ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" квітня 2019 р. Справа№ 910/13642/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пономаренка Є.Ю.

суддів: Смірнової Л.Г.

Дідиченко М.А.

при секретарі судового засідання Москаленко Г.С.,

за участю представників:

від Державного підприємства "Конотопський авіаремонтний завод "Авіакон" - Лісовський Р.В., довіреність № 5637 від 28.12.18;

від товариства з обмеженою відповідальністю "Аксарія" - Валько І.В., адвокат, ордер РН 524 №150 від 04.03.19,

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Аксарія" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.02.2019 про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню у справі №910/13642/18 (суддя Котков О.В., повний текст складено - 20.02.2019) за заявою Державного підприємства "Конотопський авіаремонтний завод "Авіакон" до товариства з обмеженою відповідальністю "Аксарія" про стягнення штрафних санкцій у розмірі 21 914,32 грн., яка виникла внаслідок неналежного виконання зобов'язання за договором №306-17 від 07.04.2017.

ВСТАНОВИВ наступне.

До Господарського суду міста Києва від Державного підприємства "Конотопський авіаремонтний завод "Авіакон" (стягувач) надійшла заява про видачу судового наказу, в якій заявник просив суд стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Аксарія" (боржник) штрафні санкції у розмірі 21 914,32 грн., нарахованих внаслідок неналежного виконання зобов'язання за договором № 306-17 від 07.04.2017.

Господарським судом міста Києва 16.10.2018 року видано судовий наказ №910/13642/18 від 16.10.2018 року про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Аксарія" на користь Державного підприємства "Конотопський авіаремонтний завод "Авіакон" штрафних санкцій - 21 914,32 грн. та судового збору - 176,20 грн.

До місцевого господарського суду 29.10.2018 року надійшла заява від товариства з обмеженою відповідальністю "Аксарія" про скасування судового наказу у справі № 910/13642/18.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.11.2018 року скасовано судовий наказ Господарського суду міста Києва № 910/13642/18 від 16.10.2018 року, виданий за заявою Державного підприємства "Конотопський авіаремонтний завод "Авіакон" та стягнуто з Державного підприємства "Конотопський авіаремонтний завод "Авіакон" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Аксарія" витрати на професійну правничу допомогу - 2500,00 грн.

На примусове виконання вказаної ухвали видано наказ про стягнення з Державного підприємства "Конотопський авіаремонтний завод "Авіакон" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Аксарія" витрат на професійну правничу допомогу в сумі 2500,00 грн.

Від Державного підприємства "Конотопський авіаремонтний завод "Авіакон" до Господарського суду міста Києва надійшла заява про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, в якій заявник просив суд:

- зупинити виконавче провадження ВП №58083086 від 15.01.2019 року про стягнення з Державного підприємства "Конотопський авіаремонтний завод "Авіакон" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Аскарія" витрат на професійну допомогу у розмірі 2500,00 грн.;

- витребувати судовий наказ від 05.11.2018 № 910/13642/18 з Конотопського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області;

- визнати судовий наказ виданий Господарським судом м. Києва від 05.11.18 № 910/13642/18 таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.02.2019 у справі №910/13642/18 вказану заяву Державного підприємства "Конотопський авіаремонтний завод "Авіакон" задоволено; визнано наказ Господарського суду міста Києва від 05.11.2018 року у справі № 910/13642/18 таким, що не підлягає виконанню.

Визнаючи наказ №910/13642/18, виданий Господарським судом м. Києва 05.11.18, таким, що не підлягає виконанню, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки наказне провадження є особливою формою судового провадження, витрати, пов'язані з розглядом справи, в тому числі, на професійну правничу допомогу, не заявляються та не відшкодовуються.

Не погодившись з прийнятою ухвалою суду, товариство з обмеженою відповідальністю "Аксарія" звернулося до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу.

За доводами апелянта відсутні підстави вважати, що стягнення витрат на правничу допомогу не може бути здійснено у наказному провадженні.

Крім цього, скаржник посилається на чинність ухвали Господарського суду міста Києва від 05.11.2018, на виконання якої було видано наказ, що визнаний судом таким, що не підлягає виконанню.

В судовому засіданні представник апелянта підтримав вимоги за апеляційною скаргою та просив їх задовольнити в повному обсязі.

Представник Державного підприємства "Конотопський авіаремонтний завод "Авіакон" надав пояснення, якими просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу місцевого господарського суду - без змін.

Згідно з ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у Главі 1 Розділу ІV.

Відповідно до ч. 1 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Частинами 1 та 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала місцевого господарського суду - скасуванню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно з ст. 131-2 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.

Статтею 16 Господарського процесуального кодексу України передбачено право учасників справи користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до приписів ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов'язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Пунктом 6 ч.1 ст. 155 Господарського процесуального кодексу України (вказана стаття міститься у розділі ІІ Господарського процесуального кодексу України "Наказне провадження") передбачено, що у судовому наказі зазначається, зокрема, сума судових витрат, що сплачена заявником і підлягає стягненню на його користь з боржника.

Як вже було вказано, судові витрати складаються, в тому числі, з витрат пов'язаних з розглядом справи до яких, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Отже, наведеним спростовується висновок місцевого господарського суду про те, що витрати, пов'язані з розглядом справи, в тому числі, на професійну правничу допомогу, не заявляються та не відшкодовуються в наказному провадженні.

Згідно з приписами статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у п. 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, п. п. 34-36 рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009, п. 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, п. 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004 заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Суд першої інстанції в ухвалі від 05.11.2018, якою було скасовано судовий наказ від 16.10.2018, покладаючи на Державне підприємство "Конотопський авіаремонтний завод "Авіакон" витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 500 грн., виходив з доведеності понесення їх товариством з обмеженою відповідальністю "Аксарія".

Стосовно висновку суду першої інстанції, наведеного в оскаржуваній наразі ухвалі, про те, що до переліку документів, які додаються до заяви про видачу судового наказу (який визначено частиною третьою ст. 150 Господарського процесуального кодексу України) не включено документів, які мають підтверджувати сплату витрат на професійну правничу допомогу, слід зазначити, що в учасників судового процесу існує виключно право, а не обов'язок, на отримання відповідної правничої допомоги та відповідно заявлення до відшкодування витрат за нею, оскільки чинним Господарським процесуальним кодексом України передбачена також можливість участі в судовому процесі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи).

Таким чином, обставини не включення до переліку документів, які додаються до заяви про видачу судового наказу, документів, які мають підтверджувати сплату витрат на професійну правничу допомогу, жодним чином не може свідчити про неможливість відшкодування таких витрат учаснику судового процесу, яким вони були понесені.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що підстави неможливості стягнення витрат на професійну правничу допомогу у наказному провадженні відсутні.

Окрім наведеного, колегія суддів зазначає наступне.

Як вже було вказано, наказ від 05.11.2018 (який визнано таким, що не підлягає виконанню оскаржуваною наразі ухвалою місцевого господарського суду від 14.02.2019) видано на виконання ухвали Господарського суду міста Києва від 05.11.2018 у справі №910/13642/18.

Вказана ухвала є чинною.

Відповідно до ч. 2 ст. 328 Господарського процесуального кодексу України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Наявність чинної ухвали Господарського суду міста Києва від 05.11.2018 у справі №910/13642/18 не дає підстав вважати, що наказ від 05.11.2018 було видано помилково.

Слід зазначити, що інша підстава визнання наказу таким, що не підлягає виконанню - обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, також відсутня.

Окрім наведеного, колегією суддів враховується наступне.

Статтею 129 - 1 Конституції України передбачено, що судове рішення є обов'язковим до виконання.

Згідно з мотивувальною частиною рішення №16-рп/2009 від 30.06.2009р. Конституційного Суду України виконання всіма суб'єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової держави.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і неупередженим судом. У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2004р. по справі "Шмалько проти України" (заява №60750/00) зазначено, що для цілей ст.6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід'ємна частина "судового розгляду". У рішенні від 17.05.2005р. по справі "Чіжов проти України" (заява №6962/02) Європейський суд з прав людини зазначив, що позитивним обов'язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії, передбаченої параграфом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

З урахуванням викладеного, відповідно до вимог Конституції України ухвала суду від 05.11.2018 по даній справі, яка набрала законної сили, є обов'язковою до виконання та має бути виконана.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 року у справі "Чижов проти України" (заява № 6962/02) зазначено, що на державі лежить позитивне зобов'язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як в теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно до пар. 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Отже, висновок місцевого господарського суду щодо задоволення заяви Державного підприємства "Конотопський авіаремонтний завод "Авіакон" про визнання наказу Господарського суду міста Києва від 05.11.2018 року у справі №910/13642/18 таким, що не підлягає виконанню, визнається колегією суддів необґрунтованим.

Враховуючи наведене вище, ухвала господарського суду першої інстанції підлягає скасуванню, та відповідно заява Державного підприємства "Конотопський авіаремонтний завод "Авіакон" про визнання наказу від 05.11.2018 року у справі №910/13642/18 таким, що не підлягає виконанню - залишенню без задоволення.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на Державне підприємство "Конотопський авіаремонтний завод "Авіакон".

Керуючись ст.ст. 240, 269, 275, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Аксарія" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.02.2019 про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню у справі №910/13642/18, задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.02.2019 про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню у справі №910/13642/18 скасувати.

3. Заяву Державного підприємства "Конотопський авіаремонтний завод "Авіакон" про визнання наказу від 05.11.2018 року у справі №910/13642/18 таким, що не підлягає виконанню залишити без задоволення.

4. Стягнути з Державного підприємства "Конотопський авіаремонтний завод "Авіакон" (41600, Сумська обл., м. Конотоп, вул. Рябошапка, 25, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Аксарія" (01034, м. Київ, вул. Олеся Гончара, 43В, ) 1 921 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

5. Доручити Господарському суду міста Києва видати відповідний наказ.

6. Матеріали оскарження ухвали у справі №910/13642/18 повернути Господарському суду міста Києва.

7. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню.

Повний текст постанови складено: 05.04.2019 року.

Головуючий суддя Є.Ю. Пономаренко

Судді Л.Г. Смірнова

М.А. Дідиченко