РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

10.04.2019Справа № 910/1564/19
За позовом Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія "Альфа-Гарант" до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ТАС"

про стягнення виплаченого страхового відшкодування, ціна позову 21781,42 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

Без виклику представників сторін (судове засідання не проводилось).

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано указаний позов про стягнення з Відповідача заборгованості з відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, оскільки Відповідач, як страховик винної в ДТП особи, всупереч вимогам Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" не відшкодував Позивачу шкоду в повному обсязі, завдану страхувальником Відповідача внаслідок ДТП.

У відзиві на позовну заяву Відповідач заперечує щодо заявлених вимог Позивача, оскільки заявлена до стягнення сума в розмірі 21781,42 грн. не підтверджена Позивачем належними та допустимими доказами. Зокрема, пошкодження підкрилку, накладки фари, панелі передньої, фільтра воздушного, кронштейну крила лівого, кронштейну переднього бамперу та шини протоколом огляду не встановлено, у зв'язку з чим різницю за винятком перелічених робіт Відповідачем виплачено не було.

У запереченнях на відзив Позивач зазначив, що протокол огляду транспортного засобу не містить вичерпний перелік пошкоджень, оскільки був складений працівником страхової компанії шляхом зовнішнього огляду отриманих транспортним засобом «Сеат» д.н.з. НОМЕР_1 пошкоджень. Крім того, протокол огляду транспортного засобу містить застереження щодо можливих прихованих дефектів, які підлягають додаткового огляду в умовах спеціалізованого СТО.

У запереченнях на відповідь на відзив Відповідач додатково зазначає, що Сторони не надали пошкоджені транспортні засоби для огляду страховим компаніям.

Від МТСБУ на виконання вимог ухвали суду надійшли відомості щодо умов укладеного Відповідачем страхового договору (полісу).

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

04.10.2017 по вул. Пирогівський шлях, буд. 135, в м. Києві, була скоєна ДТП. Причинами стало те, що водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем "Форд", д.н.з. НОМЕР_2 при зміні напрямку руху не переконався в безпеці маневру, в результат чого спричинив зіткнення з автомобілем «Сеат» д.н.з. НОМЕР_1, що призвело до пошкоджень транспортних засобів.

Внаслідок ДТП було пошкоджено автомобіль "Сеат", д.н.з. НОМЕР_1, який відповідно до залученої до матеріалів справи копії свідоцтва про реєстрацію належить на праві власності та був під керуванням ОСОБА_2, та який був застрахований Позивачем на підставі Договору добровільного страхування транспортних засобів №06-PR/01-040-03934 від 03.05.2017 укладений ТОВ «СВЮ» в особі директора ОСОБА_2, копія якого залучена до справи (далі - Договір добровільного страхування). На підставі вищевказаного, за умовами Договору добровільного страхування, та враховуючи, зокрема, рахунок від 10.10.2017 на 56765,14 грн. ремонтного СТО Застрахованого автомобіля Позивачем було складено страховий акт, відповідно до якого Позивач розрахував та виплатив страхове відшкодування у розмірі 56765,14 грн. на ремонтне СТО ТОВ «Інтерциклон» Застрахованого автомобіля.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відтак, Позивач, здійснивши виплату страхового відшкодування, набув права потерпілої особи в межах здійсненої виплати.

Таким чином, до позивача перейшло право зворотної вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Частиною другою статті 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Вина водія ОСОБА_1, який керував автомобілем "Форд", д.н.з. НОМЕР_2, підтверджується постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 25.10.2017 №752/20999/17 (провадження №3/752/8107/17).

Пунктом 36.4 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів" передбачено, що виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків.

На час скоєння вищевказаної ДТП цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_1, як особи, яка експлуатувала автомобіль "Форд", д.н.з. НОМЕР_2 на законних підставах була застрахована Відповідачем на підставі договору (полісу) АК/5916757 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ (ліміт відповідальності за шкоду по майну - 100000 грн., франшиза - 0).

Таким чином, Відповідач є відповідальною особою за завдані збитки власнику автомобіля "Сеат", д.н.з. НОМЕР_1, відповідно до положень Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів" в межах, передбачених Договором, а до Позивача як страховика, який виплатив страхове відшкодування за Договором страхування №06-PR/01-040-03934 від 03.05.2017, перейшло право вимоги, яке потерпіла особа мала до Відповідача як особи, відповідальної за завдані збитки.

За чинним законодавством України окрім особи, винної у завданні шкоди, потерпілий у ДТП має також право одержати майнове відшкодування або за рахунок страхової організації, якою застраховане його майно, за правилами і в порядку, встановленому Цивільним кодексом України та Законом України "Про страхування", або за рахунок страховика, яким застраховано відповідальність особи, що володіє транспортним засобом, водія якого визнано винним у ДТП, за правилами та у порядку, встановленому ЦК України та Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Право потерпілого обрати той чи інший спосіб захисту чинним законодавством не обмежене. У даному випадку потерпілий звернувся за відшкодуванням майнової шкоди до Позивача, який застрахував його майно - автомобіль "Сеат", державний номер НОМЕР_1.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Як вбачається із матеріалів справи, 31.05.2017 Відповідачем не в повному обсязі виплачено суму страхового відшкодування, сплачено лише 34983,72 грн. згідно платіжного доручення №78676, вирахувано вартість підкрилку, накладки фари, панелі передньої, фільтра воздушного, кронштейну крила лівого, кронштейну переднього бамперу та шини.

Однак, протокол огляду транспортного засобу «Сеат» від 05.10.2017 складений працівником ТДВ СК «Альфа-Гарант» шляхом зовнішнього огляду транспортного засобу з зазначенням наявних пошкоджень та застереженням щодо можливих прихованих дефектів, які підлягають додатковому огляду, а саме: деталі під бампером, переднім лівим крилом та моторний відсік. Доказом дійсної вартості ремонтних робіт є рахунок станції технічного обслуговування.

Судом не приймаються до уваги доводи відповідача про недоведеність понесених позивачем витрат, оскільки з доданого до матеріалів справи протоколу огляду транспортного засобу від 05.10.2017, останнім було зафіксовано зовнішні пошкодження лівої фари, передній бампер, переднє ліве крило, спойлер переднього бампера, ліва протитуманна фара переднього бампера та зазначено про можливі приховані дефекти які підлягають додатковому огляду а саме: деталі під бампером, переднім лівим крилом та моторним відсіком.

Крім того, у заяві про настання страхової події від 05.10.2017 водієм транспортного засобу «Сеат» ОСОБА_2 зазначені пошкодження лівої сторони автомобіля, а саме: крило, бампер, протитуманна фара, шина та фара.

Разом з тим, у випадку наявності обставин, фактів або доказів, які викликали у Відповідача сумніви щодо понесених Позивачем збитків, останній не був обмежений у можливості звернутися до компетентних осіб з метою оцінки розмірів збитку або до Позивача для отримання окремих документів чи ознайомлення з оригіналами матеріалів страхової справи.

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. 22 ЦК України, збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків необхідною є наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

З огляду на наведене в межах заявлених позовних вимог про відшкодування збитків, Позивач згідно зі ст. 74 ГПК України повинен довести перед судом сукупність підстав для їх відшкодування: протиправну поведінку Відповідача, спричинення Позивачу збитків у заявлених ним розмірах, причинний зв'язок між протиправною поведінкою Відповідача та збитками Позивача.

Так, підставою для відшкодування збитків Відповідачем, виходячи з тверджень Позивача, є факт вчинення ДТП з вини водія ОСОБА_1 при керуванні транспортним засобом «Форд» д.н.з. НОМЕР_2, що підтверджується постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 25.102017.

З матеріалів справи вбачається, що місцем зіткнення та пошкодження транспортного засобу «Сеат» д.н.з. НОМЕР_1 є ліва передня частина. Протоколом огляду транспортного засобу Позивачем зафіксоване саме пошкодження лівої передньої частини автомобіля та зроблено застереження щодо ймовірних прихованих дефектів саме лівої передньої частини автомобіля. Перелік робіт та використаних матеріалів щодо ремонту транспортного засобу «Сеат», згідно рахунку ТОВ «Інтерциклон» стосуються саме пошкодженої частини транспортного засобу.

У запереченнях на відповідь на відзив Відповідач додатково зазначає, що Сторони не надали пошкоджені транспортні засоби для огляду страховим компаніям. Однак, з матеріалів справи не вбачається, що Страхова компанія винної або потерпілої особи висувала вимогу щодо додаткового огляду транспортних засобів.

Згідно з ст. 74 Господарського процесуального кодексу України обов'язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

За таких обставин, суд оцінивши подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи, дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з Відповідача страхового відшкодування підлягають задоволенню, оскільки доведено повний склад цивільного правопорушення, необхідного для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків (відшкодування шкоди). А саме, пошкодження транспортного засобу «Сеат» внаслідок ДТП призвело до відшкодування збитків Позивачу, який в свою чергу на виконання умов Договору добровільного страхування здійснив страхову виплату.

Варто звернути увагу, що за подання до суду вищевказаного майнового позову згідно з приписами ст. 4 Закону України «Про судовий збір» Позивач повинен був сплатити судовий збір в розмірі 1921,00 грн., тоді як ним було сплачено 1762,00 грн., відтак недоплата становить 159 грн., яку необхідно стягнути в дохід Держави.

Судові витрати, у які Позивачем включено лише витрати по оплаті судового збору, відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на Відповідача.

Керуючись статтями ст.ст. 86, 29, 232, 233, 237, 238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» (пр. Перемоги, 65, м. Київ, ) на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Альфа-Гарант» (б-р Л.Українки, 26, м. Київ, ) 21781 (двадцять одну тисячу сімсот вісімдесят одну) грн. 42 коп. відшкодування матеріальної шкоди (виплати страхового відшкодування), а також 1921 (одну тисячу дев'ятсот двадцять одну) грн. судового збору.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Альфа-Гарант» (б-р Л.Українки, 26, м. Київ, ) в дохід Держави суму недоплаченого судового збору в розмірі 159 грн. на наступні реквізити: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку (МФО): 899998; рахунок отримувача: 3017; код класифікації доходів бюджету: 22030101.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України, і може бути оскаржено в порядку та строк встановлені статтями 254, 256, 257 ГПК України.

Суддя Сташків Р.Б.