ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

11.04.2019

Справа № 910/736/19

Суддя Господарського суду міста Києва Підченко Ю.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

За позовом

до

Товариства з обмеженою відповідальністю "Євромета"

Товариства з обмеженою відповідальністю "Капітал Білдінг"

про

стягнення 150 573,57 грн.

Суддя Підченко Ю.О.

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Євромета" (надалі – позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Капітал Білдінг" (надалі – відповідач) про стягнення 150 573, 57 грн. заборгованості, в тому числі – 92 976, 61 грн. основного боргу, 46 488, 31 грн. – штрафних санкцій за несвоєчасну оплату, 5 604, 44 грн. – 15 % річних згідно договору та 5 504, 21 грн. – інфляційних втрат.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не виконав належним чином умови договору купівлі-продажу № 903 ЄМ від 21.11.2017 щодо оплати товару, внаслідок чого утворилася вказана заборгованість.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.01.2019 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

08.02.2019 від позивача до суду надійшли документи про усунення недоліків.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.02.2019 відкрито провадження у справі №910/736/19. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, у зв'язку з чим надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, а позивачу – для подання відповіді на відзив.

Заперечень щодо розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження від Сторін до суду не надходило, при цьому про розгляд справи судом Сторони були повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України (надалі – ГПК України), у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Окрім того, суд зазначає, що процесуальні документи щодо розгляду спору у даній справі офіційно оприлюднені у Єдиному державному реєстрі судових рішень – www.reyestr.court.gov.ua, та знаходяться у вільному доступі.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,

ВСТАНОВИВ:

21.11.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Євромета" (далі за договором – Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Капітал Білдінг" (далі за договором – Покупець) було укладено договір купівлі-продажу № 903 ЄМ (надалі – Договір), відповідно до умов якого (п. п. 1.1.,1.2. Договору), Продавець зобов'язується передати у власність Покупцю товар в асортименті, в кількості та по ціні, що визначені умовами Договору, а Покупець зобов’язується прийняти такий товар та оплатити в порядку у відповідності до договору. Предметом продажу є товари, визначені у видаткових накладних, які є невід'ємною частиною Договору.

Пунктом 3.2. Договору визначено, що асортимент, кількість, ціна одиниці товару та загальна вартість кожної партії товару визначається сторонами у видатковій накладній на відповідну партію товару.

Згідно п. 5.2. Договору остаточний розрахунок за отриманий Товар Покупець здійснює протягом 14 календарних днів з моменту поставки товару.

17.08.2018 між Сторонами укладено додаткову угоду № 1 до договору № 903 ЄМ купівлі-продажу від 21.11.2017, у якій зокрема, погоджено внести зміни до п. 5.2. Договору, виклавши його у наступній редакції: «остаточний розрахунок за отриманий Товар Покупець здійснює протягом 30 календарних днів з моменту поставки товару.»

За своєю правовою природою укладений між позивачем та відповідачем договір є договором поставки. Сторони досягли всіх суттєвих умов відносно вказаного виду договору, а тому відповідно до вимог ст. ст. 638, 712 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України) та ст. ст. 179, 180, 265 Господарського кодексу України (далі – ГК України), він вважається укладеним, у зв’язку із чим є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно зі ст. ст. 173, 174, 175 ГК України (ст. ст. 11, 202, 509 ЦК України) і відповідно до ст. 629 ЦК України та є обов'язковим для виконання сторонами.

Як вбачається з видаткових накладних № ЄМ-00010012 від 08.08.2018, № ЄМ-00010118 від 09.08.2018, № ЄМ-00010161 від 10.08.2018, № ЄМ-00010923 від 14.08.2018, № ЄМ-00010846 від 23.08.2018, № ЄМ-00010914 від 27.08.2018, копії яких містяться в матеріалах справи, позивачем здійснено постачання товару відповідачеві на виконання умов договору на загальну суму 92 976, 61 грн.

Разом із тим, позивач вказує на те, що відповідач порушив взяті на себе зобов'язання та не здійснив оплату за отриманий товар по вказаних вище накладним.

При цьому, доказів сплати вказаної заборгованості у розмірі 92 976, 61 грн. відповідачем суду не надано. Відповідачем не спростовано належними та допустимими доказами, в розумінні ст. ст. 76, 77 ГПК України відсутності підстав для виконання перед позивачем зобов’язань щодо оплати за отриманий товар.

Поряд із тим, в матеріалах справи міститься гарантійні листи від 29.10.2018 за вих. №273 та 06.11.2018 за вих. №279 відповідача, в яких останній зазначає про затримку державного фінансування та гарантує оплату позивачеві заборгованості в сумі 92 976, 61 грн. після отримання грошових коштів на розрахунковий рахунок.

Статтями 525, 526 ЦК України, що кореспондуються за змістом з положеннями ст. 193 ГК України, передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

З приписами ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Аналогічні приписи містяться в ст. 265 ГК України.

Відтак, позивач виконав взяті на себе зобов’язання щодо поставки відповідачеві товару на загальну суму 92 976, 61 грн., а відповідач, у свою чергу, не виконав взяті на себе зобов’язання з оплати його вартості, чим порушено права позивача.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що права позивача щодо своєчасного виконання відповідачем взятих на себе зобов’язань з оплати товару, за захистом яких позивач звернувся до суду – порушені відповідачем, а тому вимога позивача про стягнення з відповідача 92 976, 61 грн. основного боргу є обґрунтованою та позов в даній частині вимог підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Так, згідно п. 6.2. Договору, за прострочення терміну оплати вартості отриманого Товару відповідно до п. 5.2. цього Договору Покупець сплачує на користь Продавця 15 % річних від простроченої суми.

Відтак, у зв’язку із неналежним виконанням відповідачем зобов’язання з оплати товару, позивач просить стягнути з відповідача 15% річних в сумі 5 604, 44 грн. та інфляційні втрати в сумі 5 504, 21 грн., за періоди прострочення зобов’язання з урахуванням термінів оплати, визначених в п. 5.2. договору, тобто протягом 14 календарних днів та 30 календарних днів (після підписання Сторонами до додаткової угоди № 1 від 17.08.2018 до договору) по кожній з перелічених вище видаткових накладних по 21.01.2019.

Перевіривши за поданий позивачем розрахунок 15 % річних та інфляційних втрат, суд приходить до висновку, що він є обґрунтованим, у зв’язку із чим, вимоги позивача в частині стягнення з відповідача 15% річних в сумі 5 604, 44 грн. та інфляційних втрат в сумі 5 504, 21 грн. є обґрунтованими та позов у зазначеній частині підлягає задоволенню.

Відповідно до положень ст. 230 ГК України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Пунктом 6.3. Договору Сторони погодили, що у випадку прострочення терміну оплати поставленого товару більше, ніж:

- на 10 календарних днів, Покупець сплачує штраф у розмірі 15% від загальної вартості неоплаченої (несвоєчасно оплаченої) партії Товару;

- на 20 календарних днів, Покупець сплачує штраф у розмірі 30% від загальної вартості неоплаченої (несвоєчасно оплаченої) партії Товару;

- на 30 календарних днів, Покупець сплачує штраф у розмірі 50% від загальної вартості неоплаченої (несвоєчасно оплаченої) партії Товару.

Так, у зв’язку із неналежним виконанням відповідачем зобов’язання зі своєчасної оплати товару по вказаним вище видатковим накладним за Договором, позивачем на підставі п. 6.3. Договору нараховано до стягнення з відповідача штраф на загальну суму 46 488,31 грн.

Перевіривши поданий позивачем розрахунок штрафу, суд приходить до висновку, що він є обґрунтованим, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача 46 488,31 грн. штрафу, нарахованого у зв’язку із неналежним виконанням відповідачем зобов’язання з оплати товару, підлягають задоволенню, за розрахунком позивача, який відповідає вимогам Закону та умовам Договору.

Відповідно до положень статті 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, 232, 233, 237, п. 2 ч. 5 ст. 238, ст. ст. 240,

241 Господарського процесуального кодексу України, ст. ст. 509, 525, 526, 625, 712 Цивільного кодексу України, ст. ст. 173, 174, 175, 179, 180, 193, 230, 265 Господарського кодексу України, суд –

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Євромета" задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Капітал Білдінг" (03113, м. Київ, вул. пр.-т Перемоги, 6 Б, офіс 62; ідентифікаційний ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Євромета" (02660, м. Київ, вул. Магнітогорська, 1; ідентифікаційний ) заборгованість в сумі 150 573,57 грн., в тому числі 92 976, 61 грн. – основного боргу, 46 488, 31 грн. – штрафу, 5 604, 44 грн. – 15 % річних та 5 504, 21 грн. – інфляційних втрат та окрім того – 2 258, 60 грн. судового збору. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 15.04.2019 року.

Суддя                                                                                 Ю.О. Підченко