РІШЕННЯ

02 квітня 2019 року Справа № 913/232/18

Провадження №34/913/232/18

За позовом Сєвєродонецької міської ради Луганської області, м. Сєвєродонецьк Луганської області

до Державного реєстратора Луганської філії комунального підприємства «Реєстрація нерухомості та бізнесу» Козлова Юрія Вікторовича, м. Лисичанськ Луганської області

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Публічне акціонерне товариство «РВС Банк», м. Київ

про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора

Суддя Корнієнко В.В.

Секретар судового засідання Бережна Л.В.

У засіданні брали участь:

від позивача: Курганов В.С. за дов. від 02.01.2019 № 1-Д;

від відповідача: Донець Д.О. - адвокат за дов від 19.06.2018 № 657;

від 3-ої особи: Куліш В.В. - адвокат за дов. від 20.12.2018 № 1620/18.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши представників сторін, та третьої особи, суд

В С Т А Н О В И В:

Позивачем (Сєвєродонецькою міською радою) заявлено вимогу про визнання протиправним та скасування рішення відповідача (державного реєстратора Козлова Ю.В.) про реєстрацію права власності від 22.11.2017, індексний номер 38285837 на будівлю Льодового палацу спорту, загальною площею 11205,7 м2, яка розташована за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Маяковського, буд. 28; номер об'єкта в РПВН: 11659743; номер запису про право власності 2351307.

Опис: 1) літ. «А-3Н, а, а1-а5, Пд» - будівля Льодового палацу спорту, бетон, скло; 2) літ. «В» - повітрявідбірник; 3) літ. «Г» - повітрявідбірник; 4) 1 - охолоджувальний басейн; 5); І - замощення.

Позивач у позовній заяві обґрунтував свої вимоги наступним:

- 31.08.2005 між Акціонерним комерційним банком «ТАС-Комерцбанк» (Банк) та Комунальним підприємством «Сєвєродонецьктеплокомуненерго» (Позичальник) укладено кредитний договір № 249-К/30, за умовами якого Банк надає Позичальнику грошові кошти у вигляді кредитної лінії з лімітом фінансування 5.000.000,00 грн з 08.09.2005, 7.000.000,00 грн з 01.02.2006 та кінцевим терміном повернення не пізніше 07.09.2007, а Позичальник, зобов'язався повернути кредит, сплатити проценти, інші платежі у порядку та строки, встановлені кредитним договором;

- з метою забезпечення зобов'язань за кредитним договором від 31.08.2005 № 249-К/30 між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та територіальною громадою міста Сєвєродонецька в особі Сєвєродонецької міської ради 07.09.2005 укладено іпотечний договір, зареєстрований в реєстрі за № 4083; договір посвідчено приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області Єпіфанцевою Н.В., згідно якому, в іпотеку Банку передана будівля Льодового палацу спорту (далі - будівля Льодового палацу), що знаходиться за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк вул. Маяковського, буд. 28, що належить на праві власності територіальній громаді міста Сєвєродонецька в особі Сєвєродонецької міської ради, до припинення договору іпотеки;

- станом на дату здійснення реєстраційної дії, що оскаржуються (22.11.2017) ПАТ «РВС Банк» (третя особа у справі) було правонаступником прав і обов'язків первісного іпотекодержателя, які виникли з вказаного іпотечного договору (вказані обставини встановлені у рішенні господарського суду Луганської області від 21.09.2016 у справі 913/864/16, яке набрало законної сили);

- позивачу стало відомо, що право власності на будівлю Льодового палацу зареєстровано за ПАТ «РВС-БАНК»; дата державної реєстрації 22.11.2017; номер запису про право власності 23513079; державний реєстратор: Козлов Юрій Вікторович, Луганська філія комунального підприємства «Реєстрація нерухомості та бізнесу», Луганська область; підстава внесення запису - іпотечний договір, серія та номер: 4083, виданий 07.09.2005, видавник: Приватний нотаріус Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області Єпіфанцева Н.В.;

- як вбачається з пункту 12 договору іпотеки за вибором Іпотекодержателя застосовується один із наведених нижнє способів звернення стягнення на предмет іпотеки та задоволення вимог іпотекодержателя:

- за рішенням суду;

- у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса;

- згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя, укладеним шляхом здійснення застереження про задоволення вимог іпотекодержателя;

- отже, іпотекодержатель за своїм вибором може здійснювати звернення стягнення на предмет іпотеки лише в ОДИН із способів: за рішенням суду або на підставі виконавчого напису нотаріусу або згідно з домовленістю сторін про задоволення вимог іпотекодержателя.

- 20.07.2016 ПАТ «РВС-БАНК» звертався до господарського суду Луганської області з позовом до Сєвєродонецької міської ради про звернення стягнення на майно шляхом визнання права власності на будівлю Льодового палацу (справа № 913/864/16);

- таким чином, ПАТ «РВС-БАНК» вже скористався своїм правом на звернення стягнення на предмет іпотеки будівлі льодового палацу, обравши судовий спосіб;

- рішенням господарського суду Луганської області від 21.09.2016 у справі № 913/864/16, яке залишено без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 16.11.2016, у задоволенні позову було відмовлено у зв'язку зі спливом позовної давності;

- таким чином, судом встановлено факт відсутності обов'язку Сєвєродонецької міської ради відповідати за зобов'язаннями КП «Сєвєродонецьктеплокомуненерго» за кредитним договором № 249-К/30 від 31.08.2005 нерухомим майном - будівлею Льодового палацу спорту, через пропуск строку позовної давності;

- крім того, будівля Льодового Палацу є об'єктом комунальної власності, а отже звернення стягнення на майно, що є предметом іпотеки можливо лише в судовий спосіб;

- тому, державний реєстратор повинен був відмовити у державній реєстрації прав на підставі пункту п'ятого частини першої статті 24 та пункту першого частини третьої статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями);

- крім того, відповідач - державний реєстратор Козлов Ю.В. здійснюючи реєстраційні дії порушив порядок їх вчинення, провівши державну реєстрацію права власності за ПАТ «РВС-Банк» на будівлю Льодового палацу спорту за відсутності необхідних правових підстав, а саме:

- не пересвідчився про отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору та/або повідомлення про застосування застереження про задоволення вимог Іпотекодержателя, як це вимагає законодавство;

- порушив порядок їх вчинення шляхом недодержання вимог закону щодо розмежування суб'єктів реєстраційних дій, а саме, згідно абз. 7 п. 2 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень та ч. 5 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація права власності повинна була здійснюватися нотаріусом Єпифанцевою Н.В., якою посвідчено договір іпотеки від 07.09.2005;

- іпотечний договір з відповідним застереженням, не є правовою підставою для реєстрації права власності за іпотекодержателем на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, такою правовою підставою є лише договір про задоволення вимог іпотекодержателя;

- у супереч вимогам ч. 5 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності проведена відповідачем не в Луганської області, а у місті Києві;

- рішенням господарського суду Луганської області від 09.07.2018 у справі № 913/632/17 визнано недійсними рішення Сєвєродонецької міської ради від 09.08.2005 № 2223 в частині надання дозволу на передачу в іпотеку будівлі Льодового палацу та визнано недійсним договір іпотеки від 07.09.2005 реєстровий номер 4083, укладений між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та Сєвєродонецькою міською радою;

- слідчім відділом Сєвєродонецького ВП ГУНП в Луганській області відкрито кримінальне провадження та ведеться досудове розслідування (ЄРДР за № 0000188 від 24.11.2017) за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 365-2 КК України, за фактом того, що державний реєстратор Козлов Ю.В. зловживаючи своїми повноваженням, діючи умисно, всупереч вимогам ст. 33 Закону України «Про іпотеку», здійснив перереєстрацію права власності на будівлю Льодового палацу спорту міста Сєвєродонецька, чим спричинив тяжкі наслідки інтересам територіальної громади міста Сєвєродонецьк та посадові особи ПАТ «РВС Банк» шляхом обману заволоділи комунальним майном в особливо великих розмірах у вигляді будівлі Льодового палацу спорту міста Сєвєродонецьк.

- вибуття будівлі Льодового палацу з володіння позивача відбулося з неволі позивача (поза його волею), шляхом порушення діючого законодавства та вчинення кримінального правопорушення; ПАТ «РВС-Банк набув право власності на будівлю Льодового палацу спорту з незаконних підстав.

На підставі вказаних доводів позивачем заявлено вимогу про визнання протиправним та скасування рішення відповідача про реєстрацію права власності від 22.11.2017, індексний номер 38285837 на будівлю Льодового палацу спорту, загальною площею 11205,7 м2, яка розташована за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Маяковського, буд. 28; номер об'єкта в РПВН: 11659743; номер запису про право власності 2351307.

Опис: 1) літ. «А-3Н, а, а1-а5, Пд» - будівля Льодового палацу спорту, бетон, скло; 2) літ. «В» - повітрявідбірник; 3) літ. «Г» - повітрявідбірник; 4) 1 - охолоджувальний басейн; 5); І - замощення.

Відповідач відзивом на позовну заяву від 02.08.2018 проти позову заперечує посилаючись на його необґрунтованість та зокрема вказав наступне:

- 22.11.2017 до державного реєстратора Луганської філії Комунального підприємства «Реєстрація нерухомості та бізнесу» звернувся представник ПАТ «РВС Банк» із заявою про реєстрацію за ПАТ «РВС Банк» права власності на будівлю Льодового палацу спорту, що розташована за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Маяковського, будинок 28;

- 22.11.2017 представником ПАТ «РВС Банк» разом із заявою було подано наступні документи:

оригінал іпотечного договору від 07.09.2005, посвідченого приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Єпіфанцевою Н.В. за реєстровим номером 4083;

оригінал Кредитного договору від 31.08.2005 № 249-К/30, між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та Комунальним підприємством «Сєвєродонецьктеплокомуненерго»;

оригінал повідомлення вих. № 290/15 від 19.10.2015 про порушення умов Кредитного договору № 249- К/30 від 31.08.2005;

оригінал опису вкладення у цінний лист 820 від 21.10.2015 на імя Сєвєродонецької міської ради;

оригінал опису вкладення у цінний лист 838 від 21.10.2015р., на імя Комунального підприємства «Сєвєродонецьктеплокомуненерго»;

оригінал рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №820 від 27.10.2015р., адресату Сєвєродонецькій міській раді;

оригінал рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №838 від 27.10.2015р., адресату КП «Сєвєродонецьктеплокомуненерго»;

оригінал статуту ПАТ «РВС Банк»;

належним чином завірену копію статуту ПАТ «ОМЕГА БАНК»;

оригінал Акту № 77/07/2015-К приймання-передачі перехідному банку ПАТ «ПЕРЕХІДНИЙ БАНК «РВС БАНК» прав на активи неплатоспроможного банку ПАТ «ОМЕГА БАНК» з додатком;

належним чином завірену копію наказу про призначення голови правління ПАТ «РВС Банк»;

оригінал довіреності на представника ПАТ «РВС Банк» від 23.10.2017р.;

оригінал звіту суб'єкта оціночної діяльності про вартість;

оригінал квитанції про сплату адміністративного - збору за державну реєстрацію прав;

- тобто заявником було подано повний пакет документів для проведення реєстраційної дії як того вимагало законодавство, чинне на час вчинення реєстраційної дії, що в свою чергу підтверджується інформацією, наявною у відповідному розділі Державного реєстру речових прав на нерухоме майно;

- вичерпний перелік підстав для відмови у вчиненні реєстраційної дії передбачено ч. 1 ст. 24 Закону про реєстрацію;

- відповідно до ч. 5 ст. 24 Закону про реєстрацію відмова в державній реєстрації прав з підстав, не передбачених частиною першою цієї статті, заборонена;

- реєстрація права власності була проведена на підставі діючого іпотечного договору який містить в собі застереження про задоволення вимог іпотекодержателя в порядку, передбаченому ст. 37 Закону України «Про іпотеку». Вказаний спосіб задоволення вимог іпотекодержателя є виключно позасудовим способом задоволення вимог іпотекодержателя, що підтверджується правовим висновком Великої Палати Верховного суду, викладеному у постанові від 21.03.2018 у справі 760/14438/15-ц;

- тому, посилання Позивача на судове рішення у справі 913/864/16 є безпідставним, оскільки вказаним рішення було встановлено лише пропущення строку позовної давності; інститут позовної давності - це право особи отримати судовий захист свого порушеного права; разом з цим, чинне законодавство не містить в собі положень про відмову у вчиненні реєстраційної дії у зв'язку із пропущенням строку позовної давності;

- тому, посилання Позивача на п. 5 ч. 1 ст. 24 та п. 1 ч. З ст. 10 Закону про реєстрацію, як на підставу для відмови у державній реєстрації є безпідставним;

- твердження Позивача про те, що реєстратор не пересвідчився про отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень основного зобов'язання, не відповідають дійсності оскільки як вже зазначалось, для вчинення реєстраційної дії Третя особа подала повідомлення про порушення умов кредитного договору вих. № 290/15 від 19.10.2015, яке було отримано Позивачем 27.10.2015 та КП Сєвєродонецьктеплокомуненерго 27.10.2015;

- щодо необхідності реєстрації права власності нотаріусом, яким посвідчено іпотечний договір, то норми законодавства на які посилається Позивач у позовній заяві втратили чинність на час вчинення реєстраційної дії;

- Позивач безпідставно заявляє, що Відповідачем було порушено порядок вчинення реєстраційної дії щодо територіальності в межах області; проте, на підтвердження своїх тверджень не надає жодного доказу; реєстраційна дія вчинялась за місцезнаходження Луганської філії Комунального підприємства «Реєстрація нерухомості та бізнесу», а тому відсутні порушення чинного Законодавства щодо територіальності вчинення реєстраційної дії.

Третя особа письмовими поясненнями від 17.07.2018 проти позову заперечує посилаючись на його необґрунтованість, доводи, наведені третьою особою у цих письмових поясненнях, є аналогічними доводам відповідача, викладеним у відзиві на позовну заяву.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.05.2018 справу № 913/232/18 передано на розгляд судді Іванову А.В.

У зв'язку із закінченням терміну повноважень судді Іванова А.В., на підставі розпорядження керівника апарату господарського суду Луганської області від 05.12.2018 № 277-р щодо призначення повторного автоматичного розподілу справи, та протоколу повторного автоматизованого розподілу справи від 05.12.2018, справу № 913/232/18 передано на розгляд судді Корнієнко В.В.

Ухвалою від 12.02.2019 господарський суд закрив підготовче провадження у даній справі та призначив справу до судового розгляду по суті на 05.03.2019 (11.20).

В судовому засіданні 05.03.2019 було оголошено перерву до 26.03.2019 (11.30).

В судовому засіданні 26.03.2019 було оголошено перерву до 02.04.2019 (15.00).

Дослідивши матеріали справи, вислухавши представників сторін та третьої особи, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню за таких підстав:

Фактичні обставини встановлені судом:

- 31.08.2005 між Акціонерним комерційним банком «ТАС-Комерцбанк» (Банк) та Комунальним підприємством «Сєвєродонецьктеплокомуненерго» (Позичальник) укладено кредитний договір № 249-К/30, за умовами якого Банк надає Позичальнику грошові кошти у вигляді кредитної лінії з лімітом фінансування 5.000.000,00 грн з 08.09.2005, 7.000.000,00 грн з 01.02.2006 та кінцевим терміном повернення не пізніше 07.09.2007, а Позичальник, зобов'язався повернути кредит, сплатити проценти, інші платежі у порядку та строки, встановлені кредитним договором;

- з метою забезпечення зобов'язань за кредитним договором від 31.08.2005 № 249-К/30 між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та територіальною громадою міста Сєвєродонецька в особі Сєвєродонецької міської ради 07.09.2005 укладено іпотечний договір, зареєстрований в реєстрі за № 4083; договір посвідчено приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області Єпіфанцевою Н.В., згідно якому, в іпотеку Банку передана будівля Льодового палацу спорту, що знаходиться за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк вул. Маяковського, буд. 28, що належить на праві власності територіальній громаді міста Сєвєродонецька в особі Сєвєродонецької міської ради, до припинення договору іпотеки;

- станом на дату здійснення реєстраційної дії, що оскаржується (22.11.2017) ПАТ «РВС Банк» (третя особа у справі) було правонаступником прав і обов'язків первісного іпотекодержателя, які виникли з вказаного іпотечного договору (вказані обставини встановлені у рішенні господарського суду Луганської області від 21.09.2016 у справі 913/864/16, яке набрало законної сили);

- статтею 12 іпотечного договору встановлено, що за вибором іпотекодержателя застосовується один із наведених нижче способів звернення стягнення на предмет іпотеки та задоволення вимог іпотекодержателя:

за рішенням суду (пункт 12.1. іпотечного договору);

у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса (пункт 12.2 Іпотечного договору);

згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя, укладеним шляхом здійснення застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, яке викладене в п.п. 12.3.1 та 12.3.2 цього договору (пункт 12.3 Іпотечного договору);

шляхом продажу іпотекодавцем, на підставі трьохстороннього за участю іпотекодержателя договору купівлі-продажу предмету іпотеки третій особі з покладенням виконання основного зобов'язання на таку третю особу та спрямуванням коштів за договором купівлі-продажу на погашення заборгованості за основним зобов'язанням;

- підпунктом 12.3.1 пункту 12.3. Іпотечного договору визначено, що задоволення вимог здійснюється шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання у порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про Іпотеку». Відповідно до ст. 37 Закону України «Про Іпотеку» у випадку задоволення вимог іпотекодержателя шляхом використання процедури, передбаченої в цьому пункті 12.3 Договору, договір про задоволення вимог іпотекодержателя, укладений шляхом здійснення цього застереження, є підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки. При цьому, вважається, що предмет іпотеки набувається у власність іпотекодержателя за ціною, що буде визначена на підставі висновку незалежного експерта - суб'єкта оціночної діяльності, правоздатність якого підтверджена сертифікатом суб'єкта оціночної діяльності. При цьому сторони домовились, що кандидатура суб'єкта оціночної діяльності визначається іпотекодержателем. При оцінці предмету застави незалежний експерт повинен використовувати всі методи оцінки, які будуть передбачені діючим законодавством на момент оцінки. Сторони, з розумінням статті 37 Закону України «Про Іпотеку» свідчать, що право іпотекодержателя зареєструвати право власності на предмет іпотеки на підставі положень цього пункту 12.3 цього договору є безумовним, тобто підлягає реалізації незалежно від претензій іпотекодавця, а рішення про реєстрацію права власності на предмет іпотеки може бути оскаржене іпотекодавцем в судовому порядку лише у випадку, якщо він доведе, що позичальник повністю виконав основне зобов'язання;

- Позичальник (КП «Сєвєродонецьктеплокомуненерго») свої зобов'язання за кредитним договором від 31.08.2005 № 249-К/30 не виконав, кредит у встановлений строк не повернув, проценти та інші платежі Банку не сплатив;

- 21.10.2015 ПАТ «РВС Банк» (третя особа у справі), як правонаступник Банка - іпотекодержателя надіслав Позичальнику (КП «Сєвєродонецьктеплокомуненерго») та Іпотекодавцю (Сєвєродонецькій міській раді) повідомлення від 19.10.2015 № 290/15 про порушення умов Кредитного договору № 249-К/30 від 31.08.2005 з вимогою, у 30-ти денний термін з дати отримання даного повідомлення сплатити суму заборгованості за Кредитним договором, що становить 7.881.755,32 грн; ПАТ «РВС Банк» зазначило, що у випадку не виконання цієї вимоги воно вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до положень іпотечного договору та Закону України «Про іпотеку»;

- Позичальник (КП «Сєвєродонецьктеплокомуненерго») та Іпотекодавець (Сєвєродонецька міська рада) одержали вказані повідомлення 27.10.2015, що підтверджується описами вкладення у цінні листи та рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення;

- Позичальник (КП «Сєвєродонецьктеплокомуненерго») та Іпотекодавець (Сєвєродонецька міська рада) вимогу ПАТ «РВС Банк» від 19.10.2015 № 290/15 про погашення заборгованості за Кредитним договором не виконали;

- у липні 2016 р. ПАТ «РВС-БАНК» звернувся до господарського суду Луганської області з позовом до Сєвєродонецької міської ради про звернення стягнення на майно шляхом визнання права власності на будівлю Льодового палацу (справа № 913/864/16);

- рішенням господарського суду Луганської області від 21.09.2016 у справі № 913/864/16, яке залишено без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 16.11.2016, у задоволенні позову було відмовлено у зв'язку зі спливом позовної давності;

- 22.11.2017 до державного реєстратора Луганської філії комунального підприємства «Реєстрація нерухомості та бізнесу» Козлова Ю.В. (відповідача у справі) звернувся представник ПАТ «РВС Банк» із заявою про реєстрацію за ПАТ «РВС Банк» права власності на будівлю Льодового палацу спорту, що розташована за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Маяковського, будинок 28, на підставі іпотечного договору із застереженням, яке викладене в п.п. 12.3.1 та 12.3.2 цього договору;

- 22.11.2017 державний реєстратор Луганської філії комунального підприємства «Реєстрація нерухомості та бізнесу» Козлов Ю.В. прийняв рішення про реєстрацію права власності за ПАТ «РВС-БАНК» на будівлю Льодового палацу спорту, загальною площею 11205,7 м2, яка розташована за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Маяковського, буд. 28; номер об'єкта в РПВН: 11659743; номер запису про право власності 2351307;

- рішенням господарського суду Луганської області від 09.07.2018 у справі № 913/632/17, яке залишено без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 08.01.2019, визнано недійсними рішення Сєвєродонецької міської ради від 09.08.2005 № 2223, в частині надання дозволу на передачу в іпотеку будівлі Льодового палацу, та визнано недійсним іпотечний договір від 07.09.2005 реєстровий номер 4083, укладений між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та Сєвєродонецькою міською радою;

- постановою Верховного Суду від 26.02.2019 у справі № 913/632/17, постанову Східного апеляційного господарського суду від 08.01.2019 та рішення господарського суду Луганської області від 09.07.2018 у справі № 913/632/17 скасовано, справу передано на новий розгляд до господарського суду Луганської області; до теперішнього часу справа не розглянута.

Вказані факти підтверджується поданими сторонами та третьою особою письмовими доказами (завіреними копіями документів): кредитним договором від 31.08.2005 № 249-К/30 (а.с. 27-30); іпотечним договором від 07.09.2015 (а.с. 31-32); рішенням господарського суду Луганської області від 21.09.2016 у справі 913/864/16 (а.с. 19-21); повідомленням ПАТ «РВС Банк» від 19.10.2015 № 290/15 про порушення умов Кредитного договору № 249-К/30 від 31.08.2005 (а.с. 100-104); описом вкладення у цінний лист від 21.10.2015 на ім'я Сєвєродонецької міської ради (а.с. 105); описом вкладення у цінний лист від 21.10.2015 на ім'я КП «Сєвєродонецьктеплокомуненерго» (а.с. 106); рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення від 27.10.2015 адресату Сєвєродонецькій міській раді (а.с. 107); рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення від 27.10.2015 адресату КП «Сєвєродонецьктеплокомуненерго» (а.с. 108); довіреністю ПАТ «РВС Банк» від 23.10.2017 на ім'я ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 (а.с. 125); Витягом з Державного реєстру речових прав станом на 22.11.2017 (а.с. 126); Інформацією з Державних реєстрів … щодо нерухомого майна станом на 10.05.2018 (а.с. 16-18).

Аналіз положень статей 33, 36, 37, 39 Закону України «Про іпотеку», дає підстави для висновку про те, що законодавцем визначено три способи захисту задоволення забезпечених іпотекою вимог кредитора шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки: судовий (на підставі рішення суду) та два позасудові (на підставі виконавчого напису нотаріуса та згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя). У свою чергу позасудовий спосіб захисту за договором про задоволення вимог іпотекодержателя або за відповідним застереженням в іпотечному договорі реалізується шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки або надання права іпотекодержателю від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу.

При цьому договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, що передбачає передачу іпотекодержателю права власності, є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно (частина перша статті 37 Закону України «Про іпотеку»).

Обрання певного способу правового захисту, у тому числі й досудового врегулювання спору, є правом, а не обов'язком особи, яка добровільно, виходячи з власних інтересів, його використовує.

Установлення законом або договором досудового способу врегулювання спору за волевиявленням суб'єктів правовідносин не вважається обмеженням юрисдикції судів і права на судовий захист.

Статтею 526 ЦК України визначено загальні умови виконання зобов'язання, а саме: зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із статтею 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Відповідно до статті 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Аналогічні приписи містяться в Господарському кодексі України.

Підстави припинення іпотеки визначено у статті 17 Закону України «Про іпотеку».

Аналіз зазначених норм показує, що припинення зобов'язання можливе за умови його належного виконання, що проведено належним чином, а також не передбачає такої підстави для припинення зобов'язання, яке лишилося невиконаним, як закінчення строку дії договору чи сплив позовної давності. Закінчення строку дії договору чи сплив позовної давності не припиняє невиконаного зобов'язання між сторонами.

Грошове зобов'язання за Кредитним договором виконано не було, що також підтверджується рішенням господарського суду Луганської області від 24.09.2012 у справі № 30/5014/1940/2012.

При цьому, сплив строку позовної давності звернення до суду та наявність судового рішення про відмову у задоволенні позову з підстави пропущення позовної давності, не припинило невиконане зобов'язання та договір іпотеки, яким таке зобов'язання забезпечене, не припинило суб'єктивного права кредитора на одержання від боржника виконання зобов'язання без використання судового примусу, зокрема в позасудовому порядку, визначеному сторонами в іпотечному договорі - на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, шляхом набуття права власності на предмет іпотеки.

Враховуючи викладене, суд відхиляє доводи Позивача про відсутність у ПАТ «РВС Банк» права на звернення стягнення на іпотечне майно у зв'язку з пропуском строку позовної давності, а також відхиляє доводи про можливість застосування лише однієї процедури (в даному випадку судової) і неможливості застосування позасудової процедури.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 23.01.2018 у справі № 760/16916/14-ц.

Відповідно до ч. 4 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Доводи Позивача про те, що ПАТ «РВС Банк» не надало державному реєстратору доказів отримання Позивачем письмової вимоги про усунення порушень основного зобов'язання …, не приймаються судом до уваги, так як спростовуються вищенаведеними матеріалами справи (письмовими доказами: повідомленням про порушення умов кредитного договору та рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон про реєстрацію) (в редакції на дату реєстрації права власності) державній реєстрації прав підлягає право власності.

Статтею 18 Закону про реєстрацію встановлено порядок проведення державної реєстрації прав, відповідно до ч. 1 якої державна реєстрація прав проводиться в такому порядку: 1) прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; 2) виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав; 3) встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв; 4) перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; 5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав); 6) відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів цих прав; 7) формування витягу з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав для подальшого використання заявником; 8) видача/отримання документів за результатом розгляду заяви.

Відповідно до ч. 2 ст. 18 Закону про реєстрацію, перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127 (далі - Порядок реєстрації).

Відповідно до п. 40 Порядку реєстрації, в редакції станом на 27.07.2017, яка діяла станом на дату вчинення реєстраційної дії, Державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених статтею 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та цим Порядком.

Відповідно до ст. 27 Закону про реєстрацію, державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі: 1) укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката; 2) свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката; 3) свідоцтва про право на спадщину, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката; 4) виданого нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, чи їх дублікатів; 5) свідоцтва про право власності, виданого органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді, чи його дубліката; 6) свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого до 1 січня 2013 року органом місцевого самоврядування або місцевою державною адміністрацією, чи його дубліката; 7) рішення про, закріплення нерухомого майна на праві оперативного управління чи господарського відання, прийнятого власником нерухомого майна чи особою, уповноваженою управляти таким майном; 8) державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку або державного акта на право постійного користування землею, виданих до 1 січня 2013 року; 9) рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно; 10) ухвали суду про затвердження (визнання) мирової угоди; 11) заповіту, яким установлено сервітут на нерухоме майно; 12) рішення уповноваженого законом органу державної влади про повернення об'єкта нерухомого майна релігійній організації; 13) рішення власника майна, уповноваженого ним органу про передачу об'єкта нерухомого майна з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність; 14) інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно.

Згідно з пунктом 61 Порядку реєстрації, для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються: 1) копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотеко держателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; 2) документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі; 3) заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу). Наявність зареєстрованої заборони відчуження майна, накладеної нотаріусом під час посвідчення договору іпотеки, на підставі якого набувається право власності на предмет іпотеки іпотекодержателем, а також зареєстрованих після державної реєстрації іпотеки інших речових прав, у тому числі іпотеки, на передане в іпотеку майно не є підставою для відмови у державній реєстрації права власності за іпотекодержателем.

Вичерпний перелік підстав для відмови у вчиненні реєстраційної дії передбачений ч. 1 ст. 24 Закону про реєстрацію, відповідно до якої, у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо: 1) заявлене речове право, обтяження не підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону; 2) заява про державну реєстрацію прав подана неналежною особою; 3) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом; 4) подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження; 5) наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; 6) наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно; 7) заяву про державну реєстрацію обтяжень щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем; 8) після завершення строку, встановленого частиною третьою статті 23 цього Закону, не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав; 9) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію; 10) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка згідно із законодавством не має повноважень подавати заяви в електронній формі; 11) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене речове право, обтяження вже зареєстровано у Державному реєстрі прав; 12) заявника, який звернувся із заявою про державну реєстрацію прав, що матиме наслідком відчуження майна, внесено до Єдиного реєстру боржників.

Відповідно до ч. 5 ст. 24 Закону про реєстрацію відмова в державній реєстрації прав з підстав, не передбачених частиною першою цієї статті, заборонена.

Аналіз положень Закону про реєстрацію та Порядку реєстрації дає підстави для висновку, що Третьою особою було подано всі необхідні документи для вчинення реєстраційної дії щодо реєстрації права власності на іпотечне майно в позасудовому порядку на підставі положень іпотечного договору та Закону про іпотеку.

У Державного реєстратора були відсутні підстави для відмови у вчиненні реєстраційної дії, тому Державним реєстратором було прийнято правомірне рішення про реєстрацію права власності за ПАТ «РВС Банк» на передане в іпотеку нерухоме майно.

Доводи Позивача, якими він обґрунтовує свої вимоги про те, що:

- будівля Льодового палацу є об'єктом комунальної власності, а отже звернення стягнення на майно, що є предметом іпотеки можливо лише в судовий спосіб;

- у супереч вимогам ч. 5 ст. 3 Закону про реєстрацію, державна реєстрація права власності здійснена відповідачем, тоді як повинна була здійснюватися нотаріусом Єпифанцевою Н.В., якою посвідчено договір іпотеки від 07.09.2005;

- у супереч вимогам ч. 5 ст. 3 Закону про реєстрацію, державна реєстрація права власності проведена відповідачем не в Луганської області, а у місті Києві;

- будівля Льодового палацу вибула з володіння позивача поза його волею, шляхом порушення діючого законодавства та вчинення кримінального правопорушення; ПАТ «РВС-Банк набув право власності на будівлю Льодового палацу спорту з незаконних підстав,

відхиляються та не приймаються судом до уваги за таких підстав:

- частиною 4 статті 33 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що звернення стягнення на майно, що є предметом іпотеки і належить державному чи комунальному підприємству або підприємству, більш як 50 відсотків акцій (часток, паїв) якого перебуває у державній власності, здійснюється на підставі рішення суду;

- Сєвєродонецька міська рада не є підприємством в розумінні ст. 169 ЦК України та ст. 62 ГК України, а тому положення ч. 4 ст. 33 Закону «Про іпотеку» в даному випадку не застосовуються;

- абзацами 1 та 5 ч. 5 ст. 3 Закону про реєстрацію визначено:

«Державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться незалежно від місцезнаходження нерухомого майна в межах Автономної Республіки Крим, області, міст Києва та Севастополя.

Державна реєстрація прав у результаті вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва проводиться нотаріусом, яким вчинено таку дію.»;

- державна реєстрація права власності здійснена державним реєстратором Луганської філії комунального підприємства «Реєстрація нерухомості та бізнесу», тобто в межах області; позивач не подав доказів зворотного;

- право власності на предмет іпотеки виникло у Третьої особи в результаті невиконання Позичальником та Іпотекодавецем зобов'язання за Кредитним договором та вимоги про погашення заборгованості, а не в результаті вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном;

- будівля Льодового палацу вибула з володіння позивача саме з його волі, на підставі рішення позивача від 09.08.2005 № 2223, яким надано дозвіл на передачу в іпотеку будівлі Льодового палацу, та шляхом укладення позивачем іпотечного договору від 07.09.2005 з Банком;

- доказів вчинення кримінального правопорушення відповідачем, яке пов'язане з оскаржуваною реєстраційною дією, позивач суду не подав.

За таких обставин, враховуючи, що доводи позивача, якими він обґрунтовував свої вимоги не знайшли свого підтвердження, у задоволенні позову про визнання протиправним та скасування рішення відповідача про реєстрацію права власності від 22.11.2017, слід відмовити в зв'язку з його необґрунтованістю та безпідставністю.

Відповідно до ст. ст. 123, 129 ГПК України судові витрати (витрати позивача на судовий збір) покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 2, 86, 123, 129, 232, 233, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

2. Судові витрати покласти на позивача.

02 квітня 2019 р. було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення. Повне рішення складено 12 квітня 2019 р. і може бути оскаржене протягом 20 днів з цієї дати шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя В.В. Корнієнко