ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

08 квітня 2019 року Справа № 906/1182/18

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Петухов М.Г., суддя Гудак А.В. , суддя Маціщук А.В.

секретар судового засідання Мазур О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ОЛДІ-Житомир"

на ухвалу господарського суду Житомирської області від 13.03.2019 р.

(постановлену о 13:43 год. у м. Житомирі, повний текст складено 13.03.2019 р.)

у справі № 906/1182/18 (головуючий суддя Машевська О.П., суддя Соловей Л.А., суддя Маріщенко Л.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОЛДІ-Житомир"

до ОСОБА_1 акціонерного товариства "Електровимірювач"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Житомирської міської ради

про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою шляхом знесення

за участю представників сторін:

від позивача - не з'явився;

від відповідача - не з'явився;

від третьої особи - не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ОЛДІ-Житомир" звернулося з позовом до відповідача ОСОБА_1 акціонерного товариства "Електровимірювач" про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою шляхом знесення будівель і споруд.

Ухвалою господарського суду Житомирської області від 13.03.2019 р. у справі № 906/1182/18 було задоволену заяву відповідача про забезпечення доказів від 11.03.2019 р. вх. № г/с 02-44/339/19. Заборонено ТОВ "ОЛДІ-Житомир" та ПрАТ "Електровимірювач" у будь-який спосіб змінювати (зносити, реконструювати, перетворювати, демонтувати, пошкоджувати та (або) доручати вчинення таких дій іншим особам) будівлю ОСОБА_2 цеху, що розташована за адресою: місто Житомир, майдан Перемоги, будинок 10, літера "Т", загальна площа 276,4 кв. м., до набрання законної сили рішенням господарського суду у цій справі.

При постановлені вказаної ухвали, суд першої інстанції виходив з того, що 13.03.2019р. до суду надійшла заява представника відповідача про забезпечення доказів від 11.03.2019р. (вх. № г/с 02-44/339/19 від 11.03.2019 р.).

Необхідність забезпечення доказів обґрунтовується наступним:

- відповідач визнає, що на земельній ділянці позивача частково розташовується об'єкт нерухомого майна - столярний цех літ. "Т" ( майдан Перемоги,10, м. Житомир) загальною площею 276,4 кв. м. (далі - ОСОБА_2 цех);

- для встановлення обставин, яка саме частина ОСОБА_2 цеху розташована на земельній ділянці , необхідні інші засоби доказування;

- оскільки ОСОБА_2 цех є речовим доказом у справі , тому у своєму існуючому вигляді, його реальне наявне розташування та реальний технічний стан - мають істотне значення для справи;

- підстави припускати, що ОСОБА_2 цех як речовий доказ може бути знищено (зруйновано) стали обставини, наявність яких можна встановити в мережі Інтернет за посиланням https:// www.zhitomir.info/news 180209.html та https:// www.zhitomir.info/news 181914.html;

- способом забезпечення доказів є, зокрема, заборона вчиняти певні дії щодо доказів;

- відповідач просить забезпечити збереження ОСОБА_2 цеху як речового доказу у справі у спосіб встановлення судом заборони позивачу, відповідачу та третім особам у будь-який спосіб вчиняти щодо доказу певні дії до набрання законної сили рішенням господарського суду у цій справі.

Судом вказано, що сторонами справи визнається, що на земельній ділянці площею 25200,82 кв. м, кадастровий номер :09:011:0030, розташовується спірний об'єкт нерухомості - ОСОБА_2 цех та, що при формуванні земельної ділянки з кадастровим номером :09:011:0030 її межі було встановлено у такий спосіб, що належний відповідачу ОСОБА_2 цех виявився частково розташованій на цій земельній ділянці та частково на земельній ділянці, що перебуває у комунальній власності територіальної громади міста Житомира та той факт, що питання проведення державної реєстрації права власності відповідача на ОСОБА_2 цех 10.03.2016 р. з присвоєнням реєстраційного номеру об'єкта нерухомого майна 01 є спірним та вирішується в судовому порядку.

Суд в мережі Інтернет за посиланням https:// www.zhitomir.info/news 180209.html та https:// www.zhitomir.info/news 181914.html встановив наявність обставин , які мали місце 22.12.2018 р. та 01.03.2019 р. ОСОБА_2 цеху.

Станом на 13.03.2019 р. суд першої інстанції не встановив факт відсутності фізичного знищення (руйнування) відносно ОСОБА_2 цеху.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 41, 79, 82, 94, 110 ГПК України, судом було постановлено вищевказану ухвалу.

Не погоджуючись із постановленою ухвалою суду першої інстанції, позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "ОЛДІ-Житомир" звернувся з апеляційною скаргою до Північно-західного апеляційного господарського суду, відповідно до якої скаржник просить ухвалу господарського суду Житомирської області від 13.03.2019 р. у справі № 906/1182/18 скасувати та відмовити в задоволені заяви про забезпечення доказів.

Скаржник вважає, що оскаржена ухвала не відповідає вимогам, встановленим ст. 236 ГПК України, та не може вважатися законною і обґрунтованою з огляду на такі обставини.

На підтвердження своїх доводів, скаржник вказує наступне.

Посилання суду на інформацію в мережі Інтернет, яке зроблене (як прямо зазначено в оскаржуваній ухвалі) з власної ініціативи суду і за власним вибором відповідного Інтернет-ресурсу), не можна вважати доказом, оскільки дане посилання на інформацію в мережі Інтернет є саме посиланням, а не доказом в розумінні ст. ст. 73, 76, 77, 78, 79 ГПК України) і дане посилання не відповідає критеріям доказів, які встановленими зазначеними вище нормами процесуального права, а саме щодо належності, допустимості, достовірності та достатності.

Заявник клопотання про вжиття заходів із забезпечення доказів - ПрАТ "Електровимірювач" в обґрунтування необхідності забезпечення доказів до свого клопотання не додав жодного доказу і не зробив жодного посилання на будь-який допустимий доказ взагалі, що свідчить про необґрунтованість даного клопотання і відповідно необґрунтованість ухвали господарського суду Житомирської області від 13.03.2019р., якою дане клопотання було безпідставно задоволено.

В той же час, ч. 1 ст. 110 ГПК України як підставу для вжиття заходів із забезпечення доказів вказує, що суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений, або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Тобто, ухвала про забезпечення доказів має містити обґрунтування і докази, які дозволяли б припускати, що засіб доказування може бути втрачений, або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Ухвала господарського суду Житомирської області від 13 березня 2019р. у справі №906/1182/18 крім обґрунтування посиланням на інформацію в мережі Інтернет, яке не являється у жодному випадку доказом, не містить посилання на жодні підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений, або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим, що є порушенням ч. 1 ст. 110 ГПК України і дозволяє стверджувати про необґрунтованість зазначеної ухвали.

Право власності на будівлю ОСОБА_2 цеху, що розташована за адресою: м. Житомир, майдан Перемоги, будинок 10, літ. "Т", загальною площею 276,4 кв. м., в Державному реєстрі речових прав не зареєстроване, звідси у відповідності до ч. 1 ст. 5 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяження" неможливо вважати, що спірна будівля, яка частково розташована на належній позивачу земельній ділянці, є саме будівлею ОСОБА_2 цеху, що розташована за адресою: м. Житомир, майдан Перемоги, будинок 10, літ. "Т", загальною площею 276,4 кв. м.

Будівля ОСОБА_2 цеху не може являтися речовим доказом в силу ст. 93, ч. 2 ст. 94 ГПК України

Згідно зі ст. 93 ГПК України речовими доказами є предмети матеріального світу, які своїм існуванням, своїми якостями, властивостями, місцезнаходженням, іншими ознаками дозволяють встановити обставини, що мають значення для справи.

Однак, як зазначено у ч. 2 ст. 94 ГПК України речові докази, що не можуть бути доставлені до суду, зберігаються за їх місцезнаходженням. Речові докази повинні бути докладно описані у протоколі огляду і, за необхідності та можливості, їх суттєві особливості сфотографовані або зафіксовані у відеозаписі, або в інший аналогічний спосіб, після чого вони підлягають опечатуванню. Протоколи огляду та зображення речового доказу додаються до матеріалів справи.

Таким чином, з аналізу вищезазначених норм вбачається, що речовими доказами можуть бути не будь-які предмети матеріального світу, а лише ті, що докладно описані у протоколі огляду і, за необхідності та можливості, їх суттєві особливості сфотографовані або зафіксовані у відеозаписі, або в інший аналогічний спосіб, після чого вони підлягають опечатуванню (у випадку, коли вони зберігаються за їхнім місцезнаходженням).

Будівля, яка знаходиться на належній позивачу земельній ділянці всупереч ч. 2 ст. 94 ГПК України не була описаною у протоколі огляду, не сфотографована або зафіксована у відеозаписі, або в інший аналогічний спосіб, та не була опечатана як доказ.

Враховуючи вищевикладене, Товариство з обмеженою відповідальністю "ОЛДІ-Житомир" вважає, що вищевказане судове рішення є незаконним, винесеним з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Приватне акціонерне товариство "Електровимірювач" та Житомирська міська рада не скористався правом подати відзив на апеляційну скаргу позивача, що відповідно до ч. 3 ст. 263 ГПК України не перешкоджає перегляду ухвали суду першої інстанції.

Учасники справи не забезпечили явку своїх уповноважених представників в судове засідання Північно-західного апеляційного господарського суду 08.04.2019 р.

Враховуючи приписи ст. ст. 269, 273 ГПК України про межі та строки перегляду справ в апеляційній інстанції, той факт, що учасники справи були належним чином та своєчасно повідомлені про дату, час та місце судового засідання, про що свідчать поштові повідомлення, направлені учасникам справи (т. матеріали оскарження ухвали 2, а. с. 43-46), а також те, що явка представників сторін та третіх осіб в судове засідання обов'язковою не визнавалася, колегія суддів визнала за можливе здійснювати розгляд апеляційної скарги за відсутності представників учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, апеляційну скаргу, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом при постановлені ухвали норм процесуального права, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а оскаржену ухвалу залишити без змін, виходячи з наступного.

Судом апеляційної інстанції встановлено та як убачається з матеріалів справи, що Товариство з обмеженою відповідальністю "ОЛДІ-Житомир" звернулося з позовом до відповідача ОСОБА_1 акціонерного товариства "Електровимірювач" з позовом про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою шляхом знесення будівель і споруд.

13.03.2019р. представником відповідача подано до суду першої інстанції заяву про забезпечення доказів, відповідно до якої просить забезпечити докази у справі № 906/1182/18 заборонивши Товариству з обмеженою відповідальністю "ОЛДІ-Житомир", ОСОБА_1 акціонерному товариству "Електровимірювач" та (або) іншим особам у будь-який спосіб змінювати (зносити, реконструювати, перетворювати, демонтувати, пошкоджувати тощо) будівлю ОСОБА_2 цеху, що розташована за адресою: місто Житомир, майдан Перемоги, будинок 10, літера "Т", загальна площа 276,4 кв. м., до набрання законної сили рішенням господарського суду у цій справі.

Обґрунтовуючи вказану заяву, представник відповідача вказав, що ОСОБА_2 цех у своєму існуючому вигляді, його реальне розташування та стан мають значення для справи.

Відповідач не заперечує, що на земельній ділянці позивача частково розташовується об'єкт нерухомого майна - ОСОБА_2 цех літ. "Т" ( майдан Перемоги,10, м. Житомир) загальною площею 276,4 кв. м. Відповідачу невідомо, яка саме частина будівлі розташована на земельній ділянці позивача, оскільки це потребує спеціальних знань та має доказуватися під час розгляду даної справи.

Як з боку позивача, найнятих ним третіх осіб, так і з боку невстановлених осіб неодноразово вживалися способи знищити ОСОБА_2 цех шляхом його знесення. На підтвердження вказаного посилається на веб-сайти https:// www.zhitomir.info/news 180209.html та https:// www.zhitomir.info/news 181914.html

Проаналізувавши обставини справи, апеляційний господарський суд погоджується із висновком місцевого господарського суду про задоволення вищевказаної заяви, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 110 ГПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений, або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим. Способами забезпечення судом доказів є, зокрема заборона вчиняти певні дії щодо доказів.

За приписами ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Статтею 93 ГПК України визначено, що речовими доказами є предмети матеріального світу, які своїм існуванням, своїми якостями, властивостями, місцезнаходженням, іншими ознаками дозволяють встановити обставини, що мають значення для справи.

Згідно з ст. 94 ГПК України речові докази, що не можуть бути доставлені до суду, зберігаються за їх місцезнаходженням. Речові докази повинні бути докладно описані у протоколі огляду і, за необхідності та можливості, їх суттєві особливості сфотографовані або зафіксовані у відеозапису, або в інший аналогічний спосіб, після чого вони підлягають опечатуванню. Протоколи огляду та зображення речового доказу додаються до матеріалів справи.

Апеляційним господарським судом констатується, що дана норма процесуального права регулює саме зберігання речових доказів, а не порядок їх долучення до справи, як на це вказує апелянт.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 ГПК України суд вживає заходів для забезпечення зберігання речових доказів у незмінному стані.

Речові докази, які не можна доставити до суду, оглядаються за їх місцезнаходженням ( ч.1 ст. 82 ГПК України).

Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників ( ч.1 ст. 75 ГПК України).

ТОВ "ОЛДІ-ЖИТОМИР" в позовній заяві зазначає, що на земельній ділянці кадастровий номер :09:011:0030 знаходиться невідома споруда, а з відповіді на адвокатський запит вбачається, що спірний об'єкт нерухомості - столярний цех літ. "Т" ( майдан Перемоги,10, м. Житомир) загальною площею 276,4 кв. м. та належить ПрАТ "Електровимірювач" (т. матеріали оскарження ухвали 1, а. с. 3-10).

У відзиві на позов, відповідач вказує, що ним визнається, що при формуванні земельної ділянки з кадастровим номером :09:011:0030 її межі було встановлено у такий спосіб, що належний відповідачу ОСОБА_2 цех виявився частково розташованій на цій земельній ділянці та частково на земельній ділянці, що перебуває у комунальній власності територіальної громади міста Житомира (т. матеріали оскарження ухвали, а. с. 107-115).

Вищевказане в сукупності свідчить, що сторони визнають, що питання проведення державної реєстрації права власності відповідача на ОСОБА_2 цеху 10.03.2016 р. з присвоєнням реєстраційного номеру об'єкта нерухомого майна 01 є спірним та вирішується в судовому порядку.

Статтею 179 ЦК України визначено, що річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов'язки.

Згідно із ч. 1 ст. 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Відповідно до ч.1 ст. 184 ЦК України річ є визначеною індивідуальними ознаками, якщо вона наділена тільки їй властивими ознаками, що вирізняють її з-поміж інших однорідних речей, індивідуалізуючи її.

Доводи апелянта, що будівлю ОСОБА_2 цеху не можливо ідентифікувати, як спірну будівлю, котра розташовується на земельній ділянці позивача спростовуються, зокрема Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна та висновком Незалежного інституту судових експертиз № 9210 від 30.11.2018 р., виготовленого за заявою апелянта (т. матеріали оскарження ухвали 1, а. с. 61 -72).

Окрім того, ПрАТ "Електровимірювач" в своїй заяві про забезпечення доказів посилається на веб-сайти https:// www.zhitomir.info/news 180209.html та https:// www.zhitomir.info/news 181914.html.

За приписами ч. 7 ст. 82 ГПК України суд з власної ініціативи може оглянути веб-сайт (сторінку), інші місця збереження даних в мережі Інтернет з метою встановлення та фіксування їх змісту.

Згідно із ст. 96 ГПК України електронними доказами є, зокрема веб-сайти. Електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис". Законом може бути передбачено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу.

В той же час, апеляційний господарський суд звертає увагу на той факт, що веб-сайти вказані вище, не подавалися в електронній копії, з огляду на, що їх не потрібно засвідчувати електронним цифровим підписом, як зазначає це апелянт, а обставини вказані на відповідних веб-сайтах оцінюються судом в порядку ч. 7 ст. 82 ГПК України.

Апеляційним господарським судом із веб-сайтів https://www.zhitomir.info/news 180209.html та https:// www.zhitomir.info/news 181914.html встановлено наявність обставин, котрі в своїй сукупності дають підстави стверджувати, що приміщення ОСОБА_2 цеху піддавалося зовнішньому впливу, спрямованого на його пошкодження.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції, враховуючи наявність обставин, що можуть вплинути на збереження будівлі ОСОБА_2 цеху, погоджується із висновком місцевого господарського суду про постановлення ухвали про забезпечення доказів для забезпечення зберігання речового доказу в незмінному стані.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних в справі доказів.

В силу приписів ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Натомість, скаржником не надано достатніх належних, допустимих та достатніх доказів у розумінні ст. ст. 76, 77, 79 ГПК України на підтвердження своєї правової позиції, викладеної в апеляційній скарзі.

Зважаючи на вказане, судова колегія зазначає, що доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують встановлених обставин справи, не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, а тому не приймаються судом апеляційної інстанції до уваги.

В той же час, відсутні підстави передбачені ст.277 ГПК України для скасування ухвали суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, ухвалу господарського суду Житомирської області від 13.03.2019 р. у справі № 906/1182/18 необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ОЛДІ-Житомир" - без задоволення.

Керуючись статтями 255, 269, 270, 273, 275-279, 282 ГПК України, Північно-західний апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ОЛДІ-Житомир" залишити без задоволення, а ухвалу господарського суду Житомирської області від 13.03.2019 р. у справі № 906/1182/18 - без змін.

2. Матеріали оскарження ухвали господарського суду Житомирської області від 13.03.2019р. у справі № 906/1182/18 надіслати до господарського суду Житомирської області.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Повний текст постанови складений "09" квітня 2019 р.

Головуючий суддя Петухов М.Г.

Суддя Гудак А.В.

Суддя Маціщук А.В.