ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03.2019 року м.Дніпро Справа № 904/10285/15

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Чус О.В. - доповідач

судді: Вечірко І.О., Кузнецов В.О.

Секретар судового засідання Ревкова Г.О.

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 1 від 08.01.2019 р., представник;

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність № 2147 від 30.10.2018 р., представник.

Розглянувши матеріали апеляційної скарги Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 11.02.2019, яка набирала законної сили з дати її оголошення, суддя Рудь І.А.,

за результатами розгляду заяви № Нюв-04/171 від 01.02.2019 Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" про визнання наказу від 29.02.2016 таким, що не підлягає виконанню

у справі №904/10285/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський вагонобудівний завод", м.Харків

до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро

про стягнення 2 524 051 грн. 64 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 11.02.2019 по справі №904/10285/15 у задоволенні заяви № Нюв-04/171 від 01.02.2019 Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" про визнання наказу від 29.02.2016 таким, що не підлягає виконанню, відмовлено.

Ухвала Господарського суду обґрунтована тим, що Закон України "Про виконавче провадження" № 1404-VШ від 02.06.2016 збільшив до трьох років строк пред'явлення до виконання, як наказів суду, виданих після 05.10.2016 - дата набрання чинності Законом, так і наказів суду, які були видані на виконання судових рішень до 05.10.2016 та строк пред'явлення яких до виконання не сплив станом на 05.10.2016. Строк пред'явлення до виконання судового наказу № 904/10285/15 29.02.2016 станом на 05.10.2016 (дата набрання чинності Законом №1404-VIII від 02.06.2016) не скінчився, а отже до спірних правовідносин повинні застосовуватися приписами пункту 5 Розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про виконавче провадження" № 1404-VIII від 02.06.2016.

Не погодившись із вказаною ухвалою, відповідачем у справі подано апеляційну скаргу, згідно з якою просить ухвалу господарського суду скасувати, визнати наказ від 29.02.2016 таким, що не підлягає виконанню.

За твердженням скаржника, стягувач намагається виконати рішення суду у даній справі у примусовому порядку всупереч зазначеному у наказі строку, але положення п. 5 Розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про виконавче провадження" № 1404-VIII від 02.06.2016 не можуть розповсюджувати свою дію на накази, видані судом до дня прийняття вказаного Закону, а саме: до 02.06.2016.

Як зауважено скаржником, судом не взято до уваги, що у рішенні Конституційний Суд України від 05.04.2001 по справі №3-рп/2001 вирішив, що положення ч.1 ст. 58 Конституції України про те, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи, треба розуміти так, що воно стосується людини і громадянина (фізичної особи).

Проте, як зазначено скаржником, спірні правовідносини, які є предметом розгляду у справі, не полягають у площині юридичної відповідальності фізичних осіб, що і виключає можливість зворотної дії часу Закону України № 1404-VIII відносно них, адже субєктами таких правовідносин є саме юридичні особи.

Таким чином, положення Закону України від 02.06.2016 № 1404-VHI «Про виконавче провадження» в частині строків предявлення виконавчих документів до виконання, визначених у ч. 1 ст. 12 цього Закону, в аспекті положень пункту 5 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону, розповсюджуються виключно на виконавчі документи видані з дня прийняття цього Закону та до набрання ним чинності, оскільки застосування поняття «набрання чинності законом» у спірних правовідносинах не може зводитись лише до визначення певної календарної дати, а повинно невідємно повязуватись із моментом прийняття відповідного закону при неухильному дотримуванні принципу незворотності дії законів у часі.

Посилаючись на те, що спірний судовий наказ було видано 29.02.2016, тобто до прийняття Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02.06.2016, скаржник вважає, що термін його предявлення закінчився.

У відзиві на апеляційну скаргу, позивач просить суд залишити ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 11.02.2019 року у справі №904/10285/15 без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, керуючись ст.58 Конституції України, Рішенням Конституційного Суду України від 09.02.99 p. N 1-рп/99, частинами 1, 2 ст. 12 та п. 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про виконавче провадження №1404-VIII від 02.06.2016.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, судова колегія апеляційного суду вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 11.02.2016 по справі даній справі, залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 05.04.2016 та постановою Вищого господарського суду України від 15.06.2016, позов задоволено частково; стягнуто з Публічного акціонерного товариства Українська залізниця в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський вагонобудівний завод" 1 345 103 грн. 26 коп. інфляційних втрат, 762 585 грн. 60 коп. пені, 89 540 грн. 38 коп. 3% річних, 37 860 грн. 77 коп. витрат по сплаті судового збору; у решті позову відмовлено.

На виконання зазначеного рішення господарським судом 29.02.2016 видано наказ.

Ухвалою господарського суду від 27.12.2018 за заявою позивача здійснено заміну Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" на Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", у звязку зі зміною найменування.

01.02.2019 на адресу суду надійшла заява Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" про визнання наказу від 29.02.2016 таким, що не підлягає виконанню. Заява мотивована тим, що виконавчою службою за заявою стягувача 30.01.2019 відкрито виконавче провадження № 58224545 з примусового виконання судового наказу по даній справі, проте, строк пред'явлення вказаного наказу до виконання сплив ще 01.03.2017.

Вказана заява обґрунтована наступними обставинам.

Заявник вважає, що стягувач намагається виконати рішення суду у даній справі у примусовому порядку всупереч зазначеному у наказі строку, оскільки, на думку заявника, положення п. 5 Розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про виконавче провадження" № 1404-VIII від 02.06.2016 не можуть розповсюджувати свою дію на накази, видані судом до дня прийняття вказаного Закону, а саме до 02.06.2016.

На думку заявника, оскільки строк пред'явлення вказаного наказу до виконання сплив ще 01.03.2017, у стягувача були відсутні підстави пред'являти його до примусового виконання поза процедурою поновлення такого строку шляхом звернення до суду із відповідною заявою. Вказані обставини вважає належними підставами для визнання спірного наказу таким, що не підлягає виконанню, у зв'язку із його пред'явленням до виконання після закінчення передбаченого для цього строку.

Одночасно, заявник просив суд зупинити виконання рішення суду у справі №904/10285/15 на час розгляду поданої заяви.

Ухвалою господарського суду від 04.02.2019 заяву прийнято до розгляду; розгляд заяви призначено у судовому засіданні 11.02.2019; клопотання Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" про зупинення виконання рішення суду у справі №904/10285/15 на час розгляду даної заяви відхилено.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 11.02.2019 по справі у задоволенні заяви про визнання наказу від 29.02.2016 таким, що не підлягає виконанню, відмовлено.

Розглядаючи доводи апеляційної скарги щодо відповідності закону та обґрунтованості винесеної судом першої інстанції ухвали, суд апеляційної інстанції враховує наступне.

Відповідно до ч.1,ч.2 ст.22 Закону України "Про виконавче провадження" №606-XIV від 21.04.1999 в редакції Закону України №901-VIII від 23.12.2015, чинний на момент видачі наказу суду 29.02.2016, виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення (пункт 1 частини 2 цієї статті).

Закон України "Про виконавче провадження" №1404-VIII від 02.06.2016 в редакції, чинній станом на 05.10.2016, п. 5 Розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" - виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред'являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Як встановлено ч.1, ч.3 ст.11 Закон України "Про виконавче провадження" №1404-VIII від 02.06.2016 в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03.10.2017, чинний на момент подання позивачем наказу на виконання (30.01.2019), строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов'язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію. Строки, встановлені цим Законом, обчислюються в робочих днях, місяцях і роках, а також можуть визначатися посиланням на подію, яка повинна неминуче настати.

Частиною 1 статті 12 вказаного Закону встановлено, що виконавчі документи можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Частиною 2 статті 12 вказаного Закону встановлено, що строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Отже, Законом України "Про виконавче провадження" в редакції Закону №901-VIII від 23.12.2015, чинній на момент видачі наказу суду, було встановлено строк для пред'явлення до виконання наказу суду, виданого на виконання судового рішення, в один рік з дня, наступного за днем набрання рішенням суду законної сили (частини 1, 2 статті 22 цього Закону).

05.10.2016 набрав чинності Закон України "Про виконавче провадження" №1404-VIII від 02.06.2016, яким збільшено строк пред'явлення виконавчих документів до виконання до трьох років з наступного дня після набрання рішенням законної сили (частини 1, 2 статті 12 цього Закону).

Приписами пункту 5 Розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про виконавче провадження" №1404-VIII від 02.06.2016 визначено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред'являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Таким чином, законодавець збільшив до трьох років після набрання рішенням законної сили строк пред'явлення до виконання як наказів суду, виданих після набрання чинності 05.10.2016 Законом України "Про виконавче провадження" №1404-VIII від 02.06.2016, так і наказів суду, які були видані на виконання судових рішень до 05.10.2016 та строк пред'явлення яких до виконання не сплив станом на 05.10.2016.

Як встановлено місцевим судом та вбачається з матеріалів справи, 29.02.2016 на виконання судового рішення від 11.02.2016 у даній справі господарським судом видано наказ та зазначено строк пред'явлення наказу до виконання - до 01.03.2017.

30.01.2019 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський вагонобудівний завод" державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області відкрито виконавче провадження № 58224545 з примусового виконання зазначеного судового наказу.

Відтак, на момент набрання чинності 05.10.2016 Законом України "Про виконавче провадження" №1404-VIII від 02.06.2016 строк пред'явлення наказу суду від 29.02.2016 на примусове виконання рішення місцевого суду у справі не сплив, а тому до спірних правовідносин підлягалає застосуванню приписи пункту 5 Розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про виконавче провадження" №1404-VIII від 02.06.2016 та положення статті 12 зазначеного Закону.

Пунктом 5 Розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" законодавцем поширено його дію на правовідносини, що виникають при пред'явленні стягувачами до виконання виконавчих документів, виданих до набрання чинності цим Законом, в частині визначення строків пред'явлення виконавчих документів до виконання за новою редакцією Закону.

Отже, висновок суду попередньої інстанції, що судовий наказ від 29.02.2016, який поданий на виконання 30.01.2019, пред'явлено в межах строку встановленого для пред'явлення виконавчих документів до виконання, узгоджуються із статтею 12 Закону України "Про виконавче провадження" №1404-VIII від 02.06.2016 в редакції Закону №2147-VІІІ від 03.10.2017, чинній на момент подання позивачем наказу до виконання, положеннями якої строк пред'явлення виконавчого документа до примусового виконання збільшено до трьох років з дня, наступного за днем набрання законної сили рішенням суду, на виконання якого видано виконавчий документ.

Отже, приймаючи оскаржувану ухвалу у справі, місцевим судом вірно застовано до спірних правовідносин приписи Закону України "Про виконавче провадження" №1404-VIII від 02.06.2016, що відповідає вимогам статей 11, 236 ГПК України щодо законності та обґрунтованості судового рішення.

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, оскаржувану ухвалу прийнято з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до ст.276 ГПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвалу Господарського суду - без змін.

Керуючись ст.ст.275,276,281,282 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" - залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 11.02.2019 у справі №904/10285/15 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Постанова складена у повному обсязі 05.04.2019.

Головуючий суддя О.В. Чус

Суддя В.О. Кузнецов

Суддя І.О. Вечірко