ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.04.2019 м. Івано-ФранківськСправа № 909/948/18

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Матуляк П. Я. , секретар судового засідання Юрчак С. Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Актив-Сервіс", вул. Незалежності, буд. 154, м. Івано-Франківськ,76018

до відповідача: Приватного акціонерного товариства "Прикарпаттяобленерго" вул. Індустріальна, буд. 34, м. Івано-Франківськ,76014

про визнання недійсним та скасування рішення по розгляду Акта про порушення ПКЕЕ

за участю:

від позивача: Удудяк Н.М.

від відповідача: Іванишин В.І.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Актив-Сервіс" звернулося до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Приватного акціонерного товариства "Прикарпаттяобленерго" про визнання недійсним та скасування рішення Приватного акціонерного товариства "Прикарпаттяобленерго" в особі філії Івано-Франківського РЕМ, оформленого протоколом засідання комісії від 04.05.17 №122 по розгляду акта про порушення Товариством з обмеженою відповідальністю "Актив-Сервіс" Правил користування електричною енергією по договору №2401833.

Ухвалою суду від 30.10.18 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 20.11.18.

У підготовчих засіданнях 20.11.18 та 06.12.18 оголошувалася перерва, про що судом постановлено ухвали, занесені до відповідних протоколів судових засідань. При цьому, в судовому засіданні 06.12.18 без виходу до нарадчої кімнати (із занесенням до протоколу судового засідання) судом відмовлено в задоволенні заяви позивача вх.№18051/18 від 20.11.18 про залишення позову без розгляду.

Ухвалою суду від 27.12.18 (із занесенням до протоколу судового засідання) продовжено строк підготовчого провадження та оголошено перерву до 05.02.18.

Ухвалою суду від 05.02.18 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 26.02.18, за наслідками якого ухвалою суду (із занесенням до протоколу судового засідання) відкладено розгляд справи по суті на 12.03.19.

В судовому засіданні 12.03.19 оголошувалася перерва до 04.04.19.

Представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив вх.№20293/18 від 27.12.18. Зокрема, вказав на те, що між сторонами у справі укладено договір про постачання електричної енергії №1833. Зауважив, що 22.03.17 позивач звернувся до філії ПАТ "Прикарпаттяобленерго" "Івано-Франківський РЕМ" із заявою про розірвання Договору про постачання електричної енергії №2401833 в частині електропостачання об'єкта по вул. Ребета, 8Б, у зв'язку із передачею даного об'єкта в оренду, а ТзОВ "Центр обслуговування ІФ" - із заявою про видачу організаційно-технічних заходів на влаштування обліку електроенергії в приміщенні виробничої бази по вул.Ребета, 8Б. 28.03.17 відповідачем видано ТзОВ "Центр обслуговування ІФ" організаційно-технічні заходи №31 по улаштуванню комерційного обліку електроенергії по вул. Ребета, 8Б. 14.04.17 ТзОВ "Центр обслуговування ІФ" звернулося до відповідача із листом щодо направлення представника для розпломбування лічильника №01729782 з метою проведення вхідного контролю лічильника для подальшої експлуатації ТзОВ "Центр обслуговування ІФ" на виконання організаційно-технічних заходів №31, однак замість вчинення дій, необхідних для реєстрації ТОВ "Центр обслуговування ІФ" 26.04.17 представниками Івано-Франківського РЕМ - філії АТ "Прикарпаттяобленерго" в присутності представника позивача проведено обстеження схеми живлення та обліку електроенергії на об'єкті "виробнича база" по вул.Ребета,8б у місті Івано-Франківську, за результатами якого складено Акт про порушення №083286. Вказаним актом зафіксовано відсутність пломб з відбитками тавр енергопостачальної організації на захисному кожусі, що закриває доступ до приладу обліку та до облікових кіл №4921 ВД, №4922 ВД, а також на клемній кришці приладу обліку №4919ВД, відсутність приладу обліку електроенергії №10056402. За наслідками розгляду вищезазначеного акта про порушення відповідачем прийнято рішення, оформлене протоколом №122 від 04.05.17, згідно якого обсяг та вартість недоврахованої електроенергії внаслідок порушення позивачем ПКЕЕ становить 7431кВт/год на суму 17809,73 грн. Позивач вважає, що рішення Приватного акціонерного товариства "Прикарпаттяобленерго" в особі філії Івано-Франківського РЕМ, оформлене протоколом засідання комісії від 04.05.17 №122 по розгляду акта про порушення Товариством з обмеженою відповідальністю "Актив-Сервіс" Правил користування електричною енергією по договору №2401833 слід визнати недійсним та скасувати, оскільки у відповідності до ст.188 ГК України позивач, як зазначалося вище, листом від 22.03.17 надав відповідачу пропозицію щодо розірвання договору, відтак відповідач до 11.04.17 був зобов"язаний повідомити позивача про відмову чи задоволення заяви позивача, однак відповідної дії не вчинив. Вказав на те, що видавши ТзОВ "Центр обслуговування ІФ" організаційно-технічні заходи №31 по улаштуванню комерційного боліку електроенергії по вул. Ребета, 8Б відповідач визнав, що починаючи з 22.03.17 позивач не є споживачем електроенергії на спірному об"єкті. За таких обставин позивач вважає, що акт №083286 складено з порушенням ПКЕЕ, оскільки зазначений акт прийнято щодо позивача - особи, що не є споживачем електроенергії. При цьому, згідно з ПКЕЕ (п.6.41 та п.3.33), працівники відповідача мали б здійснити контрольний огляд або технічну перевірку, про що скласти відповідний акт, проте серед додатків до акту №083286 такі акти відсутні, що свідчить про порушення процедури, передбаченої ПКЕЕ, та є підставою для визнання недійсним акту №083286. Щодо пломб, відсутність яких зазначена у спірному акті, на думку позивача, імовірніше за все встановлені відповідачем без погодження з позивачем, тобто незаконно. Крім того, представник позивача зауважив, що відсутність приладу обліку, зазначеного у акті №083286, не може вважатися порушенням ПКЕЕ, оскільки така відсутність спричинена діями відповідача, оскільки зазначений прилад було демонтовано представником відповідача у зв"язку з метрологічною невідповідністю. З посиланням на п.6.42 ПКЕЕ зауважив, що оскільки відсутні докази вручення позивачу протоколу засідання комісії №122 від 04.05.17, такий протокол не є чинним, відтак вказані у ньому рішення не можуть бути звернені до виконання. Вказав на те, що розрахунок вартості обсягу недоврахованої електроенергії не відповідає вимогам Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ від 04.05.2006 N 562, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 04.07.2006 за № 782/12656( далі за текстом - Методика), оскільки пп.2п.2.1 зазначеної Методики передбачено її застосування за наявності акту про пломбування чи іншого факту встановлення пломб, і відповідачем в порушення Методики не зменшено суми вартості недоврахованої електроенергії на суму, сплачену позивачем за відповідний період. Заперечуючи проти доводів відповідача вказав на те, що позивачем вірно обрано спосіб захисту порушених прав та інтересів, оскільки згідно п.6.42 ПКЕЕ, п.8.2.1, п.8.2.7 ПРРЕЕ та умовами укладеного між сторонами договору споживач має право оскаржити рішення комісії в суді. Крім того, посилаючись на лист Міністерства юстиції України №н-35267-18 від 30.01.10 зауважив, що у питанні розірвання договору слід керуватися відповідними положеннями ГК України, а не ПКЕЕ, як стверджує відповідач, оскільки ГК України є кодифікованим законом, що має перевагу над ПКЕЕ, які є підзаконним нормативним актом. Щодо обставин, встановлених рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 26.11.2018 (справа № 909/786/18) зазначив, що ці обставини не є обов"язковими для суду.

Представник відповідача проти позову заперечив з підстав, викладених у відзиві вх.№19074/18 від 05.12.18 та запереченні на відповідь на відзив вх.№876/19 від 17.01.19. Зокрема, вказав на те, що позивачем невірно обрано спосіб захисту, оскільки позивач просить суд визнати недійсним та скасувати рішення відповідача, оформлене відповідним протоколом; при цьому позивач не зазначає, які саме його права чи інтереси порушено відповідачем. Звернув увагу, що рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 26.11.2018 (справа №909/786/18) позов Приватного акціонерного товариства "Прикарпаттяобленерго" задоволено частково. З Товариства з обмеженою відповідальністю "Актив-Сервіс" на користь Приватного акціонерного товариства "Прикарпаттяобленерго" стягнуто 127 673 грн 80к. боргу за недовраховану електроенергію, у тому числі 17809,73грн. боргу за недовраховану електроенергію згідно акту про порушення №083286 від 26.04.18. Зазначив, що відповідно до ПКЕЕ позивач не є споживачем електроенерії по спірному об"єкту з 31.05.17 - дати укладення між відповідачем та ТзОВ "Центр обслуговування ІФ" договору про постачання електроенергії. Вказав не неправильне трактування позивачем п.3.33 та 6.41 ПКЕЕ, посилаючись при цьому на п.1.2 зазначених Правил. Зазначив, що не відповідають дійсним обставинам справи твердження представника позивача про те, що пломби, відсутність яких відображено у спірному акті, демонтовано відповідачем, що, на думку представника позивача підтверджується наданим відео із камер спостереження, оскільки на цьому відео не видно, які саме дії вчинялися чи не вчинялися зображеними на ньому особами, а видно тільки, як ці особи заходять на якусь територію та виходять з неї. Так само, на думку представника відповідача, не відповідають дійсним обставинам справи твердження представника позивача про те, що прилад обліку було знято відповідачем, оскільки в акті метрологічної невідповідності зазначено про те, що у разі неприведення електроустановки до вимог нормативних документів, зазначених у п.1 зазначеного акту у місячний термін постачальник зобов"язаний припинити електропостачання даного об"єкту. При цьому представник відповідача зауважив, що рахунки від 24.02.17 №2017/240/189061 на зміну трифазних лічильників та за профілактичний ремонт трифазного лічильника електроенергії підтверджують, що 20.01.17 відповідачем не здійснювався демонтаж приладу обліку на об"єкті позивача. Щодо твердження представника позивача про невручення останньому протоколу №122 від 04.05.17 та рахунку №2401833/5 від 04.05.17 зауважив, що законодавством не врегульовано терміну та способу направлення споживачу вищезазначених документів. Спростовуючи твердження представника позивача про те, що відповідачем в порушення Методики не зменшено суми вартості недоврахованої електроенергії на суму, сплачену позивачем за відповідний період, зазначив, що ці твердження не відповідають дійсності, оскільки у додатку до протоколу №122 від 04.05.17 відображено, що обсяги фактичного споживання, які співпадають зі звітами позивача, віднімалися відповідачем від розрахункових обсягів.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши представників сторін, оцінивши докази у справі та надавши їм належної правової оцінки, судом встановлено наступні

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

21 квітня 2008 року між Приватним акціонерним товариством "Прикарпаттяобленерго" та товариством з обмеженою відповідальністю "Актив-Сервіс" укладено Договір про постачання електричної енергії №1833 (на момент розгляду справи Договір № 2401833). Зазначений договір підписано сторонами та скріплено їх печатками. Термін дії договору - до 31.12.08, однак договір вважається продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною зі сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов(п.9.4 договору).

Відповідно до умов договору (п.1 Договору) постачальник продає електричну енергію споживачу, а споживач оплачує постачальнику її вартість та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору. Серед об"єктів електропостачання даного споживача значиться виробнича база по вул.Ребета, 8Б.

22.03.17 позивач звернувся до філії ПАТ "Прикарпаттяобленерго" "Івано-Фрагнківський РЕМ" із заявою про розірвання Договору про постачання електричної енергії №2401833 в частині електропостачання об'єкта по вул. Ребета, 8Б, у зв'язку із передачею даного об'єкта в оренду, а ТзОВ "Центр обслуговування ІФ" - із заявою про видачу організаційно-технічних заходів на влаштування обліку електроенергії в приміщенні виробничої бази по вул. Ребета, 8Б. Зазначені заяви отримано відповідачем 22.03.17, що підтверджується відповідними відмітками на зазначених заявах.

28.03.17 відповідачем видано ТзОВ "Центр обслуговування ІФ" організаційно-технічні заходи №31 по улаштуванню комерційного боліку електроенергії по вул. Ребета, 8Б.

14.04.17 ТзОВ "Центр обслуговування ІФ" звернулося до відповідача із листом щодо направлення представника для розпломбування лічильника №01729782 з метою проведення вхідного контролю лічильника для подальшої експлуатації ТзОВ "Центр обслуговування ІФ" на виконання організаційно- технічних заходів №31.

26.04.17 представниками Івано-Франківського РЕМ-філії АТ "Прикарпаттяобленерго" в присутності представника позивача проведено обстеження схеми живлення та обліку електроенергії на об'єкті "виробнича база" по вул.Ребета,8б у місті Івано-Франківську, за результатами якого складено Акт про порушення №083286, яким зафіксовано відсутність пломб з відбитками тавр енергопостачальної організації на захисному кожусі, що закриває доступ до приладу обліку та до облікових кіл №4921 ВД, №4922 ВД, а також на клемній кришці приладу обліку №4919ВД, відсутність приладу обліку електроенергії №10056402.

04.05.17 відповідачем прийнято рішення провести розрахунок обсягу недоврахованої електроенергії відповідно до пункту 2.5 Методики. Нарахування вирішено провести за шість місяців до дати складення акту, зокрема з 26.10.2016 по 31.01.2017, враховуючи потужність р=17,4 кВт. Згідно проведених відповідачем розрахунків відповідачем було спожито 7431кВт/ год недоврахованої електроенергії на суму 17809,73 грн. На вказану суму виписано та відправлено відповідачу рекомендованим листом рахунок № 2401833/5 від 04.05.2017 року, розрахунок зазначеної суми та Протокол засідання комісії №122 від 04.05.2018 року.

13.09.2018 Приватне акціонерне товариство "Прикарпаттяобленерго" звернулось до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Актив-Сервіс" про стягнення боргу за недовраховану електроенергію в сумі 129774,80 грн, з яких: 109864,07 грн. - борг за недовраховану електроенергію згідно Акту про порушення № 082254 від 16.11.2016; 17809,73 грн. - борг за недовраховану електроенергію згідно Акту про порушення № 083286 від 26.04.2018; 2101,00 грн. - борг за недовраховану електроенергію згідно Акту про порушення № 083287 від 26.04.2018.

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 26.11.2018 у справі №909/786/18, залишеним без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 28.02.2019, позов Приватного акціонерного товариства "Прикарпаттяобленерго" задоволено частково. З Товариства з обмеженою відповідальністю "Актив-Сервіс" на користь Приватного акціонерного товариства "Прикарпаттяобленерго" стягнуто 127673 грн 80к. боргу за недовраховану електроенергію (у тому числі 17809,73 грн. боргу за недовраховану електроенергію згідно Акту про порушення № 083286 від 26.04.2018), 1 915 грн 09 к. судового збору та 17 905 грн 16к. витрат на професійну правничу допомогу. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вважаючи, що рішення Приватного акціонерного товариства "Прикарпаттяобленерго" в особі філії Івано-Франківського РЕМ, оформлене протоколом засідання комісії від 04.05.17 №122 по розгляду акта про порушення Товариством з обмеженою відповідальністю "Актив-Сервіс" Правил користування електричною енергією по договору №2401833 є недійсним та підлягає скасуванню, позивач звернувся до господарського суду з даним позовом.

НОРМИ ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСОВУВАВ СУД, ТА МОТИВИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

Відносини між позивачем та відповідачем виникли на підставі Договору про постачання електричної енергії №1833 від 21.04.2008, що за правовою ознакою є договором енергопостачання, відтак до спірних правовідносин застосовуються норми Цивільного та Господарського кодексів України, Закону України "Про електроенергетику", Правил користування електричною енергією, затверджених Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України №28 від 31.07.1996 р., Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої Постановою НКРЕ від 04.05.2006 р. №562 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 04.07.2006 р. №782/12656.

Позивач способом захисту порушеного права обрав визнання недійсним та скасування рішення Приватного акціонерного товариства "Прикарпаттяобленерго" в особі філії Івано-Франківського РЕМ, оформленого протоколом засідання комісії від 04.05.17 №122 по розгляду акта про порушення Товариством з обмеженою відповідальністю "Актив-Сервіс" Правил користування електричною енергією по договору №2401833.

За змістом ч.2 ст.4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Так, право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства, закріплено статтею 15 Цивільного кодексу України.

Зміст конституційного права особи на звернення до суду за захистом своїх прав визначений статтею 16 Цивільного кодексу України. Відповідно до приписів вказаної статті кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, при цьому, способами захисту цивільних прав і інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або Законом.

У рішенні Конституційного Суду України №18-рп/2004 від 01.12.2004 (справа про охоронюваний законом інтерес) визначено поняття "охоронюваний законом інтерес", що вживається в ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України та інших законах України у логічно-смисловому зв'язку з поняттям "права", яке треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Згідно приписів ч.1 ст. 5 ГПК України здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Пунктом 2.1. Договору № 2401833 передбачено, що під час виконання умов Договору, а також вирішення всіх питань, що не обумовлені цим Договором, сторони зобов'язуються керуватися чинним законодавством України, Правилами користування електричною енергією.

Згідно з п.6.42 Правил користування електричною енергією (в редакції чинній на момент прийняття оскаржуваного рішення (далі-ПКЕЕ) споживач має право оскаржити рішення комісії в суді.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №3 від 16 грудня 2015 року визнання недійсним рішення комісії постачальника електроенергії, оформленого протоколом, є належним способом захисту порушеного права.

В контексті наведеного суд не погоджується із твердженням відповідача про те, що позивачем невірно обрано спосіб захисту порушеного права чи інтересу, оскільки і чинним законодавством, і договором передбачене право позивача щодо оскарження рішення комісії в суді.

Згідно з преамбулою Закону України "Про електроенергетику" цим Законом визначаються правові, економічні та організаційні засади діяльності в електроенергетиці і регулюються відносини, пов'язані з виробництвом, передачею, розподілом, постачанням і використанням енергії, забезпеченням енергетичної безпеки України, конкуренцією та захистом прав споживачів і працівників галузі. Особливістю нормативно-правового регулювання електропостачання є наявність численних підзаконних нормативно правових актів, у т.ч. нормативно-технічних, якими визначається та деталізується порядок отримання та споживання електроенергії.

Згідно п.3.1 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою НКРЕ N28 від 31 липня 1996 року, в редакції постанови НКРЕ №910 від 17.10.2005 (із змінами, чинними до 11.06.2018) (далі - Правила) електроустановки споживачів мають бути забезпечені необхідними розрахунковими засобами обліку електричної енергії для розрахунків за спожиту електричну енергію. Розрахункові засоби обліку електричної енергії, технічні засоби контролю і управління споживанням електричної енергії та величини потужності, засоби вимірювальної техніки для контролю якості електричної енергії встановлюються відповідно до вимог ПУЕ, цих Правил та проектних рішень.

Згідно п.3.2 Правил відповідальною за технічний стан засобів обліку є організація, на балансі якої вони перебувають, або оператор засобів комерційного обліку (електропередавальна організація або інша організація) на підставі відповідного договору.

Згідно п.3.3 Правил відповідальність за збереження і цілісність розрахункових засобів обліку електричної енергії та пломб (відбитків їх тавр) відповідно до акта про пломбування покладається на власника (користувача) електроустановки або організацію, на території (у приміщенні) якої вони встановлені.

Пунктами 10.2, 10.3 Правил встановлені обов'язки споживачів додержуватись вимог нормативно-технічних документів та умов договорів; забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок; забезпечувати функціонування власних розрахункових засобів обліку електричної енергії відповідно до вимог нормативно-технічних документів; забезпечувати збереження і цілісність встановлених на його території (у його приміщенні) розрахункових засобів обліку електричної енергії та пломб (відбитків їх тавр) відповідно до акта про пломбування; своєчасно вживати відповідних заходів для усунення виявлених порушень; оперативно повідомляти постачальника електроенергії про порушення схеми розрахункового обліку електроенергії, несправності в роботі розрахункових засобів обліку...

Згідно п.3.1.5 Договору, підпунктів 4, 5 п.8.1. Правил постачальник електричної енергії має право на безперешкодний доступ до електричних установок споживача для проведення технічної перевірки розрахункових засобів обліку електроенергії для проведення технічної перевірки, зняття показів, виконання інших робіт відповідно до договору, а Споживач, відповідно до п.п.11 п.10.2, Правил, зобов'язаний забезпечити безперешкодний доступ відповідних представників постачальника електричної енергії до розрахункових засобів обліку електричної енергії для візуального чи автоматизованого зняття показів.

Згідно п.6.41 Правил у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником постачальника електричної енергії порушень цих Правил або умов Договору на місці виявлення порушення оформляється двосторонній акт порушень. Відповідно до п.6.40 Правил у разі виявлення представниками електропередавальної організації або представниками постачальника електричної енергії пошкоджень чи зриву пломб, установлених у місцях, указаних в акті про пломбування, або пошкоджень відбитків тавр на цих пломбах, пошкодження розрахункових засобів обліку, явних ознак втручання в параметри розрахункових засобів (систем) обліку з метою зміни їх показів перерахунок обсягу електричної енергії, який підлягає оплаті, здійснюється відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ від 04.05.2006 N 562, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 04.07.2006 за № 782/12656.

Відповідно до п.4.2.3 Договору Споживач сплачує Постачальнику вартість недоврахованої електроенергії, розраховану виходячи із приєднаної потужності струмоприймачів та кількості годин їх використання відповідно до Методики, за тарифами, що діяли протягом споживання електричної енергії з порушенням, у разі таких дій Споживача: самовільного внесення змін у схеми обліку електроенергії; пошкодження засобів обліку електроенергії, втручання в їх роботу, зняття пломб з засобів обліку; споживання електроенергії поза засобами обліку; інших умов, передбачених ПКЕЕ або Методикою.

Слід зазначити, що відповідно до п.1.2 Правил контрольний огляд засобу обліку - виконання комплексу робіт з метою візуального обстеження цілісності засобу обліку (корпусу, скла, кріплення тощо), цілісності встановлених згідно з актом про пломбування пломб та наявності відбитків їх тавр, зняття показів засобів обліку, а також з метою виявлення без використання спеціальних технічних засобів та/або часткового демонтажу будівельних конструкцій або оздоблювальних матеріалів самовільних підключень; технічна перевірка - виконання комплексу робіт з метою визначення відповідності стану засобу обліку електричної енергії та схеми його підключення, а також відповідності стану електропроводки та електроустановок від межі балансової належності до точки обліку "Правилам устройства злектроустановок" (далі - ПУЕ) та іншим нормативно-технічним документам.

Технологічною картою №83 організації роботи по перевірці трифазних електронних засобів обліку електроенергії прямого включення, затвердженої директором з енергозбуту ПАТ «Прикарпаттяобленерго» від 17.04.2013, визначено покрокові дії працівників відповідача по здійсненню технічної перевірки приладу обліку. Зокрема, відповідно до п.2.4 цієї технологічної карти у разі виявлення порушення ПКЕЕ необхідно припинити роботу з технічної перевірки і повідомити про порушення керівника підрозділу або, при згоді споживача (його уповноваженого представника) визнати виявлене порушення, скласти Акт про порушення ПКЕЕ за підписом споживача (його уповноваженого представника). Відповідно до п.5.1 Технологічної карти акт технічної перевірки оформляється, якщо схема обліку електроенергії відповідає вимогам ПУЕ, ПКЕЕ та інших нормативно-технічних документів.

Таким чином, суд констатує, що факт технічної перевірки чи контрольного огляду приладу обліку оформляється, якщо схема обліку електроенергії відповідає вимогам ПУЕ, ПКЕЕ та інших нормативно-технічних документів.

У разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником постачальника електричної енергії, від якого споживач одержує електричну енергію, або електропередавальної організації порушень цих Правил або умов договору на місці виявлення порушення у присутності представника споживача оформляється акт порушень( п.6.41 ПКЕЕ).

Відтак, суд вважає помилковим висновок позивача про те, що для складання Акту про порушення працівники Постачальника електроенергії мали б здійснити контрольний огляд чи технічну перевірку, про що скласти відповідний акт, а оскільки такі акти не було складено під час складання акту про порушення, то це, на думку Позивача, є підставою для визнання Акту про порушення недійсним.

Посилання позивача на те, що при визначенні вартості недоврахованої електроенергії Відповідачем не зменшено величину нарахування на суму вартості електроенергії відповідно до виставлених споживачу за період порушення рахунків не відповідає дійсності, оскільки з «Розрахунку величини обсягу та вартості не облікованої електроенергії», який являється додатком до протоколу №122 від 04.05.2017, вбачається, що обсяги фактичного споживання, які співпадають із звітами Споживача, віднімалися від розрахункових обсягів.

Відповідно до п.8.2.7 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП №312 від 14.03.2018, які набрали чинності 11.06.2018, у разі незгоди споживача з фактом крадіжки електричної енергії та відмови від сплати вартості необлікованої електричної енергії оператор системи звертається з позовом до суду для підтвердження факту викрадення електричної енергії та стягнення вартості необлікованої електричної енергії.

Відповідно до п.7.5 цих Правил оператор системи має право припинити постачання електричної енергії споживачу у разі несплати вартості необлікованої електричної енергії внаслідок порушення споживачем цих Правил, визначеної відповідно до законодавства, тільки за умови прийняття судом рішення щодо споживання споживачем необлікованої електричної енергії на користь оператора системи.

Таким чином, саме на оператора системи розподілу (відповідача у даній справі) покладено обов'язок звернутися до суду для підтвердження факту викрадення електричної енергії та стягнення необлікованої електричної енергії і тільки після прийняття судом рішення щодо споживання споживачем необлікованої електричної енергії на користь оператора системи він має право застосувати оперативно-господарську санкцію у вигляді припинення електропостачання.

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 26.11.2018 (справа № 909/786/18) позов Приватного акціонерного товариства "Прикарпаттяобленерго" задоволено частково. З Товариства з обмеженою відповідальністю "Актив-Сервіс" на користь Приватного акціонерного товариства "Прикарпаттяобленерго" стягнуто 127673 грн 80к. боргу за недовраховану електроенергію (у тому числі 17809,73 грн. боргу за недовраховану електроенергію згідно Акту про порушення № 083286 від 26.04.2018), 1 915 грн 09 к. судового збору та 17 905 грн 16к. витрат на професійну правничу допомогу. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 28.02.2019 рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 26.11.2018 у справі №909/786/18 залишено без змін.

Зазначеним рішенням встановлено наступні обставини:

- ТОВ "Актив-Сервіс" не є споживачем електроенергії по об'єкту по вул. Ребета,8Б саме з 31.05.2017 року, тобто після встановлення порушення, зафіксованого в Акті №083286 від 26.04.2017 року;

- чинним законодавством не врегульовано терміну направлення споживачу протоколу №122 від 04.05.2017 року, рахунку №2401833/5 від 04.05.2017 року та розрахунку недоврахованої електроенергії в сумі 17809 грн 73 к., а підтвердженням вручення вказаних документів, зокрема 25.09.2017 року, є роздруківка з офіційного сайту Укрпошти в мереж інтернет;

- судом не встановлено факту демонтажу приладу обліку електроенергії №10056402 та пломб №ГД9839 та №ГД9838 Приватним акціонерним товариством "Прикарпаттяобленерго" 20.01.2017.

За змістом ч.4ст.75 ГПК обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з п.2.6 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України 26.12.2011 № 18 не потребують доказування преюдиціальні обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, - при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. При цьому не має значення, в якому саме процесуальному статусі виступали відповідні особи у таких інших справах - позивачів, відповідачів, третіх осіб тощо. Преюдиціальне значення процесуальним законом надається саме обставинам, встановленим судовими рішеннями (в тому числі в їх мотивувальних частинах).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від у 03 липня 2018 року у справі № 917/1345/17(провадження № 12-144гс18): преюдиціальне значення у справі надається обставинам, встановленим судовими рішеннями, а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом; преюдиціальне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини; преюдицію утворюють виключно ті обставини, які безпосередньо досліджувались і встановлювались судом, що знайшло своє відображення у мотивувальній частині судового рішення.

Крім того, у постанові Верховного Суду від 12 квітня 2018 року у справі №910/28079/14 зазначено, що не встановлюють залежності звільнення від доказування обставин справи від підстав і предмета позову у справах, подібності правовідносин тощо.

Суд констатує, що судовим рішенням у господарській справі №909/786/18 встановлено, що ТОВ "Актив-Сервіс" не є споживачем електроенергії по об'єкту по вул. Ребета,8Б саме з 31.05.2017 року, тобто після встановлення порушення, зафіксованого в Акті №083286 від 26.04.2017 року; спростовано твердження ТзОВ "Актив-Сервіс" про відсутність доказів вручення йому протоколу та демонтаж приладу обліку електроенергії №10056402 та пломб №ГД9839 та №ГД9838. При цьому суд констатує, що ці обставини судом встановлено стосовно осіб, які беруть участь у даній справі - позивача та відповідача. Обставин, які б суперечили обставинам, встановленим господарським судом у вищенаведеній справі, судом у даній справі не встановлено.

Таким чином, обставини, встановлені вищезазначеним судовим рішенням, не потребують доказування та дослідження судом.

Відповідно до ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Із приписів вищенаведеної правової норми випливає, що позивач, звернувшись до господарського суду за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, зобов'язаний довести наявність або відсутність факту порушення прав та охоронюваних законом інтересів позивача, що пов'язані з його особою.

Таким чином, вирішуючи спір, суд повинен надати об'єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам визначеним законодавством встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові.

Позивачем не доведено суду наявності факту порушення його прав та охоронюваних законом інтересів, відтак позов не підлягає до задоволення. При цьому, слід зазначити, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права(ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини").

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа "Серявін проти України", § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

Судові витрати по сплаті судового збору залишити за позивачем.

Щодо витрат сторін на професійну правничу допомогу, суд виходить з того, що згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України).

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв'язку із розглядом справи (ч. 1 ст. 124 ГПК України).

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ст. 16 ГПК України).

Пунктом 1 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що адвокат - це фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об'єднання) зобов'язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов'язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно зі ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

В ч. 4 ст. 126 ГПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 ГПК України).

Обов'язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 ГПК України).

Представник позивача на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу подав суду копію договору про надання правової допомоги від 10.10.18, акта виконаних робіт(наданих послуг) від 01.04.19 та квитанції до прибуткового касового ордеру №1 від 01.04.19 на суму 9000,00грн. Заперечив щодо розміру витрат відповідача на професійну правничу допомогу.

У свою чергу, представник відповідача на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу подав суду копію договору про надання правової допомоги від 10.08.18 №2018/1456, додаткового правочину №2018/1995 від 12.11.18, акта приймання-передачі наданих послуг від 27.12.18 та платіжне доручення від 27.12.18 №19099 на суму 15400,00грн. Щодо заперечень представника позивача щодо розміру витрат відповідача на професійну правничу допомогу, вказав на те, що додатковим рішенням суду від 28.03.19 у справі №909/963/18, де позивачем також є Товариство з обмеженою відповідальністю "Актив-Сервіс", Приватне акціонерне товариство "Прикарпаттяобленерго" клопотало про зменшення розміру витрат Товариства з обмеженою відповідальністю "Актив-Сервіс" з тих підстав, що й позивач у даній справі, однак суд таке клопотання відхилив.

З огляду на відмову у позові, здійснення підготовки адвокатом відповідача документів для подання до суду та виклад правової позиції, присутність в судових засіданнях, а також підтвердження розміру витрат на оплату правничої допомоги адвоката відповідними документами та недоведення позивачем неспівмірності витрат, суд приходить до висновку про покладення на позивача судових витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись статтями ст.ст.8, 124, 129, 129-1 Конституції України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, ст.16 Цивільного кодексу України, ст.ст. 4, 73, 74, 75, 86, 129, 165, 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

відмовити в позові Товариства з обмеженою відповідальністю "Актив-Сервіс" до Приватного акціонерного товариства "Прикарпаттяобленерго" про визнання недійсним та скасування рішення Приватного акціонерного товариства "Прикарпаттяобленерго" в особі філії Івано-Франківського РЕМ, оформленого протоколом засідання комісії від 04.05.17 №122 по розгляду акта про порушення Товариством з обмеженою відповідальністю "Актив-Сервіс"Правил по розгляду Акта про порушення ПКЕЕ користування електричною енергією по договору №2401833.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Актив-Сервіс"(м.Івано-Франківськ, вул.Незалежності, 154, код 31524188) на користь Приватного акціонерного товариства "Прикарпаттяобленерго"(м.Івано-Франківськ, вул.Індустіальна, 34, код 00131564) 15400,00(п"ятнадцять тисяч чотириста гривень) витрат напрофесійну правничу допомогу.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 15.04.2019

Суддя Матуляк П. Я.