для забезпечення виконання зобовязань, директор ТОВ «КГД-Буд», не володіючи достатніми повноваженнями, використовуючи підроблене рішення загальних зборів учасників ОСОБА_3, уклав іпотечний договір №541429 від 05.08.2014 р., нотаріально засвідчений.

Відповідно до п. 1.1 іпотекою за цим Договором забезпечуються вимоги іпотекодержателя, що випливають з Генеральної угоди №5414N1 з усіма чинними кредитними договорами, які укладаються в рамках Генеральної угоди, їй підпорядковуються є Додатками до Генеральної угоди, та є невідємними її частинами та складають єдиний документ (Генеральна угода та Додатки - далі кредитний договір), укладеного між ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Компанія Рона» та іпотекодержателем відповідно до якої іпотекодержатель при виконанні боржником певних її умов, здійснює кредитні операції з лімітом 40 000 000,0 (сорок мільйонів) гривень, на визначених кредитним договором умовах строком користування 04 серпня 2019 р. з нарахуванням процентів, комісій та інших платежів у відповідності до умов кредитного договору.

Предметом іпотеки виступило майно,яке зазначено у Генеральному кредитному договорі:

- приміщення громадського харчування (ресторан «Цунамі»), готель, власник ТОВ «КГД-Буд», заставною вартістю 11015830,00 грн., реєстраційний номер майна: 01;

- спортивно-оздоровчий комплекс (Льодова арена), власник - ТОВ «КГД-Буд», заставною вартістю 13457880,00 грн., реєстраційний номер майна 01.

У межах Генеральної кредитної угоди укладались кредитні договори та додатки до самої

Генеральної угоди.

Згідно з п. 1.1 Додаткової угоди №5414Ш-1 до Генеральної кредитної угоди від 05.08.2014 №5414N1 ліміт Генеральної угоди: еквівалент 70 000 000 (сімдесят мільйонів) гривень.

Пунктом 1.2 вирішено п. 5.3 Генеральної угоди викласти в наступній редакції:

« 5.3. Позичальник зобовязується до дати надання кредиту оформити на умовах, що задовольняють банк, у заставу/іпотеку майно та/або забезпечити оформлення у заставу/іпотеку Поручителем майна на умовах, що задовольняють Банк:

іпотеку нерухомості (торгово-офісні приміщення), загальною площею 1425,4 кв.м, що1 знаходиться за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Станіславська (в4л. Кооперативна), буд. 8а та належить на праві власності майновому поручителю ТОВ «Українська промислово-економічна група», заставною вартістю 11957250 грн.;

іпотеку нерухомості (приміщення «Спортивно-оздоровчого комплексу» (Льодова арена) загальною площею 2335,3 кв.м., що розташоване за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Довженка О. (вул. Веселова), буд. 29 та належить на праві приватної власності майновому поручителю ТОВ «КГД-Буд», заставною вартістю 13457880 грн.;

іпотеку нерухомості (приміщення громадського харчування, готель (ресторан «Цунамі»), загальною площею 1096,1 кв. м., що знаходиться за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Довженка О. (вул. Веселова), буд. 29а та належить на праві приватної власності майновому поручителю ТОВ «КГД-Буд», заставною вартістю 11015830 грн.;

нерухоме майно (розважально-дозвільний центр з спортивно-оздоровчим комплексом «Аквщіарк»), загальною площею 5354,3 кв. м., що знаходиться за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Довженка О. (вул. Веселова), буд. 296 та належить на праві приватної власності майновому поручителю ТОВ «КГД- Буд», заставною вартістю 24221000 грн.;

обладнання (яке забезпечує функціонування Розважально-дозвільного центру з спортивно-оздоровчим комплексом «Аквапарк» за адресою, м. Івано- Франківськ, вул. Довженка О. (вул. Веселова), буд. 296, спортивно-оздоровчого комплексу за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Довженка О. (вул. Веселова), буд. 29, а також функціонування «Приміщення громадського харчування, готель (ресторан «Цунамі»), що знаходиться за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Довженка О. (вул. Веселова), буд. 29а), що належить на праві власності ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «КГД-Буд», заставною вартістю 6137950 грн.

Коефіцієнт покриття кредиту забезпеченням (нерухомість, обладнання) - не менше 100% від суми основного боргу без урахування процентів за користування кредитом та комісій.Та як вбачається з кредитної угоди кредит покривався лише за рахунок майна ТОВ «КГД-Буд», що було менше, ніж 100% (54 832 660 грн. при ліміті 70 млн.).

У звязку з внесенням змін до Генеральної кредитної угоди, як зазначає позивач, директор ТОВ «КГД- Буд», повторно не володіючи достатніми повноваженнями, знову використовуючи підроблене рішення загальних зборів учасників ОСОБА_3, уклав Договір №5414Z9 про внесення змін до іпотечного договору №541429 . Додатковий договір 1 укладено 07.10.2015 р. та посвідчено нотаріально.

Відповідно до Додаткового договору 1, вказано викласти пункт 1.1. статті 1 «Предмет іпотеки» Іпотечного договору №5414Z9 в наступній редакції:

« 1.1. Іпотекою за цим Договором забезпечуються вимоги іпотекодержателя, що випливають з Генеральної угоди №5414N1 від 05.08.14 р. з усіма змінами та доповненнями до неї, які укладені та будуть укладені з усіма чинними кредитними договорами, які укладаються в рамках Генеральної угоди, їй підпорядковуються є Додатками до Генеральної угоди, та є невідємними її частинами та складають єдиний документ (Генеральна угода та Додатки - далі Кредитний договір), укладеного між ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Компанія Рона» та іпотекодержателем відповідно до якої іпотекодержатель при виконанні боржником певних її умов, здійснює кредитні операції з лімітом 70 000 000,0 (Сімдесят мільйонів) гривень 00 копійок, на визначених Кредитним договором умовах строком погашення до 04.08.2019 р. з нарахуванням процентів, комісій та інших платежів у відповідності до умов Кредитного договору.» Викладено пункт 1.3. статті 1 «Предмет іпотеки» Іпотечного договору №541Z9 в наступній редакції:

« 1.3. Предметом іпотеки, що є забезпеченням викладених у Кредитному договорі зобов'язань боржника, є нерухоме майно, що складається з:

- приміщення громадського харчування (ресторан «Цунамі»), готель, що розташовані за адресою: Івано-Франківська область, місто Івано-Франківськ, вулиця Довженка О., (вулиця Веселова), будинок 29а (двадцять девять «а») (далі - ПРЕДМЕТ ІПОТЕКИ 1);

- спортивно-оздоровчий комплекс (Льодова арена), що розташований за адресою: Івано-Франківська область, місто Івано-Франківськ, вулиця Довженка О., (вулиця Веселова), будинок 29 (двадцять девять) (далі - ПРЕДМЕТ ІПОТЕКИ 2);

- розважально-дозвільний центр з спортивно-оздоровчим комплексом «Аквапарк», що розташований за адресою: Івано-Франківська область, місто Івано- Франківськ, вулиця Довженка О., (вулиця Веселова), будинок 296 (двадцять девять «б») (далі - ПРЕДМЕТ ІПОТЕКИ 3).

Розважально-дозвільний центр з спортивно-оздоровчим комплексом «Аквапарк» було оцінено 24221000 грн.

Одночасно з цим, між ПАТ «Державний експертно-імпортний банк України» та ТОВ «КГД-Буд» від імені якого діяв директор ОСОБА_5, було укладено договір застави №5414Z13.

Відповідно до п. 1 Договору застави, заставою за цим договором забезпечуються вимоги заставодержателя, що випливають з Генеральної угоди №54141N1 від 05.08.14 р. з усіма змінами та доповненнями до неї, які укладені та будуть укладені з усіма чинними кредитними договорами, які укладаються в рамках Генеральної угоди, їй підпорядковуються є Додатками до Генеральної угоди, та є невідємними її частинами та складають єдиний документ (Генеральна угода та Додатки - далі Кредитний договір), укладеного між ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Компанія Рона» та заставодержателем відповідно до якої заставодержатель при виконанні боржником певних її умов, здійснює кредитні операції з лімітом 70 000 000,0 (Сімдесят мільйонів) гривень 00 копійок, на визначених Кредитним договором умовах строком погашення до 04.08.19 р. з нарахуванням процентів, комісій та інших платежів у відповідності до умов Кредитного договору.

Заставодавець з метою забезпечення викладених в кредитному договорі зобовязань боржника заставляє основні засоби (фактично, все рухоме майно, яке використовувалось для обслуговування аквапарку), всього - 57 найменувань. Заставна вартість: 6137950 грн.

Відповідно до Додаткової угоди №54141N1-З від 30.11.2015 року, ліміт генеральної угоди встановлено у розмір 90 млн. грн. У вказаній додатковій угоді не зазначено про додаткову іпотеку майна.

30.11.2015р., директор ТОВ «КГД-Буд», повторно не володіючи достатніми повноваженнями, знову використовуючи підроблене рішення загальних зборів учасників ОСОБА_3, уклав Договір №5414Z9-2 про внесення змін до іпотечного договору №5414Z9 Відповідно до цього додаткового договору, пункт 1.1. статті 1 «Предмет договору» Іпотечного договору №541429 від 05.08.2014 р викладено в наступній редакції:

« 1.1. Іпотекою за цим Договором забезпечуються вимоги іпотекодержателя, що випливають з Генеральної угоди №54141N1 від « 05» серпня 2014р. з усіма змінами та доповненнями до неї, які укладені та будуть укладені (далі - Генеральна угода) з усіма чинними кредитними договорами, які укладаються в рамках Генеральної угоди, їй підпорядковуються є Додатками до Генеральної угоди, та є невід ємними її частинами та складають єдиний документі (Генеральна угода та Додатки - далі Кредитний договір), укладеного між ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Компанія Рона» (код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України 31789757) (далі - боржник) та іпотекодержателем відповідно до якої іпотекодержатель при виконанні боржником певних її умов, здійснює кредитні операції з лімітом 90000000,00 (девяносто мільйонів) гривень 00 копійок (з можливістю відхилення до 5% у звязку зі зміною курсів валют), на визначених Кредитним договором умовах строком погашення до 04/08/19 р. з нарахуванням процентів, комісій та інших платежів у відповідності до умов Кредитного договору.»

Було додано ще один предмет іпотеки, про який не йшла мова у додатку до Генеральної кредитної угоди:, а саме:

- предмет іпотеки 4: земельна ділянка за адресою: с. Івано-Франківськ, село Крихівці, вул. Довженка, 29, кадастровий номер: :25:009:0035, площа 1,7445 га, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 01.Вартість земельної ділянки: не визначена.

При ліміті кредиту в 90 млн. грн., такий кредит забезпечено лише на 54 832 660 грн. тобто на 60,93%, а не на 100%, як того вимагає Генеральна кредитна угода, що вказує на неможливість надання додаткових кредитних коштів.

Як вказує позивач, в провадженні Господарського суду Івано-Франківської області перебуває справа (№909/761/18) про визнання недійсними Іпотечного договору №5414Z9 від 05.08.2014 зі змінами внесеними за договорами №5414Z9-1 від 07.10.2014, №5414Z9-2 від 30.11.2015.

З метою забезпечення повноти та всебічності захисту порушених прав позивача, останній звернувся до суду з даним позовом про визнання недійсними положення Генеральної кредитної угоди та додаткових угод до неї, що стосуються обсягу майна, яке відноситься до предмету іпотеки.

За змістом п.2.9 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №11 від 29.05.2013 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" відповідність чи невідповідність правочину вимогам закону має оцінюватися господарським судом стосовно законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

Одночасно, за змістом п.2.5.2 вказаної Постанови Пленуму Вищого господарського суду України необхідно з урахуванням приписів ст.215 Цивільного кодексу України та ст.207 Господарського кодексу України розмежовувати види недійсності правочинів, а саме: нікчемні правочини, недійсність яких встановлена законом (наприклад, ч.1 ст.220, ч.2 ст.228 Цивільного кодексу України, ч.2 ст.207 Господарського кодексу України), і оспорювані, які можуть бути визнані недійсними лише в судовому порядку за позовом однієї з сторін, іншої заінтересованої особи, прокурора.

Такої саме позиції дотримується Вищий господарський суд України і у п.18 Інформаційного листа №01-8/211 від 07.04.2008 "Про деякі питання практики застосування норм Цивільного та Господарського кодексів України", за змістом якого вимога про визнання недійсним правочину та застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред'явлена будь-якою заінтересованою особою. Цивільний кодекс України не дає визначення поняття "заінтересована особа". Тому коло заінтересованих осіб має з'ясовуватись в кожному конкретному випадку в залежності від обставин справи та правових норм, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин, якщо інше не встановлено законом.

В даному випадку , позивач звернувся до суду з позовом, оскільки вважає що при укладенні оспорюваної Генеральної кредитної угоди було внесено до неї дані про іпотеку неіснуючого нерухомого майна, яке не може бути використано для погашення кредитних зобов"язань ТОВ "Компанія Рона" а відтак весь тягар зобов"язань покладено на ТОВ "КГД-Буд" .

За загальним положенням цивільного законодавства, зобов'язання виникають з підстав, зазначених у ст. 11 ЦК України. За приписами ч. 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обов'язку, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 ГК України).

Відповідно до ч. 1 п. 4 ст. 179 ГК України при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству.

Відповідно до ч. 7 ст. 179 ГК України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків (п. 2.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 11 від 29.05.13. "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними").

Відповідно ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 названого Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ч. 1 ст. 207 Господарського кодексу України господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

В даному випадку однією з підстав для недійсності пунктів Генеральної кредитної угоди та додаткової угоди позивачем є те, що Загальними зборами ОСОБА_3 не приймалося рішення про передачу майна в іпотеку, а також не приймалося рішення на надання директору повноважень на підписання такої угоди, оскільки за змістом статуту товариства підписанню такої угоди мало передувати погодження її укладання Загальними зборами такого товариства.

Частинами 1, 3 ст. 92 Цивільного кодексу України передбачено, що юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Порядок створення органів юридичної особи встановлюється установчими документами та законом. Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов'язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.

Статтею 97 Цивільного кодексу України встановлено, що управління товариством здійснюють його органи. Органами управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом.

У відповідності до ст. 145 Цивільного кодексу України вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори його учасників. У товаристві з обмеженою відповідальністю створюється виконавчий орган (колегіальний або одноособовий), який здійснює поточне керівництво його діяльністю і є підзвітним загальним зборам його учасників. Виконавчий орган товариства може бути обраний також і не зі складу учасників товариства. Компетенція виконавчого органу товариства з обмеженою відповідальністю, порядок ухвалення ним рішень і порядок вчинення дій від імені товариства встановлюються цим Кодексом, іншим законом і статутом товариства. До виключної компетенції загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю належить: визначення основних напрямів діяльності товариства, затвердження його планів і звітів про їх виконання; внесення змін до статуту товариства, зміна розміру його статутного капіталу; створення та відкликання виконавчого органу товариства; визначення форм контролю за діяльністю виконавчого органу, створення та визначення повноважень відповідних контрольних органів; затвердження річних звітів та бухгалтерських балансів, розподіл прибутку та збитків товариства; вирішення питання про придбання товариством частки учасника; виключення учасника із товариства; прийняття рішення про ліквідацію товариства, призначення ліквідаційної комісії, затвердження ліквідаційного балансу. Статутом товариства і законом до виключної компетенції загальних зборів може бути також віднесене вирішення інших питань. Питання, віднесені до виключної компетенції загальних зборів учасників товариства, не можуть бути передані ними для вирішення виконавчому органу товариства.

Із зібраних в матеріалах справи доказів, вбачається, що передача майна позивача в заставу та підписання відповідних угод ОСОБА_5 відбулася без відома та згоди учасників товариства шляхом підроблення рішень загальних зборів, що підтверджується нотаріально посвідченими заявами свідків.

Щодо переданого в заставу майна , яке зазначено в оспорюваних пунктах кредитного договору а саме: торгово-офісні приміщення загальною площею 1425,4 кв. м., що знаходиться за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Станіславська (вул. Кооперативна), буд. 8 та належить на праві приватної власності майновому поручителю ТОВ «Українська промислово-економічна група», що виступив поручителем кредитної угоди разом з ТОВ "КГД-Буд", заставною вартістю 11957250,00 грн., слід зазначити , що як вбачається з матеріалів реєстраційної справи №2.887.0999.26101 та відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно вказаний об"єкт нерухомості було зареєстровано у відповідному реєстрі 08.02.14.05.08.14 вказане майно було передано в іпотеку ПАТ "Державний експортно-імпортний банк", при цьому, на той час воно перебувало в іпотеці в ПАТ КБ "Правекс-Банк" за ще непогашеним зобов"язанням. 05.04.17 державним реєстратором ОСОБА_6 було закрито об"єкт вказаного вище нерухомого майна на підставі довідки про знищення об"єкта нерухомого майна від 23.03.17 № 269 виданої ПП "БТІ Експерт".

Відповідно до ч.5 ст.49 ЗУ "Про банки і банківську діяльність"(вредакції чинній на момент укладення кредитних договорів) Банк зобов'язаний при наданні кредитів додержуватись основних принципів кредитування, у тому числі перевіряти кредитоспроможність позичальників та наявність забезпечення кредитів, додержуватись встановлених Національним банком України вимог щодо концентрації ризиків.

Згідно вимог ст.346 ГК України для зниження ступеня ризику банк надає кредит позичальникові за наявності гарантії платоспроможного суб'єкта господарювання чи поручительства іншого банку, під заставу належного позичальникові майна, під інші гарантії, прийняті у банківській практиці. З цією метою банк має право попередньо вивчити стан господарської діяльності позичальника, його платоспроможність та спрогнозувати ризик непогашення кредиту.

З наведеного вище випливає, що нерухоме майно - торгово-офісні приміщення загальною площею 1425,4 кв. м., що знаходиться за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Станіславська (вул. Кооперативна), буд. 8 є неіснуючим та , відповідно, не могло бути передано в іпотеку як заставне майно. При цьому, виходячи з законодавчих вимог, при наданні кредиту, збільшенні кредитного ліміту та внесення в іпотеку заставного майна банк був зобов"язаний встановити даний факт.

Згідно ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст.74 ГПК України).

Частиною 8 ст.80 ГПК визначено, що докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

В силу дії положень ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що на недійсність оспорюваного пункту Генеральної кредитної угоди вказує та обставина, що майно, яке повинне було бути переданим в іпотеку, а саме нерухоме майно по вул. Станіславська, 8а у м. Івано-Франківську, власником якого є ТОВ «Українська промислово-економічна група», як зазначено в угоді , не існує та відповідно не могло бути передане в іпотеку. А , оскільки, вказане майно не може бути використане для погашення кредитних зобовязань ТОВ «Компанія «Рона» - позичальника , весь тягар зобовязання покладено саме на ТОВ «КГД-Буд». Крім того, внаслідок того, що таке майно не існує , не було виконано відповідні пункти Генеральної кредитної угоди щодо дотримання коефіцієнту покриття кредиту забезпеченням на 100%, як це передбачено угодою. Також, передача майна позивача в заставу та підписання відповідних угод ОСОБА_5 відбулася без відома та згоди учасників товариства шляхом підроблення рішень загальних зборів.

Вказані обставини, на думку суду, свідчать про порушення прав та законних інтересів ТОВ "КГД-Буд" та є підставою для визнання недійсними п.5.3 Генеральної кредитної угоди №5414N1 від 05.08.14, п.1.2 додаткової угоди №5414N1-1 від 30.11.15 до Генеральної кредитної угоди від 05.08.14 №5414N1.

З приводу тверджень відповідача про застосування до спірних правовідносин строку позовної давності слід зазначити, що у відповідності до ч.5 ст.267 ЦК України, якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Судом встановлено , що про обставини укладення спірних угод та низки іпотечних угод позивачу стало відомо після трагічної загибелі ОСОБА_5, а тому позовна давність пропущена з поважних причин.

Судові витрати, у відповідності до ст.129 ГПК України, стягнути з відповідачів на користь позивача.

Керуючись ст.ст.129, 232-233, 236-238,240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов задоволити.

Визнати недійсними п.5.3 Генеральної кредитної угоди №5414N1 від 05.08.14, п.1.2 додаткової угоди №5414N1-1 від 30.11.15 до Генеральної кредитної угоди від 05.08.14 №5414N1.

Стягнути з ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Компанія Рона" ( вул. Максимовича, 8, м. Івано-Франківськ, 76018; ) на користь ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "КГД-БУД" ( вул. Галицька, 58, с. Ямниця, Тисменицький район, Івано-Франківська область, 77422; ) витрати по сплаті судового збору в сумі 881,0(вісімсот вісімдесят одну гривню).

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" (вул. Горького, 127, м. Київ, 03150; ) на користь ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "КГД-БУД" ( вул. Галицька, 58, с. Ямниця, Тисменицький район, Івано-Франківська область, 77422; ) витрати по сплаті судового збору в сумі 881,0(вісімсот вісімдесят одну гривню).

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя Грица Ю.І.

Повне рішення складено 08.04.2019