СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" квітня 2019 р. Справа № 905/2910/17

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Шевель О.В., суддя Крестьянінов О.О., суддя Тарасова І.В.

за участю секретаря судового засідання Курченко В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський банк розвитку" вх. №86 Д/2 на ухвалу господарського суду Донецької області від 01.11.2018 (ухвалу постановлено суддею Чорненькою І.К. у приміщенні господарського суду Донецької області, повний текст ухвали складено та підписано 06.11.2018) у справі № 905/2910/17

за заявою Управління Пенсійного фонду України в місті Дружківці Донецької області, м. Дружківка,

до Публічного акціонерного товариства "Дружківський машинобудівний завод", м. Дружківка

про банкрутство

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Донецької області від 01.11.2018 затверджено реєстр вимог кредиторів боржника. Водночас вказаною ухвалою відмовлено ПАТ "Всеукраїнський банк розвитку" у визнанні кредитором боржника на суму 389849241,21 грн. та 3524,00 грн. судового збору.

Суд першої інстанції зазначив, що порука ПАТ "Дружківський машинобудівний завод" (встановлена договором поруки №РХ029031.180464.001 від 04.10.2013, на який ПАТ "Всеукраїнський банк розвитку" посилається як на підставу своїх вимог) у зобов'язанні - кредитному договорі про відкриття мультивалютної кредитної лінії №ККМV.154391.009 від 04.10.2013, є припиненою у зв'язку зі зміною зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшився обсяг відповідальності поручителя; з урахуванням положень ч. 1 ст. 559 ЦК України та правових позицій Верховного Суду, викладених у постановах від 19.06.2018 у справі №910/7389/17 та від 22.05.2018 у справі №910/1830/17, господарський суд дійшов висновку, що кредиторські вимоги ПАТ "Всеукраїнський Банк Розвитку" до боржника у розмірі 389849241,21 грн. необґрунтовані та не підлягають визнанню.

ПАТ "Всеукраїнський банк розвитку" 29.12.2018 подав апеляційну скаргу, в якій просить вищевказану ухвалу скасувати в частині відмови ПАТ "Всеукраїнський банк розвитку" у визнанні кредитором боржника на суму 389849241,21 грн. та 3524,00 грн. судового збору та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким визнати ПАТ "Всеукраїнський банк розвитку" кредитором боржника на суму 389849241,21 грн. та 3524,00 грн.

Апелянт зазначає, що судом першої інстанції не встановлено, яке збільшення відповідальності поручителя відбулося без його згоди, залишено поза увагою п.2.2. договору поруки, яким сторони визначили, що поручитель відповідає саме в розрізі змін, що призвели до збільшення обсягу відповідальності поручителя, за умови, якщо поручитель письмово погодився з такими змінами, при цьому обсяг відповідальності боржника як поручителя не збільшувався; закон пов'язує припинення договору поруки зі зміною основного зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови, що така зміна призведе до збільшення обсягу відповідальності поручителя, а не зі зміною будь-яких умов основного договору; боржник не звертався до суду з позовом про припинення договору поруки; доказів погашення заборгованості боржником за кредитним договором (АТ "Корум Україна") до суду не надано.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 04.02.2019 (колегія суддів у складі: головуючий суддя Шевель О.В., суддя Тарасова І.В., суддя Фоміна В.О.) відкрито апеляційне провадження за вказаною скаргою, призначено її розгляд на 05.03.2019, а також, з огляду на те, що до Східного апеляційного господарського суду разом з апеляційною скаргою надійшли не всі томи даної справи (зокрема, відсутній том, у якому міститься заява ПАТ "Всеукраїнський банк розвитку" від 08.02.2018 про визнання кредиторських вимог), у господарського суду Донецької області витребувано матеріали справи в повному обсязі.

12.02.2019 до суду надійшли матеріали справи в повному обсязі.

13.02.2019 боржник, ПАТ "Дружківський машинобудівний завод", надав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що процентну ставку за користування кредитом було збільшено шляхом укладення між ПАТ "Всеукраїнський банк розвитку" та ПАТ "Корум" (основним боржником) додаткової угоди №4 від 27.06.2014, при цьому поручитель не висловлював письмової згоди з такими змінами у зобов'язанні. Посилання банку на те, що збільшена процентна ставка ним фактично не застосовувалася, боржник вважає необґрунтованими, оскільки ч.1 ст.559 ЦК України підставою для припинення поруки визначено саме факт зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності, а не фактичне застосування таких змін, внесених у зобов'язання.

04.03.2019 у зв'язку із знаходженням на лікарняному судді Фоміної В.О. було здійснено повторний автоматизований розподіл даної справи, за результатами якого визначено колегію суддів у наступному складі: головуючий суддя Шевель О.В., суддя Крестьянінов О.О., суддя Тарасова І.В.).

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 05.03.2019 у судовому засіданні оголошено перерву до 04.04.2019.

21.03.2019 боржник, ПАТ "Дружківський машинобудівний завод", надав пояснення, в яких зазначає, що відповідно до ч.1 ст.559 ЦК України (в редакції, що діяла на момент виникнення та існування спірних зобов'язань), внаслідок зміни основного зобов'язання порука припиняється в повному обсязі; поручитель не залишається зобов'язаним навіть на початкових умовах; значення має не факт настання наслідків зміни основного зобов'язання, не факт застосування підвищеної відповідальності до основного боржника, на яку не надавав згоди поручитель, а лише можливість настання такої ситуації в майбутньому.

Представником апелянта 04.04.2019 надано для долучення до матеріалів справи копію рішення господарського суду Донецької області від 21.02.2019 у справі №905/1688/15, яким частково задоволено позов ПАТ "Всеукраїнський банк розвитку" про стягнення коштів з ПрАТ "Корум Україна" (боржника за основним зобов'язанням, за виконання якого поручилося ПАТ "Дружківський машинобудівний завод"), а також копію супровідного листа господарського суду Донецької області від 28.03.2019, яким справу №905/1688/15 направлено до Східного апеляційного господарського суду разом із апеляційними скаргами позивача та відповідача.

Посилаючись на вищевказані обставини (ухвалення судового рішення у справі №905/1688/15 та його апеляційне оскарження), представник ПАТ "Всеукраїнський банк розвитку" у судовому засіданні 04.04.2019 звернувся з усним клопотанням про зупинення апеляційного провадження в даній справі № 905/2910/17 в порядку п.5 ч.1 ст.227 ГПК України до вирішення справи №905/1688/15, зазначаючи, що у вказаній справі встановлюється розмір наявної заборгованості з ПрАТ "Корум Україна" перед ПАТ "Всеукраїнський банк розвитку". На думку заявника, відповідне має значення для встановлення обсягу відповідальності ПАТ "Дружківський машинобудівний завод" як поручителя перед банком за виконання ПрАТ "Корум Україна" грошового зобов'язання.

Представник ПАТ "Дружківський машинобудівний завод" проти зупинення апеляційного провадження заперечував, зазначаючи, що у справі №905/1688/15 не розглядається питання щодо збільшення або зменшення обсягу відповідальності поручителя, яке має значення для вирішення питання про визнання кредиторських вимог ПАТ "Всеукраїнський банк розвитку" до боржника в даній справі № 905/2910/17.

Розглянувши вказане клопотання ПАТ "Всеукраїнський банк розвитку", колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.227 ГПК України, на який посилається заявник, суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у випадку об'єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об'єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Предметом апеляційного перегляду в даному провадженні є ухвала господарського суду Донецької області від 01.11.2018 у справі про банкрутство ПАТ "Дружківський машинобудівний завод" (в частині відмови ПАТ "Всеукраїнський банк розвитку" у визнанні кредитором боржника на суму 389849241,21 грн. та 3524,00 грн. судового збору). В іншій частині ухвала суду першої інстанції не є предметом апеляційного перегляду.

Представником ПАТ "Всеукраїнський банк розвитку" не наведено посилань на норми чинного законодавства, що передбачали б можливість зупинення провадження у справі про банкрутство (повністю або в певній частині) - враховуючи, що у справі про банкрутство процесуальні дії учасників справи та суду мають вчинятися чітко у строки, встановлені Законом, а нездійснення у встановлений чинним законодавством строк розгляду заявлених вимог кредиторів свідчить про безпідставне затягування розгляду справи про банкрутство, що може призвести до спричинення збитків як кредиторам, так і боржнику. Відповідну правову позицію викладено, зокрема, у постанові Верховного Суду від 05.04.2018 у справі № 910/11892/17.

Окрім того, як вбачається з наданої апелянтом копії рішення від 21.02.2019 у справі №905/1688/15, провадження у вказаній справі було порушено ще у 2015 році, тобто раніше, ніж у даній справі про банкрутство №905/2910/17, однак матеріали даної справи не містять доказів звернення ПАТ "Всеукраїнський банк розвитку" до суду першої інстанції з клопотанням про зупинення провадження у справі до вирішення справи №905/1688/15.

Апелянтом також не обґрунтовано, яким чином результат апеляційного перегляду судового рішення у справі №905/1688/15 від 21.02.2019, ухваленого пізніше, ніж оскаржувана ухвала суду від 01.11.2018 у даній справі № 905/2910/17, може вплинути на результат апеляційного перегляду даної ухвали.

Колегія суддів додатково враховує, що станом на 04.04.2019 в системі "Діловодство спеціалізованого суду" відсутня інформація щодо руху апеляційних скарг позивача та відповідача у справі №905/1688/15.

За таких обставин, суд відмовляє у задоволенні клопотання ПАТ "Всеукраїнський банк розвитку" про зупинення апеляційного провадження в даній справі №905/2910/17.

Стосовно суті вимог апеляційної скарги - присутні в судовому засіданні 04.04.2019 представники апелянта та боржника підтримали викладену ними письмово правову позицію.

Інші учасники справи, повідомлені належним чином про час та місце судового засідання 04.04.2019, не направили своїх представників для участі в даному засіданні та не повідомили суд про причини їх неявки.

В ході апеляційного розгляду даної справи апеляційним господарським судом, у відповідності до п.4 ч.5 ст.13 ГПК України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом, у межах встановленого строку.

Відповідно до ч.1 ст.269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. За приписами ч.2 цієї норми, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

В ході розгляду даної справи судом апеляційної інстанції було в повному обсязі досліджено письмові докази у справі, пояснення учасників справи, викладені в заявах по суті справи - у відповідності до приписів ч.1 ст.210 ГПК України.

Присутні в судовому засіданні представники апелянта та боржника погодилися з тим, що судом досліджено всі докази, які надано до справи у відповідності до ст.74 ГПК України та які стосуються меж апеляційного розгляду справи.

За таких обставин колегія суддів, дослідивши матеріали справи, дійшла висновку про закінчення розгляду апеляційної скарги в даному судовому засіданні.

У відповідності до вимог ст.282 ГПК України, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини даної справи є наступними.

04.10.2013 між ПАТ "Всеукраїнський банк розвитку" (банк) та ПАТ "Торгова Компанія "Гірничі машини"" (позичальник), правонаступником якого на теперішній час є ПрАТ "Корум Україна", укладено кредитний договір про відкриття мультивалютної кредитної лінії №ККМV.154391.009 із подальшими додатковими угодами (кредитний договір).

Згідно з п.1.1 кредитного договору, банк надає позичальнику у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти, надалі за текстом - "кредит", на умовах, визначених цим договором.

Кредит надається у вигляді невідкличної мультивалютної кредитної лінії з лімітом заборгованості у розмірі 231797000,00 грн., надалі за текстом "Ліміт кредитної лінії". Грошові кошти в рамках кредитної лінії можуть бути надані банком у наступних валютах: гривнях та доларах США (далі "валюти кредиту"). Ліміт кредитної лінії встановлюється з періодом безперервного користування не більше, ніж 12 календарних місяців. (п.1.1.1 договору).

Термін користування кредитом визначено по 03.10.2016 (п.1.1.2 договору).

Процентна ставка за користування кредитом становить 16,5% річних за кредитом у гривні, 10% річних за кредитом у доларах США. Процентна ставка за користування кредитом підлягає перегляду кожні 12 місяців починаючи від дати підписання Кредитного договору. Зміна процентної ставки за користування Кредитом здійснюється в порядку, передбаченому розділом 5 цього Договору. (п.1.1.3 договору).

Розділом 5 кредитного договору встановлений порядок зміни процентної ставки та комісії за кредитом.

Про зміну процентної ставки та/або комісії банк письмово повідомляє позичальника шляхом направлення листа з повідомленням про вручення, а також надає для укладення відповіді додаткові угоди, Зміна відсоткової ставки здійснюється тільки за згодою сторін шляхом підписання додаткової угоди (п.5.1.1 договору).

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, заявником - ПАТ "Всеукраїнський банк розвитку", на виконання умов кредитного договору надані кредитні кошти позичальнику - ПрАТ "Корум Україна" (попередня назва - ПАТ "Торгова Компанія "Гірничі машини"), однак позичальник зобов'язання за договором належним чином не виконав; станом на 30.01.2018 заборгованість ПрАТ "Корум Україна" перед ПАТ "Всеукраїнський банк розвитку" за вказаним договором становила 389849241,21 грн., з яких: 231719744,24 грн. - прострочена заборгованість за кредитом; 158129496,97грн. - прострочена заборгованість за процентами по кредиту.

04.10.2013 між ПАТ "Всеукраїнський Банк Розвитку" (кредитор), ПАТ "Дружківський машинобудівний завод" (поручитель) та ПАТ "Торгова компанія "Гірничі машини" (боржник) укладено договір поруки №РХ029031.180464.001 (далі - договір поруки).

За цим договором поручитель поручається перед кредитором за виконання боржником зобов'язань, що випливають з кредитного договору про відкриття мультивалютної кредитної лінії №ККМV.154391.009 від 04.10.2013.

Поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов'язання боржником в повному обсязі. Поручитель відповідає в тому ж обсязі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, комісій, пені, втрат кредитора тощо (п.1.2 договору).

У разі порушення боржником зобов'язання, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржника, що означає право кредитора вимагати виконання зобов'язання в повному обсязі як від боржника і поручителя разом, так і від кожного з них окремо (п.1.3 договору).

Пунктом 2.1.1 договору поруки (в редакції додаткової угоди від 27.06.2014) встановлено, що порукою за цим договором забезпечується, зокрема, виконання наступних зобов'язань:

- повернення кредиту, наданого у вигляді мультивалютної поновлювальної кредитної лінії, в сумі 231797000,00 грн. на строк з 04.10.2013 по 03.10.2016.; погашення за кредитним договором здійснюється у строки та у розмірах згідно п.2.5 кредитного договору;

- сплати процентів за користування кредитом у розмірі:

16,5% річних за кредитом у гривні;

10% річних за кредитом у доларах США починаючи з дати списання коштів з позичкового рахунку до дати погашення кредиту, у дату сплати процентів з 1-го по 5-е число кожного поточного місяця, починаючи з дати підписання Кредитного договору;

- сплати процентів за користування кредитом у разі несвоєчасного погашення кредиту у розмірі:

18,5% річних за кредитом у гривні;

12% річних за кредитом у доларах США від суми залишку непогашеної заборгованості по кредиту - у дату сплати процентів, з 1-го по 5-е число кожного поточного місяця.

Згідно з п.2.2 договору поруки, у разі внесення змін до договору, з якого випливає зобов'язання, що мають наслідком збільшення обсягу відповідальності поручителя, поручитель відповідає перед кредитором за виконання боржником зобов'язання в розмірі таких змін за умови, якщо поручитель письмово погодився із такими змінами у зобов'язанні (п.2.2 договору).

У разі порушення зобов'язань боржником, кредитор направляє поручителю письмову вимогу виконати зобов'язання (або певну його частину). Кредитор не зобов'язаний підтверджувати яким-би то не було чином факт невиконання зобов'язання боржником. Вимога кредитора буде достатньою для поручителя підставою виконати зобов'язання на суму, що вказана в такій вимозі, без будь-яких застережень, умов чи вимог до кредитора про надання додаткової інформації чи документів (п.3.1 договору поруки).

Поручитель зобов'язаний виконати пред'явлену йому вимогу кредитора в валюті зобов'язання в повному обсязі в строк не пізніше 10 банківських днів з моменту отримання такої вимоги (п.3.3 договору поруки).

Порука та відповідальність поручителя припиняються лише після виконання зобов'язань в повному обсязі (п.6.1 договору поруки).

27.06.2014 між ПАТ "Всеукраїнський банк розвитку" (банк) та ПАТ "Торгова Компанія "Гірничі машини" (позичальник) укладено додаткову угоду №3 до кредитного договору, згідно з п.1 якої сторонами змінений строк сплати процентів та узгоджений пункт 2.4 кредитного договору в наступній редакції:

"2.4. Строк сплати процентів за кредитним договором за період з 01.05.2014 по 31.07.2014 встановлюється до 05.08.2014 включно".

03.09.2014 між банком та позичальником укладено додаткову угоду №4 до кредитного договору від 04.10.2013, якою внесено зміни до умов договору, зокрема, п.1.1.3 кредитного договору (процентна ставка за користування кредитом), викладено у наступній редакції:

"1.1.3. Процентна ставка за користування Кредитом:

16,5 % річних за кредитом у гривні;

10,0% річних за кредитом у доларах США.

Процентна ставка за користування Кредитом підлягає перегляду кожні 12 місяців починаючи від дати підписання Кредитного Договору. Зміна процентної ставки за користування кредитом здійснюється в порядку, передбаченому розділом 5 цього Договору.

У разі порушення строків виконання п.2.2 або п.4.2.5 (в частині передачі Банку в забезпечення цілісно-майнового комплексу) процентна ставка збільшується до:

19,0% річних у гривні;

12,5% річних у доларах США"

Тобто, як встановлено місцевим господарським судом, підтверджується матеріалами справи та не заперечується апелянтом, сторонами кредитного договору додано умову щодо збільшення процентної ставки у разі порушення строків виконання певних умов договору.

Листом №52 від 03.09.2014 ПАТ "Дружківський машинобудівний завод" повідомив ПАТ ""Всеукраїнський банк розвитку", що ПАТ "Дружківський машинобудівний завод" ознайомлений із змінами, внесеними додатковою угодою №4 до п.1.1.3 кредитного договору, по якому ПАТ "Дружківський машинобудівний завод" відповідає як солідарний боржник, у редакції, що була додана до вказаного протоколу, а саме:

"1.1.3. Процентна ставка за користування кредитом:

16,5 % річних за кредитом у гривні;

10,0% річних за кредитом у доларах США.

Процентна ставка за користування кредитом підлягає перегляду кожні 12 місяців починаючи від дати підписання кредитного Договору. Зміна процентної ставки за користування кредитом здійснюється в порядку, передбаченому розділом 5 цього договору".

У зв'язку з невиконанням ПрАТ "Корум Україна" грошових зобов'язань за кредитним договором від 04.10.2013, ПАТ "Всеукраїнський банк розвитку" звернувся до господарського суду Запорізької області з позовною заявою від 19.03.2015 до позичальника - ПрАТ "Корум Україна" та поручителя - ПАТ "Дружківський машинобудівний завод" про стягнення заборгованості за кредитним договором. Ухвалою господарського суду Запорізької області від 23.03.2015 порушено провадження у справі №908/1848/15-г за вказаним позовом; ухвалою від 15.06.2018 зупинено провадження у справі №908/1848/15-г до розгляду заяви ПАТ "Всеукраїнський банк розвитку" про визнання його грошових вимог до боржника (ПАТ "Дружківський машинобудівний завод") у справі про банкрутство № 905/2910/17.

Також, як встановлено в ході апеляційного провадження, рішенням господарського суду Донецької області від 21.02.2019 у справі №905/1688/15 частково задоволено позов ПАТ "Всеукраїнський банк розвитку" про стягнення коштів з ПрАТ "Корум Україна" (боржника за основним зобов'язанням, за виконання якого поручилося ПАТ "Дружківський машинобудівний завод"), на вказане рішення позивачем та відповідачем подані апеляційні скарги до Східного апеляційного господарського суду.

13.12.2017 до господарського суду Донецької області надійшла заява Управління Пенсійного фонду України в місті Дружківці Донецької області про порушення справи про банкрутство ПАТ "Дружківський машинобудівний завод".

Ухвалою господарського суду Донецької області від 18.12.2017 вказану заяву прийнято до розгляду. 17.01.2018 ухвалою господарського суду Донецької області відкрито провадження у даній справі № 905/2910/17 про банкрутство ПАТ "Дружківський машинобудівний завод".

08.02.2018 до господарського суду надійшла заява ПАТ "Всеукраїнський банк розвитку" з кредиторськими вимогами на суму 389849241,21 грн. та 3524,00 грн. В обґрунтування кредиторських вимог заявник посилався на кредитний договір про відкриття мультивалютної кредитної лінії №ККМV.154391.009 від 04.10.2013, договір поруки №PX029031.180464.001 від 04.10.2013 та укладені до них додаткові угоди.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 01.11.2018 за результатами попереднього засідання затверджено реєстр вимог кредиторів боржника. Вказаною ухвалою також відмовлено ПАТ "Всеукраїнський банк розвитку" у визнанні кредитором боржника на суму 389849241,21 грн. та 3524,00 грн. судового збору - з наведених вище підстав.

Надаючи оцінку аргументам оскаржуваної ухвали місцевого господарського суду - в частині розгляду кредиторських вимог ПАТ "Всеукраїнський банк розвитку" - у відповідності до підпункту б) пункту 3 частини 1 статті 282 ГПК України, з урахуванням меж апеляційного перегляду, визначених ст.269 ГПК України, колегія суддів зазначає, що з висновками суду першої інстанції слід погодитися з огляду на наступне.

Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Згідно із ч.1 ст.553, ч.1 ст.554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

За змістом вказаних норм матеріального права, поручитель хоч і пов'язаний з боржником певними зобов'язальними відносинами, але є самостійним суб'єктом у відносинах із кредитором.

Згідно з ч.1 ст.559 ЦК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин та постановлення оскаржуваної ухвали господарського суду від 01.11.2018) порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Виходячи з аналізу зазначеної правової норми, порука припиняється за дії двох умов: внесення без згоди поручителя змін до основного зобов'язання; ці зміни призвели, або можуть призвести до збільшення обсягу відповідальності поручителя внаслідок таких змін.

Зокрема, до припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов'язання без згоди поручителя, які призвели або можуть призвести до збільшення обсягу відповідальності останнього. Збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов'язання виникає в разі: підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки; установлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в бік збільшення; розширення змісту основного зобов'язання щодо дострокового повернення кредиту та плати за користування ним тощо.

Відповідну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 19.06.2018 у справі №910/7389/17, від 22.05.2018 у справі №910/1830/17 тощо.

Як було встановлено вище, додатковою угодою № 4 від 03.09.2014 до кредитного договору від 04.10.2013 змінено розмір процентів в бік збільшення порівняно з редакцією договору від 04.10.2013, а саме : "У разі порушення строків виконання п.2.2 або п.4.2.5 (в частині передачі Банку в забезпечення цілісно-майнового комплексу) процентна ставка збільшується до: 19,0% річних у гривні; 12,5% річних у доларах США". Як встановлено місцевим господарським судом та не спростовано апелянтом, внаслідок вказаної зміни обсяг відповідальності боржника, як поручителя, збільшується.

Відповідно до п.2.2 договору поруки від 04.10.2013, у разі внесення змін до договору, з якого випливає зобов'язання (кредитний договір від 04.10.2013), що мають наслідком збільшення обсягу відповідальності поручителя, поручитель відповідає перед кредитором за виконання боржником зобов'язання в розрізі таких змін за умови, якщо поручитель письмово погодився із такими змінами у зобов'язанні.

Місцевим господарським судом в ході розгляду справи встановлено відсутність згоди поручителя щодо змін у зобов'язанні, а саме, зазначено, що у листі №52 від 03.09.2014 (на який посилався банк у заяві про визнання кредиторських вимог) ПАТ "Дружківський машинобудівний завод" лише повідомив ПАТ "Всеукраїнський банк розвитку" про те, що ПАТ "Дружківський машинобудівний завод" ознайомлений із змінами, внесеними додатковою угодою №4 до п.1.1.3 кредитного договору від 04.10.2013, а не висловив згоду із такими змінами.

Будь-які відомості щодо погодження поручителем (ПАТ "Дружківський машинобудівний завод") змін, внесених банком та позичальником додатковою угодою №4 до п.1.1.3 кредитного договору від 04.10.2013, у матеріалах справи відсутні - вказаних обставин апелянтом не спростовано. Сам боржник в ході провадження в суді першої та апеляційної інстанції наявність такої згоди заперечував.

Стосовно посилань апелянта на те, що порука не є припиненою з огляду на те, що банком фактично не застосовувалась збільшена процентна ставка (до 19% річних за кредитом у гривні), оскільки дана умова пов'язана з настанням певної події (порушенням п.2.2 або п.4.2.5 кредитного договору) - колегія суддів зазначає, що в чинному законодавстві та в договорі поруки відсутні норми, що пов'язували б припинення договору поруки з реалізацією банком його диспозитивного права на застосування або незастосування розміру відсотків, збільшеного згідно зі змінами до кредитного договору. ПАТ "Всеукраїнський банк розвитку" в ході розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанції не наведено посилань на відповідні законодавчі норми в обґрунтування вищенаведених тверджень.

Натомість, як уже зазначалося, відповідно до приписів ч.1 ст.559 ЦК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин та постановлення оскаржуваної ухвали господарського суду від 01.11.2018) юридичним фактом, що призводить до такого наслідку як припинення договору поруки, є безпосередньо зміна зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності - а не практична реалізація кредитором своїх прав, пов'язаних із відповідною зміною.

В апеляційній скарзі ПАТ "Всеукраїнський банк розвитку" також зазначає, що судом першої інстанції не встановлено, яке збільшення відповідальності поручителя відбулося без його згоди, залишено поза увагою п.2.2. договору поруки, яким сторони визначили, що поручитель відповідає саме в розрізі змін, що призвели до збільшення обсягу відповідальності поручителя, за умови, якщо поручитель письмово погодився з такими змінами, при цьому обсяг відповідальності боржника як поручителя не збільшувався.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що у п.2.2 договору поруки від 04.10.2013 дійсно міститься наступна умова: у разі внесення змін до договору, з якого випливає зобов'язання, що мають наслідком збільшення обсягу відповідальності поручителя, поручитель відповідає перед кредитором за виконання боржником зобов'язання в розрізі таких змін за умови, якщо поручитель письмово погодився із такими змінами у зобов'язанні.

Проте, на думку колегії суддів, зі змісту вказаної норми не вбачається безумовне обмеження обсягу відповідальності поручителя, нею лише встановлено необхідність згоди поручителя на зміну зобов'язання, що мають наслідком збільшення обсягу відповідальності поручителя.

Водночас, відповідно до ч.1 ст.559 ЦК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин та постановлення оскаржуваної ухвали господарського суду від 01.11.2018) порука припиняється у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Тобто, виходячи зі змісту вказаної норми, після зміни зобов'язання без згоди поручителя останній не залишається зобов`язаним навіть на початкових умовах, оскільки наслідком зміни зобов'язання без згоди поручителя в силу вищезазначеної норми закону є припинення поруки - в повному обсязі, а не в будь-якій окремій частині.

Вказаного висновку суду першої інстанції апелянтом також не спростовано.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з тим, що порука ПАТ "Дружківський машинобудівний завод" (встановлена договором поруки №РХ029031.180464.001 від 04.10.2013) у зобов'язанні - кредитному договорі про відкриття мультивалютної кредитної лінії №ККМV.154391.009 від 04.10.2013, є припиненою у зв'язку зі зміною зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшився обсяг відповідальності поручителя.

Відповідно до змісту ст. ст. 559, 598 ЦК України припинення зобов'язання поруки означає такий стан сторін правовідношення, при якому в силу передбачених законом обставин суб'єктивне право і кореспондуючий йому обов'язок перестають існувати.

З огляду на викладене, з урахуванням положень ч. 1 ст. 559 ЦК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин та постановлення оскаржуваної ухвали господарського суду від 01.11.2018) та правових позицій Верховного Суду, викладених у постановах від 19.06.2018 у справі №910/7389/17 та від 22.05.2018 у справі №910/1830/17, колегія суддів зазначає, що місцевий господарський суд правомірно дійшов висновку про те, що кредиторські вимоги ПАТ "Всеукраїнський Банк Розвитку" до боржника у розмірі 389849241,21 грн. не підлягають визнанню - оскільки правовідносини поруки, з яких виникли відповідні вимоги, припинилися у 2014 році, а саме, 03.09.2014, коли було укладено додаткову угоду № 4 до кредитного договору від 04.10.2013 (якою змінено розмір процентів в бік збільшення).

Тобто станом на 08.02.2018, коли ПАТ "Всеукраїнський Банк Розвитку" звернувся до господарського суду з кредиторськими вимогами в даній справі на суму 389849241,21 грн. та 3524,00 грн., відповідне зобов'язання у боржника, ПАТ "Дружківський машинобудівний завод", вже було відсутнє.

Зважаючи на викладене, колегія суддів дійшла висновку про залишення ухвали від 01.11.2018 (в оскаржуваній частині) без змін, а апеляційної скарги - без задоволення, оскільки апелянтом не спростовано правомірних та обґрунтованих висновків місцевого господарського суду.

За результатами апеляційного провадження колегією суддів не було встановлено наявності неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права в розумінні ч.2 ст.277 ГПК України або порушення норм процесуального права, які згідно з ч.3 цієї ж норми є обов'язковою підставою для скасування судового рішення.

Відповідно до ст.276 ГПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 13, 269, п.1 ч.1 ст.275, ст.276, ст.282 ГПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський банк розвитку" залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Донецької області від 01.11.2018 у справі №905/2910/17 в частині відмови Публічному акціонерному товариству "Всеукраїнський банк розвитку" у визнанні кредитором боржника на суму 389849241,21 грн. та 3524,00 грн. судового збору - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки її оскарження передбачено ст. 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 09.04.2019

Головуючий суддя О.В. Шевель

Суддя О.О. Крестьянінов

Суддя І.В. Тарасова