ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" квітня 2019 р. Справа№ 910/11572/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пашкіної С.А.

суддів: Буравльова С.І.

Власова Ю.Л.

За участю секретаря судового засідання : Кулачок О.А.

представників сторін:

від позивача: не з'явився;

відповідача: не з'явився;

розглянувши апеляційну скаргу Обслуговуючого автогаражного кооперативу "СИГНАЛ"

на рішення Господарського суду міста Києва від 29.01.2019

у справі № 910/11572/18 (суддя Зеленіна Н.І.)

за позовом Приватного акціонерного товариства Страхова компанія "ІНТЕР-ПОЛІС"

до Обслуговуючого автогаражного кооперативу "СИГНАЛ"

про усунення перешкод в користуванні майном

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 29.01.2019 у справі №910/11572/18 позов задоволено повністю. Зобов'язано Обслуговуючий автогаражний кооператив "СИГНАЛ" не чинити перешкоди Приватному акціонерному товариству Страхова компанія "ІНТЕР-ПОЛІС" в користуванні і розпорядженні гаражем НОМЕР_1, розташованого за адресою: АДРЕСА_1. Зобов'язано обслуговуючий автогаражний кооператив "СИГНАЛ" звільнити гараж НОМЕР_1 розташований за адресою: АДРЕСА_1 від усього майна та особистих речей, передавши Приватному акціонерному товариству Страхова компанія "ІНТЕР-ПОЛІС" ключі від гаражних воріт. Стягнути з Обслуговуючого автогаражного кооперативу "СИГНАЛ" на користь Приватного акціонерного товариства Страхова компанія "ІНТЕР-ПОЛІС" 1 762 грн. 00 коп. судового збору.

Рішення місцевого господарського суду ґрунтується на тому, що:

- нерухоме майно, яке є предметом даного спору, а саме гараж НОМЕР_1, заходиться на території Обслуговуючого автогаражного кооперативу «Сигнал»;

- позивач, зареєструвавши належним чином право власності на нерухоме майно, що знаходиться на території Обслуговуючого автогаражного кооперативу «Сигнал», набув всіх прав і обов'язків власника;

- перешкоди у користуванні майном чиняться саме відповідачем.

Не погоджуючись з рішенням, відповідач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 29.01.2019 у справі №910/11572/18 скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає про те, що :

- Статутом Обслуговуючого гаражного кооперативу «Сигнал» (відповідач) передбачено, що користуватись гаражем може виключно член кооперативу на весь термін його членства в Кооперативі. В той же час, Ссатутом відповідача не передбачено, що членом кооперативу може бути юридична особа;

- продавцем спірного гаражного боксу є ОСОБА_2, за договором купівлі-продажу, однак вказаний договір укладено всупереч п.4.1 Статуту відповідача, договір купівлі-продажу укладено без відома Правління кооперативу та без переоформлення в правлінні кооперативу;

- спірний гараж НОМЕР_1 знаходиться на території відповідача, перебуває під цілодобовою охороною відповідача, приєднано до електричних мереж, обслуговування яких здійснює відповідач, тобто відповідач несе фактичні витрати по утриманню спірного гаражу в придатному для використання стані. Суд, фактично зобов'язав всупереч статуту відповідача надати позивачу всі права члена автогаражного кооперативу без покладення на нього обов'язків члена автогаражного кооперативу.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.03.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Обслуговуючого автогаражного кооперативу «Сигнал» на рішення Господарського суду міста Києва від 29.01.2019 , справу призначено до розгляду на 10.04.2019.

Від позивача (02.04.2019) надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва залишити без змін.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначає про те, що:

- на момент укладення договору купівлі-продажу №D6214/14024 від 12.12.1997, сторони керувались положеннями спеціального законодавства щодо укладення договорів на товарній біржі, під час оформленням договору купівлі-продажу сторони були ознайомлені з його умовами, ніяких претензій з питання оформлення договору не виникало; договір було укладено з дотриманням вимог діючого на той час законодавства, за спільною згодою сторін та на прийнятних для сторін умовах, умови договору сторонами повністю виконано, право власності позивача на придбане нерухоме майно зареєстроване відповідно до законодавства, що діяло на момент його виникнення;

- піддавати сумніву чинність укладеного договору та надавати правову оцінку діям нотаріуса під час реєстрації права власності, у відповідача відсутні будь-які підстави.

В судове засідання 10.04.2019 не з'явились представники позивача та відповідача.

При вирішенні питання про можливість розгляду справи у відсутності представників позивача та відповідача, судовою колегією враховано те, що позивач та відповідач про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення (ухвали Північного апеляційного господарського суду від 11.03.2019), явка учасників судового процесу не визнана обов'язковою, неявка представників сторін не перешкоджає розгляду апеляційної скарги по суті, у зв'язку з чим судова колегія ухвалила розгляд апеляційної скарги у відсутності представників сторін.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали справи судовою колегією встановлено наступне.

Відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна підтверджується та не заперечується відповідачем, що Приватне акціонерне товариство Страхова компанія "ІНТЕР-ПОЛІС" являється власником об'єкта нерухомого майна, а саме гаража НОМЕР_1 загальною площею 19 кв.м., що знаходиться в Обслуговуючому автогаражному кооперативі "СИГНАЛ" за адресою: АДРЕСА_1 Зазначене вище нерухоме майно знаходиться на території Обслуговуючого автогаражного кооперативу "СИГНАЛ" за адресою: АДРЕСА_1

Звертаючись до суду з позовом, позивач вказує, що ним тривалий час не використовувалось зазначене нерухоме майно, проте 12.12.2016 р. позивачем виявлено, що гараж використовується сторонніми особами і на ньому змінено замки.

06.03.2017 р. позивач звернувся до відповідача з листом №179 (а.с.22), у якому просив, зокрема, надати безперешкодний доступ до гаражу представникам ПрАТ СК "ІНТЕР-ПОЛІС" та спеціалістам відповідних служб, які здійснюють аварійне відкриття замків, для можливості демонтажу старих та встановлення нових замків; у разі використання гаражу сторонніми особами, довести зміст цього листа до таких осіб та зобов'язати недобросовісних (незаконних) користувачів звільнити гаражне приміщення від всього майна, яке в ньому знаходиться; у разі наявності, надати детальний розрахунок суми можливої заборгованості за членськими внесками, з посиланням на правові підстави для оплати даної заборгованості.

22.03.2018 р. позивач направив відповідачу лист №732 (а.с.23) з аналогічними вимогами.

02.05.2018 р. позивач отримав від відповідача лист б/н та без дати (а.с.24), за підписом голови правління ОСОБА_3, яким відповідач повідомив, що надавати безперешкодний доступ до гаражу представникам ПрАТ СК "ІНТЕР-ПОЛІС" та спеціалістам відповідних служб, які здійснюють аварійне відкриття замків, для можливості демонтажу старих та встановлення нових замків відповідач не буде; сторонні особи гараж не займають, тому повідомляти таких осіб відповідач не буде; у випадку застосування примусових заходів щодо заміни замків, такі дії будуть розцінені як акти насильства.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини, тобто, дії осіб, спрямовані на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Стаття 316 Цивільного кодексу України встановлює, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Особливим видом права власності є право довірчої власності, яке виникає внаслідок закону або договору управління майном.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна (ст. 317 ЦК).

Як передбачено ст.12 Цивільного кодексу України, особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Нездійснення особою своїх цивільних прав не є підставою для їх припинення, крім випадків, встановлених законом. Особа може відмовитися від свого майнового права. Відмова від права власності на транспортні засоби, тварин, нерухомі речі здійснюється у порядку, встановленому актами цивільного законодавства. Особа може за відплатним або безвідплатним договором передати своє майнове право іншій особі, крім випадків, встановлених законом. Якщо законом встановлені правові наслідки недобросовісного або нерозумного здійснення особою свого права, вважається, що поведінка особи є добросовісною та розумною, якщо інше не встановлено судом.

Статтею 13 цього ж Кодексу визначено, що цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства. Не допускаються використання цивільних прав з метою неправомірного обмеження конкуренції, зловживання монопольним становищем на ринку, а також недобросовісна конкуренція. У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами другою - п'ятою цієї статті, суд може зобов'язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом.

Отже, як з аналізу зазначеного вище законодавства вбачається, що позивач, зареєструвавши належним чином право власності на нерухоме майно - гараж НОМЕР_1 загальною площею 19кв.м., що знаходиться в Обслуговуючому автогаражному кооперативі "СИГНАЛ" за адресою: АДРЕСА_1 набув у встановленому законом порядку всіх прав і обов'язків власника такого нерухомого майна, відтак, має право його використовувати на власний розсуд у межах, встановлених чинним законодавством України.

З листа відповідача б/н та без дати, який отримано позивачем 02.05.2018 вбачається, що також не заперечується відповідачем, перешкоди у користуванні майном чиняться саме відповідачем.

Доводи відповідача в апеляційній скарзі про те, договір купівлі-продажу, в результаті якого позивач придбав гараж у ОСОБА_2, укладено всупереч п.4.1 Статуту відповідача, договір купівлі-продажу укладено без відома Правління кооперативу та без переоформлення в правлінні кооперативу, тому позивач не може користуватись майном (гаражем), не можуть бути покладені в основу рішення, оскільки неучасть позивача в Обслуговуючому автогаражному кооперативі "СИГНАЛ" не можуть обмежувати позивача у праві володінні, користуванні та розпорядженні своїм майном на власний розсуд.

Доводи відповідача в апеляційній скарзі про те, що суд фактично зобов'язав всупереч статуту відповідача надати позивачу всі права члена автогаражного кооперативу без покладення на нього обов'язків члена автогаражного кооперативу (відповідач несе фактичні витрати по утриманню спірного гаражу в придатному для використання стані, спірний гараж НОМЕР_1 знаходиться на території відповідача, перебуває під цілодобовою охороною відповідача, приєднано до електричних мереж) не можуть бути покладено в основу рішення, оскільки такі доводи не направлені на спростування фактичних обставин саме у цій справі.

Як встановлено ст.ст.73, 74 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 79 Кодексу передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Отже, місцевий господарський суд дійшов до обґрунтованого висновку про те, що позовні вимоги являються обґрунтованими, підтвердженими наявними в матеріалах справи доказами та не спростованими належним чином і у встановленому законом порядку відповідачем.

Враховуючи викладене, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення Господарського суду міста Києва від 29.01.2019 не підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 273-279, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Обслуговуючого автогаражного кооперативу "СИГНАЛ" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 29.01.2019 у справі № 910/11572/18 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 910/11572/18 повернути до Господарського суду міста Києва.

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

В разі проголошення вступної та резолютивної частини постанови суду апеляційної інстанції зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено та підписано 15.04.2019

Головуючий суддя С.А. Пашкіна

Судді С.І. Буравльов

Ю.Л. Власов