ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"16" квітня 2019 р.

м. Одеса

Справа № 916/1060/19

Господарський суд Одеської області у складі судді Д’яченко Т.Г.

розглядаючи справу №916/1060/19

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю „ТРАНС КЕА ТРАК” (65026, м.Одеса, Грецька площа, буд. 1, офіс 311; код 40962247)

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю „ТАНІТ ГРУП” (68000, Одеська обл., м. Чорноморськ, вул. 1-го травня, буд. 23; код 41983980)

про стягнення 289305,59 грн.

Заява Товариства з обмеженою відповідальністю „ТРАНС КЕА ТРАК” про забезпечення позову від 15.04.2019р. вх. № ГСОО 2-1727/19 розглядається судом відповідно до ч. 1 ст. 140 ГПК України без повідомлення учасників справи.

Встановив: Товариство з обмеженою відповідальністю „ТРАНС КЕА ТРАК” звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю „ТАНІТ ГРУП” про стягнення 289305,59 грн.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю „ТРАНС КЕА ТРАК” обґрунтовано неналежним виконання з боку відповідача прийнятих на себе зобов’язань за умовами Договору №01.06.18/21 ОД-П від 01.06.2018р. та направлено на стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю „ТАНІТ ГРУП” заборгованості у розмірі 289305,59 грн., з яких 282499,86 грн. основного боргу за надані послуги з перевезення, 2554,11 грн. 3% річних від простроченої суми та 4251,62 грн. інфляційного збільшення суми боргу.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 16.04.2019р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі №916/1060/19. Справу ухвалено розглядати за правилами загального позовного провадження та підготовче засідання призначено до розгляду в засіданні суду.

Одночасно з поданням позовної заяви до суду, Товариством з обмеженою відповідальністю „ТРАНС КЕА ТРАК” до господарського суду Одеської області подано заяву про забезпечення позову від 15.04.2019р. вх. № ГСОО 2-1727/19, у якій позивач просить суд накласти арешт у межах ціни позову, що складає 289305,59 грн., на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю „ТАНІТ ГРУП”, що знаходяться у банківських установах на рахунках, що будуть виявлені в процесі виконання ухвали суду про забезпечення позову.

В обґрунтування поданої заяви про забезпечення позову вх. № ГСОО 2-1727/19 від 15.04.2019р., Товариством з обмеженою відповідальністю „ТРАНС КЕА ТРАК” було зазначено суду, 01 червня 2018р. між Товариства з обмеженою відповідальністю „ТРАНС КЕА ТРАК”, як виконавцем та Товариством з обмеженою відповідальністю „ТАНІТ ГРУП”, як замовником, було укладено Договір №01.06.18/21 ОД-П на перевезення вантажів, предметом якого є здійснення перевезень зовнішньоторговельних вантажів у міжнародному сполученні та виконання транспортно-експедиторського обслуговування вантажів в Україні.

Заявником зазначено суду, що умовами п. 2.1. Договору №01.06.18/21 ОД-П на перевезення вантажів від 01.06.2018р. сторонами погоджено, що замовник на підставі укладених ним договорів з власником вантажів, доручає виконавцю отримання, перевезення і здачу вантажоодержувачам зовнішньоторговельних вантажів по ТТН замовника на території України і за CMR по території СНД та у міжнародному сполученні відповідно до заявки на перевезення вантажу.

Позивачем було зазначено, що на виконання укладеного Договору №01.06.18/21 ОД-П на перевезення вантажів від 01.06.2018р., протягом місяця – жовтень 2018р. за дорученням та на замовлення відповідача позивач належним чином виконав перевезення та доставку вантажів відповідача у контейнерах. Позивачем було здійснено виконання договірних зобов’язань в повному обсязі.

Позивачем супровідним листом від 21.11.2018р. було скеровано на адресу відповідача повний пакет документів, передбачений п. 4.1. Договору №01.06.18/21 ОД-П на перевезення вантажів від 01.06.2018р., та пояснено суду, що відповідачем було отримано зазначений пакет документів 22.11.2018р., про що свідчить підпис представника та печатка підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю „ТАНІТ ГРУП”.

Також було вказано, що з урахуванням отримання відповідачем 22.11.2018р. пакету документів, строк для оплати рахунків сплинув 21.12.2018р., однак з часу отримання визначених Договором документів відповідач не відреагував на правомірні дії позивача, не виконав своїх договірних зобов’язань щодо оплати послуг, а також ним не було надано будь-яких заперечень щодо вартості послуг, своєчасності та повноти їх надання, тощо.

За посиланням позивача, така поведінка з боку відповідача у формі бездіяльності чітко свідчить про те, що останній вже протягом 5 місяців не виконує свої договірні зобов’язання з оплати вартості послуг з перевезення, та продовжує ухилятись від їх виконання перед позивачем. Порушення відповідачем своїх грошових зобов’язань вже досить тривались час завдає значної шкоди правам та законним інтересам позивача.

Крім того, позивачем було зазначено суду, що сума боргу, яка є предметом спору, є значною для позивача, з урахуванням його майнового та фінансового стану. Також позивачем було зазначено суду, що за даними державного реєстру речових прав на нерухоме майно, позивач не має зареєстрованого нерухомого майна та за даними Єдиного державного реєстру МВС, зареєстровані за позивачем транспортні засоби також відсутні. Вищенаведене свідчить про скрутний фінансовий стан позивача та сума заборгованості, яка рахується за відповідачем, має істотне значення для господарської діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю „ТРАНС КЕА ТРАК”.

Ґрунтуючи вимоги щодо необхідності забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача, позивачем було зазначено, що відповідач ігнорує факт настання строку для виконання ним грошового зобов’язання перед позивачем. Після отримання 22.11.2018р. повного пакету документів, передбачених договором для оплати послуг з перевезення, відповідач не відреагував на такі дії позивача. Також відсутні будь-які заперечення з боку відповідача стосовно наданих послуг. Протягом 5-ти місяців триває порушення зобов’язання щодо сплати вартості наданих послуг.

Також позивачем було зазначено, що згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю „ТАНІТ ГРУП” не має зареєстрованого нерухомого майна та за даними Єдиного державного центру МВС, інформація про зареєстровані за відповідачем транспортні засоби – відсутня.

За посиланням позивача, за відсутності у відповідача рухомого та нерухомого майна, єдиною можливістю для позивача задовольнити свої позовні вимоги є звернення стягнення на грошові кошти боржника. Позивач вважає, що виконання в майбутньому судового рішення безпосередньо залежить від тієї обставини, чи будуть наявними на банківських рахунках відповідача грошові кошти у розмірі заявлених позовних вимог. За відсутності у відповідача нерухомого та рухомого майна, грошові кошти на його рахунках в банківських установах можуть бути списані за дорученням відповідача у максимальні стислі терміни з метою ухилення від виконання зобов’язання перед позивачем.

Позивач вказує, що забезпечення майнового позову про стягнення заборгованості в загальному розмірі 289305,59 грн. шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача у межах ціни позову є розумним, обґрунтованим та адекватним заходом, який зможе забезпечити збалансованість інтересів сторін.

На підставі викладеного та зазначеного позивач вважає, що забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача є вимушеним, але цілком законним та справедливим заходом, що повинен забезпечити ефективне поновлення порушених матеріально-правових інтересів позивача, а також можливість практичного та ефективного виконання рішення суду.

Щодо зустрічного забезпечення позову позивачем було зазначено, що відповідач не зазнає збитків у зв’язку із застосуванням заходів забезпечення позову, оскільки вони є співмірними заявленим позовним вимогам та не перевищують розмір таких вимог, у зв’язку з чим позивач просить суд не застосовувати зустрічне забезпечення.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю „ТРАНС КЕА ТРАК” про забезпечення позову від 15.04.2019р. вх. № ГСОО 2-1727/19, суд дійшов до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів, наданих до позовної заяви, правовідносини між Товариством з обмеженою відповідальністю „ТРАНС КЕА ТРАК” та Товариством з обмеженою відповідальністю „ТАНІТ ГРУП” виникли на підставі укладеного між ними 01 червня 2018р. Договору №01.06.18/21 ОД-П на перевезення вантажів, предметом якого є здійснення перевезень зовнішньоторговельних вантажів у міжнародному сполученні та виконання транспортно-експедиторського обслуговування вантажів в Україні.

Відповідно до ст. 136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно до ч. 1 ст. 137 ГПК України, позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов'язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об'єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Положеннями абз. 1 ч. 6 ст. 140 ГПК України визначено, що про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з’ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Особа, яка подала заяву про забезпечення, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов’язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов’язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів із врахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв’язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної заяви, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв’язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред’явлення вимоги чи подання позову до суду. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу (пункт 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 16).

Судом встановлено, що предметом спору у даній справі є стягнення з відповідача боргу в розмірі 289305,59 грн. за Договором №01.06.18/21 ОД-П на перевезення вантажів від 01.06.2018р.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно зі ст.76 ГПК           України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст.77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно зі ст.78 ГПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст.79 ГПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Між тим, на переконання суду, у заяві позивача про забезпечення позову відсутні посилання на наявність будь-яких доказів задля встановлення обставин, з якими позивачем пов'язується необхідність застосування певного виду забезпечення позову.

При цьому, господарський суд зазначає, що така підстава, як факт ухилення відповідача від виконання зобов'язань за спірним договором, не може бути безумовною підставою для забезпечення позову, а невиконання зобов'язань відповідачем ще потребує доведення, тому не можна розглядати твердження позивача, як безспірні та такі, що обґрунтовують необхідність забезпечення поданого позову.

Згідно з ст. 140 ГПК України, залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

З огляду на вищевикладене, господарський суд дійшов висновку про відмову Товариству з обмеженою відповідальністю „ТРАНС КЕА ТРАК” у задоволенні заяви про забезпечення позову, оскільки саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування, підтвердженого належними доказами, не є достатньою підставою для задоволення такої заяви.

Керуючись ст.ст.136-138,140,234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю „ТРАНС КЕА ТРАК” у задоволенні заяви про забезпечення позову від 15.04.2019р. вх. № ГСОО 2-1727/19 у справі № 916/1060/19.

Ухвала набирає чинності 16.04.2019р. та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня набрання нею законної сили.

Суддя Т.Г. Д'яченко