ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

"03" квітня 2019 р. м. ХарківСправа № 922/467/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Новікової Н.А.

при секретарі судового засідання Малихіній М.П.

розглянувши клопотання позивача вих. №41 від 19.03.2019 про визнання представником ТОВ «Колос» ОСОБА_1 у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Колос, 64602, Харківська область, м. Лозова, вул. Свято - Миколаївська 2 А, ;

до Головного Управління Держгеокадастру у Харківській області, 61145, м. Харків, вул. Космічна, 21, поверх 8-9, ;

про визнання договору оренди землі поновленим

за участі представників учасників справи

позивача ОСОБА_2, (директор), Витяг з ЄДР;

відповідача - ОСОБА_3, довіреність 32-20-0.14,2-17/62-19 від 03.01.2019;

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Колос звернулось до господарського суду Харківської області з позовом до Головного Управління Держгеокадастру у Харківській області про визнання поновленим на 7 років договору оренди землі, укладеного19.01.2008 між Товариством з обмеженою відповідальністю Колос та Близнюківською районною державною адміністрацією Харківської області, який зареєстровано у Близнюківському РВ Харківської філії ДП Центр ДЗК при Державному комітеті України по земельних ресурсах 23.01.2008 за № 01, на умовах додаткової угоди.

Рішенням господарського суду Харківської області від 21.06.2018, яке залишено без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 04.09.2018 відмовлено в задоволені позову.

Постановою Верховного Суду від 23.01.2019 касаційну скаргу задоволено частково, постанову Харківського апеляційного господарського суду від 04.09.2018 та рішення господарського суду Харківської області від 21.06.2018 у справі № 922/467/18 скасовано. Справу № 922/467/18 направлено на новий розгляд до господарського суду Харківської області.

12.02.2019 матеріали справи № 922/467/18 повернулись до господарського суду Харківської області.

Автоматизованою системою документообігу господарського суду Харківської області від 12.02.2019 для розгляду справи № 922/467/18 визначено головуючого суддю Новікову Н.А.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 13.02.2019 призначено справу № 922/467/18 в порядку загального позовного провадження, розпочато підготовче провадження і призначено підготовче засідання на 11.03.2019 о 11:30 год.

Протокольною ухвалою від 11.03.2019 відкладено підготовче засідання на 20.03.2019 о 12:15.

Водначас 20.03.2019 від позивача надійшло клопотання вих.. №41 від 19.03.2019 (вх. №6935 від 20.03.2019) в якому позивач просить визнати фізичну-особу підприємця, кандидата юридичних наук, викладача національного юридичного університету ім. Я.Мудрого ОСОБА_1, який не є адвокатом, представником Товариства з обмеженою відповідальністю "Колос" у справі №922/467/18, за позовом ТОВ «Колос» м. Лозова до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області м. Харків, про визнання договору поновленим, в обґрунтування своїх вимог позивач посилається на ст.59 Конституції України, ст.6 Конвенція про захист прав людини і основних свобод, ст.ст.2, 14 Міжнародним пактом про громадянські і політичні права від 16 грудня 1966 року, принципом 1, 19 Основні принципів, що стосуються ролі юристів", прийняті восьмим Конгресом ООН, рішенням від 06.11.2000 дав Конституційного Суду України у справі № N 1-17/2000 за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_4 щодо офіційного тлумачення, положень статті 59 Конституції України.

Протокольною ухвалою від 20.03.2019 оголошено перерву у підготовчому засіданні до 03.04.2019 о 12:30.

У судовому засіданні повноважний представник позивача підтримав заявлене клопотання та зазначив, що так як вказана особа здійснювала представництво позивача при попередньому розгляді справи, позивач вважає, що фізична-особа підприємець, кандидат юридичних наук, викладач національного юридичного університету ім. Я.Мудрого ОСОБА_1 може здійснювати представництво позивача на підставі довіреності, без свідоцтва на право зайняття адвокатською діяльністю.

Розглянувши клопотання позивача вих. №41 від 19.03.2019 про визнання представником ТОВ «Колос» ОСОБА_1, суд виходить з наступного.

Статтею 59 Конституції України, передбачено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до ст. 131-2 Конституції України представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення здійснює виключно адвокат.

Згідно з пп. 11 п. 16-1 розділу XV Конституції України представництво за цією статтею у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 01.01.2017; у судах апеляційної інстанції з 01.01.2018; у судах першої інстанції з 01.01.2019. Представництво органів державної влади та органів місцевого самоврядування в судах з 01.01.2020.

Таким чином, представництво в суді у провадженнях, розпочатих до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)", а саме до 30.09.2016, здійснюється за правилами, які діяли до набрання ним чинності, до ухвалення у відповідних справах остаточних судових рішень, які не підлягають оскарженню. У таких справах представництво може здійснювати не тільки виключно адвокат, а й інший законний представник із наданням суду доказів щодо уповноваження такої особи на представництво інтересів учасника справи відповідно до вимог процесуального законодавства (постанова КГС ВС від 23.04.2018 у справі № 906/460/16).

Як вбачається з матеріалів даної справи провадження по справі було відкрито 21.03.2018, у звязку з чим до відносин щодо процесуального представництва у даній справі слід застосовувати пп. 11 п. 16-1 розділу XV Конституції України та норми ст.. 56 та ст. 58 ГПК України в редакції від 15.12.2017.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 ГПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

За змістом ч.ч. 1, 3 ст. 56 цього Кодексу сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Верховний Суд (постанова КГС ВС від 27.07.2018 у справі № 910/9224/17) дотримується позиції, що процесуальне представництво юридичної особи може здійснюватися як у порядку самопредставництва, так й іншими особами як представниками юридичної особи за довіреністю.

У порядку самопредставництва юридичну особу може представляти за посадою її керівник або інші особи, повноваження яких визначено законодавством чи установчими документами.

Відповідно, особи, які представляють юридичну особу за довіреністю і виконують процесуальні дії на підставі наданих їм довіреністю повноважень, виступають від імені цієї особи як довірителя, а не в порядку самопредставництва.

З огляду на викладене представник, звертаючись до суду від імені директора на підставі виданої ним довіреності, не діє у такому разі як законний представник у порядку самопредставництва.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах ОСОБА_5 Верховного Суду від 13.03.2018 у справі № 910/23346/16, від 21.03.2018 у справі № 916/3283/16, від 14.03.2018 у справі № 910/22324/16.

Слід ураховувати, що відповідно до ст. 131-2 Конституції України представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення здійснює виключно адвокат.

При цьому згідно з пп. 11 п. 161 розділу XV Конституції України представництво за цією статтею у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 01.01.2017; у судах апеляційної інстанції з 01.01.2018; у судах першої інстанції з 01.01.2019. Представництво органів державної влади та органів місцевого самоврядування в судах з 01.01.2020.

Наведені положення (ст. 131-2 Конституції України) не порушують суті права на судовий захист, не позбавляють осіб їх права на самопредставництво, здійснюване для юридичних осіб їх органами, що діють у межах повноважень, наданих їм законодавством чи статутом.

З урахуванням викладеного ОСОБА_5 Верховного Суду (постанови від 13.03.2018 у справі № 910/23346/16, від 21.03.2018 у справі № 916/3283/16) дійшла висновку, що реалізація права на звернення із касаційною скаргою є процесуальною дією в суді, яка має здійснюватися або самою особою у порядку самопредставництва, або її процесуальним представником.

Представництво в суді у провадженнях, розпочатих до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)", здійснюється за правилами, які діяли до набрання ним чинності, до ухвалення у відповідних справах остаточних судових рішень, які не підлягають оскарженню. У таких справах представництво може здійснювати не тільки виключно адвокат, а й інший законний представник із наданням суду доказів щодо уповноваження такої особи на представництво інтересів учасника справи відповідно до вимог процесуального законодавства (постанова КГС ВС від 23.04.2018 у справі № 906/460/16).

Таким чином, за загальним правилом прямої дії положень ст.ст. 59, 131-2 Конституції України та пп. 11 п. 161 розділу ХV "Перехідні положення" Конституції України, яким передбачено, що представництво відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 131-1 та ст. 131-2 цієї Конституції здійснюється виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції з 01.01.2017; у судах апеляційної інстанції з 01.01.2018; у судах першої інстанції з 01.01.2019.

Як вбачається з матеріалів справи дана справа за своїм правовим характером не є малозначною в розумінні статті 12 ГПК України, у звязку з чим, виходячи з аналізу статтей 59, 131-2 Конституції України та статтей 56, 58 ГПК України суд дійшов висновку, що представнцтво позивача по даній справі може здійснюватись виключно шляхом саморедставництва - керівником позивача, або через довіреність - адвокатом.

При цьому, доводи відповідача про суперечність ст. 59 Конституції України, ст. 131-2 Конституції України, суд оцінює критично, оскільки ст. 59 Конституції встановлено загальне право кожної особи на судовий захист, водночас ст. 131-2 Конституції України передбачено здійснення представництво інтересів особи в суді виключно адвокатами, які діють відповідно до законодавства України, окрім цього, суд наголошує, що дана норма жодним чином не є дискримінацією права на судовий захист, оскільки Венеціанською комісією в п. 11 проміжного висновку «Щодо запропонованих змін до Конституції України в частині правосуддя» від 24.07.2015 р. № 803/2015 чітко вказано, що запропоноване уточнення, «що право, гарантоване статтею 59, стосується професійної правничої допомоги, тобто представництва практикуючим адвокатом є позитивним».

Водночас, посилання позивача на рішення від 06.11.2000 Конституційного Суду України у справі № N 1-17/2000 за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_4 щодо офіційного тлумачення, положень статті 59 Конституції України, суд не можуть бути прийняті судом, оскільки вказане рішення стосувалось розяснення ст. 59 Конституції України, через призму здійснення представництва інтересів особи у кримінальному провадження та безпосередньо у суді, оскільки станом на час прийняття даного рішення існувала ієрархічна колізія норм права щодо осіб, які мають право здійснювати представництво обвинуваченого у кримінальному провадженні, у звязку з чим, вказане рішення не застосовується до відносин процесуального представництва в межах господарського процесу.

Приймаючи до уваги, що провадження по справі було відкрито 28.03.2018, враховуючи вимоги пп. 11 п. 16-1 розділу XV Конституції України та ст. 56 та ст. 58 ГПК України в редакції від 15.12.2017, беручи до уваги, що справа не може є малозначною, з огляду, що ГПК України не передбачено подачі клопотань щодо процесуального представництва, суд дійшов висновку, що представником позивача за довіреністю по справі може бути виключно адвокат, у звязку з чим, суд вважає клопотання позивача безпідставним та необґрунтованим, а відтак відмовляє в його задоволенні.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст. 2, 42, 46, 56, 58, 232, 234, 235 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання ТОВ Колос (вих №41 від 19.03.2019р.) про визнання представником ТОВ «Колос» ОСОБА_1

Ухвала набираєзаконної сили негайно після її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягаютьоскарженнюокремовідрішення суду, включаються до апеляційноїскарги на рішення суду.

Ухвалу складено та підписано 08.04.2019.

Суддя ОСОБА_6