РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ

11.04.2019Справа № 910/1265/19
Суддя Господарського суду міста Києва Підченко Ю.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

За позовом доТовариства з обмеженою відповідальністю "КВК Спец Груп" Товариства з обмеженою відповідальністю "Буд Інвест Капітал"
про стягнення 91 327, 45 грн.
Суддя Підченко Ю.О.
Без повідомлення (виклику) учасників справи
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Товариство з обмеженою відповідальністю "Військторг" (надалі позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовними вимогами до Міністерства оборони України (надалі відповідач) про стягнення заборгованості за договором № 286/2/17/10 від 28.03.2018 в розмірі 91 327, 45 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач, отримавши в повному обсязі замовлені послуги, підтвердивши їх обсяг шляхом підписання актів приймання наданих послуг та повідомлень-підтверджень, а також отримавши від позивача ці документи та відповідні рахунки-фактури, згідно реєстрів від 03.01.2019 не виконав умови п. п. 5.1. Договору стосовно своєчасної оплати.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.02.2019 відкрито провадження у справі №910/1265/19. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, у зв`язку з чим надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, а позивачу для подання відповіді на відзив.

Заперечень щодо розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження від Сторін до суду не надходило. Натомість, 01.03.2019 від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву в якому він вказує та те, що відповідно до акту від 11.01.2019 на суму 91 327,45 грн. позивачем здійснено поставку продуктів харчування для особового складу Збройних Сил України понад суму визначену у договорі №286/2/17/10 від 28.03.2017 на 2018 рік, в зв`язку з чим відповідач просить відмовити у задоволення позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,

ВСТАНОВИВ:
28.03.2017 року між Міністерством оборони України (надалі за договором Замовник) та товариством з обмеженою відповідальністю "Військторг" (надалі за договором Виконавець) було укладено договір № 286/2/17/10 про закупівлю харчування (послуги щодо забезпечення харчуванням харчовими продуктами особового складу військових частин та військових навчальних закладів Збройних Сил України, інших осіб, які згідно з законодавством мають право на забезпечення харчуванням у стаціонарних та польових умовах у тому числі годування штатних тварин).

Відповідно до п. 2.1. Договору, Виконавець зобов`язується у 2017 та у 2018 роках надати Міністерству оборони України Послуги, зазначені у специфікації до цього Договору, освіження продовольства, а Замовник - прийняти Послуги і оплатити у строк та за цінами згідно з положенням цього Договору.

Згідно п.п. 2.2. Договору, Виконавець надає послуги Міністерству оборони України щодо організації харчування для особового складу військових частин: НОМЕР_1 м. Інгулець, НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ), НОМЕР_4 ( НОМЕР_5 ), м. Кривий Ріг, НОМЕР_6 м. Нікополь, НОМЕР_7 ( НОМЕР_8 ), НОМЕР_9 , НОМЕР_10 , НОМЕР_11 смт Черкаське Дніпропетровської області, НОМЕР_12 ( НОМЕР_13 ) у т.ч. ( НОМЕР_14 , ( НОМЕР_15 ), НОМЕР_16 ) смт Гвардійське Дніпропетровської обл., НОМЕР_17 , НОМЕР_18 , НОМЕР_19 , НОМЕР_20 м. Дніпро, Дніпропетровський ОВК м. Дніпро.

Пунктом 3.5. Договору передбачено, що приймання послуг за якістю та обсягом здійснюють Представники Замовника відповідно до вимог чинного законодавства у присутності Представника Виконавця. Якість та обсяг наданих послуг щодо забезпечення харчуванням оформлюється Актом приймання наданих послуг з харчування (Додаток № 4 до Наказу № 62 від 09 лютого 2016 р.) який складається Представником Виконавця та Представником Замовника щоденно у трьох примірниках. Підставою для складання акту приймання наданих послуг з харчування за обсягом є виконання виконана заявка на приготування їжі за основними та додатковими нормами харчування (Додаток № 2 до Наказу № 62 від 09 лютого 2016 р.), за якісними показниками приготовленої їжі - дані книги обліку контролю за якістю приготування їжі (форма 53).

Відповідно до п. 4.1. договору, ціна цього договору становить 206 706 084,80 грн.

Пунктом 4.3. передбачено, що у разі виникнення нагальної потреби у харчуванні особового складу військової частини за іншими нормами, які не зазначені у специфікації для конкретної військової частини, харчування особового складу здійснюється за відповідними нормами, визначеними для цієї категорії військовослужбовців. При цьому оплата харчування здійснюється з розрахунку вартості відповідної норми у договорі, а у разі їх відсутності, за вартістю норми харчування №1 загальновійськова у межах загальної вартості договору.

Згідно розділу V Договору, розрахунки за цим Договором проводяться шляхом оплати фактично наданих Виконавцем та прийнятих Представником Замовника Послуг, за умови надходження коштів з Державного бюджету України, передбачених на зазначені цілі, протягом 20 банківських діб з дня надходження до Замовника рахунків-фактур, зведеного акту приймання наданих послуг із харчування та/або акту приймання послуг із забезпечення харчовими продуктами, підтвердження відповідно до наказу Міністерства оборони України від 31.12.2016 р. № 757.

Так, за своєю правовою природою між позивачем та відповідачем укладено договір про надання послуг, при цьому Сторони досягли всіх суттєвих умов відносно вказаного виду договору, а тому відповідно до вимог ст. ст. 638, 901, 903 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) та ст. ст. 179, 180 Господарського кодексу України (далі ГК України), він вважається укладеним та є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно зі ст. ст. 173, 174, 175 ГК України (ст. ст. 11, 202, 509 ЦК України) і відповідно до ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.

Як вбачається з рахунків фактур від 03.01.2019 № 63 на суму 4 112,95 грн. та від 03.01.2019 № 71 грн. 87 214,50 грн., а також акту звіряння розрахунків між Сторонами від 11.01.2019, який підписаний та скріплений печатками Сторін, копії яких містяться в матеріалах справи, позивачем були надані відповідачеві документи, які потверджують постачання продуктів харчування для особового складу військових частин ЗСУ понад суми договору за 2018 рік на загальну суму 91 327,45 грн., а саме: за КПКВ 2101020/3 КЕКВ 2230 (без урахування ПДВ) на суму 87 214,50 грн. за КПКВ 2101020/3 КЕКВ 2230 платні хворі (без урахування ПДВ) на суму 4 112,95 грн.

Водночас, відповідач вказує на те, що виходячи із зазначеного акту звіряння розрахунків між Сторонами від 11.01.2019 вбачається, що договір від 28.03.2017 № 286/2/17/10 Сторонами виконано, а відтак вимоги позивача про оплату послуг в сумі 91 327,45 грн., наданих понад суму Договору є безпідставними.

Разом із тим, зі змісту вказаного акту звіряння розрахунків між Сторонами від 11.01.2019 вбачається, що він є невід`ємною частиною договору від 28.03.2017 № 286/2/17/10.

Так, за змістом приписів ч. ч. 1, 2 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, договори та інші правочини.

Статтями 525, 526 ЦК України, що кореспондуються за змістом з положеннями ст. 193 ГК України, передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

При цьому, відповідачем не спростовано належними та допустимими доказами, в розумінні ст. ст. 76, 77 ГПК України відсутності підстав для виконання перед позивачем зобов`язань щодо оплати за надані послуги. Разом із тим, доказів сплати вказаної заборгованості у розмірі 91 327,45 грн. відповідачем суду не надано.

Доводи відповідача про те, що позивачем поставлено товар за 2018 рік понад суму договору, а також посилання на положення статті 23 Бюджетного кодексу України не приймаються судом, з огляду на приписи ч. 2 ст. 218 ГК України, якими визначено, що учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів

За таких обставин, суд приходить до висновку, що права позивача щодо своєчасного виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань з оплати наданих позивачем послуг, за захистом яких останній звернувся до суду порушені відповідачем, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача 91 327,45 грн. основного боргу є обґрунтованими та позов підлягає задоволенню.

Відповідно до положень статті 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, 232, 233, 237, п. 2 ч. 5 ст. 238, ст. ст. 240,

241 Господарського процесуального кодексу України, ст. ст. 509, 525, 526, 625, 712 Цивільного кодексу України, ст. ст. 173, 174, 175, 179, 180, 193, 230, 265 Господарського кодексу України, суд
ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Військторг" задовольнити повністю.

2. Стягнути з Міністерства оборони України (03168, м. Київ, проспект Повітрофлотський, будинок 6; ідентифікаційний ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Військторг" (вул. В. Антоновича, буд. 6, м. Дніпро, 49101, ідентифікаційний ) 91 327,45 грн. основного боргу та 1 921,00 грн. судового збору. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
У разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 15.04.2019 року.

Суддя Ю.О. Підченко