ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2019 року м. ОдесаСправа № 923/1023/18
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Принцевської Н.М.;

суддів: Ярош А.І., Разюк Г.П.;

(Південно-західний апеляційний господарський суд, м.Одеса, проспект Шевченка, 29)

Секретар судового засідання: Соловйова Д.В.;

Представники сторін в судове засідання не з'явились;

розглянувши апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Шкурченка Олександра Олександровича

на ухвалу Господарського суду Херсонської області від 16.01.2019 року

по справі №923/1023/18

за позовом Фізичної особи-підприємця Шкурченка Олександра Олександровича

до Товариства з обережною відповідальністю „Агротекс-Миколаїв"

про стягнення 55 331 грн., 48 коп.,-

(суддя першої інстанції Гридасов Ю.В., дата та місце прийняття ухвали: 16.01.2019, Господарський суд Херсонської області, м.Херсон, вул. Театральна, 18)

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 16.01.2019 (суддя - Гридасов Ю.В.) залишено позовну заяву Фізичної особи-підприємця Шкурченка Олександра Олександровича (далі - ФОП Шкурченко О.О.) без розгляду на підставі п.7 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України.

Не погоджуючись з ухвалою місцевого господарського суду, ФОП Шкурченко О.О. звернувся до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду Херсонської області від 16.01.2019 по справі №923/1023/18 скасувати і направити справу для подальшого розгляду до Господарського суду Херсонської області.

Апелянт вважає, що ухвала суду першої інстанції прийнята з порушенням норм процесуального права, з огляду на що підлягає скасуванню.

Заявник апеляційної скарги стверджує, що у зв'язку з неможливістю виконати третейське застереження з підстав, які не залежать від його волі, він змушений звернутись з позовом до господарського суду.

Суд першої інстанції, за твердженням позивача, дійшов помилкового висновку, що оскільки листи від 05.10.2018 та 02.11.2018 (з позовною заявою та матеріалами до неї) були повернуті за закінченням встановленого терміну зберігання, це не є доказом належного вручення поштового відправлення.

На думку ФОП Шкурченка О.О. висновки суду першої інстанції суперечать дійсним обставинам, оскільки, якби третейським судом було отримано лист з позовною заявою, то необхідності звернення до Господарського суду Херсонської області за захистом порушеного права в порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України - була б відсутня.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.02.2019 апеляційну скаргу ФОП Шкурченка О.О. на ухвалу Господарського суду Херсонської області від 16.01.2019 по справі №923/1023/18 залишено без руху.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 12.03.2019 року відкрито апеляційне провадження по справі №923/1023/18 за апеляційною скаргою ФОП Шкурченка О.О. на ухвалу Господарського суду Херсонської області від 16.01.2019.

25.03.2019 до Південно-західного апеляційного господарського суду від ТОВ «Агротекс-Миколаїв» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач заперечує проти доводів апеляційної скарги ФОП Шкурченка О.О., наполягає на залишенні ухвали суду першої інстанції без змін, а скарги - без задоволення.

Відповідач у відзиві зазначає, що в матеріалах справи відсутні належні докази, які вказують на неможливість виконання третейського застереження, з огляду на що ухвала місцевого господарського суду є обґрунтованою і законною.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 13.03.2019 справа за апеляційною скаргою ФОП Шкурченка О.О. на ухвалу Господарського суду Херсонської області від 16.01.2019 року по справі №923/1023/18 призначено до розгляду на 09.04.2019.

В судове засідання 09.04.2019 представники сторін не з'явились, не повідомивши суд завчасно про причини неявки, про дату, час та місце проведення судового засідання по справі повідомлені належним чином.

Відповідно до положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об'єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010, "Смірнова проти України" від 08.11.2005, "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006, "Літоселітіс проти Греції" від 05.02.2004 та інші).

Відповідно до ч. 2 ст. 273 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції розглядається протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

Враховуючи викладене, з огляду на те, що явка представників сторін судом обов'язковою не визнавалась, колегія суддів апеляційного господарського суду з урахуванням ст. 120, ст. 202, ст. 270, ч. 2 ст. 273 Господарського процесуального кодексу України вважає за можливе розглянути справу за відсутністю представників сторін за наявними в ній матеріалами.

За нормами ч.1 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Частиною 4 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали суду, встановила наступне.

У грудні 2018 року ФОП Шкурченко О.О. звернувся до Господарського усду Херсонської області з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача 55 331 грн. 48 коп., з них 22 751 грн. 87 коп. заборгованість за договором, 2036 грн. 00 коп. -3% річних, 21 867 грн. 37 коп. - пеня, 8676 грн. 24 коп. - інфляційне збільшення суми заборгованості.

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 12.12.18 у даній справі прийнято вказану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, спір виник у зв'язку з виконанням укладеного сторонами Договору №13 про надання транспортно-експедиторських послуг по перевезенню вантажів автомобільним транспортом від 15.09.2015.

Умовами п. 6.3. укладеного між сторонами Договору передбачено, що усі спори, що виникли з цього договору або у зв'язку з ним підлягають розгляду в Постійно діючому Третейському суді при Сумській міжрегіональній товарній універсальній біржі (поштова адреса: 40030, м. Суми, вул. Петропавлівська, 109, кімната 48).

14.01.19 відповідачем подано до господарського суду письмову заяву про залишення позову без розгляду на підставі п. 7 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України.

У вказаній заяві відповідач заперечує проти вирішення даного спору в господарському суді у зв'язку з угодою сторін про передачу даного спору на вирішення третейського суду згідно умов Договору.

Крім того, відповідач зазначив, що позивач не надав належних доказів, які підтверджують неможливість виконання угоди про передачу спору на розгляд третейського суду.

Як зазначалося раніше, ухвалою Господарського суду Херсонської області від 16.01.2019 залишено позовну заяву ФОП Шкурченка О.О без розгляду на підставі п.7 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України.

Суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі зазначив, що посилання позивача у позовній заяві на те, що укладене сторонами третейське застереження (угода про передачу даного спору на вирішення третейського суду) не може бути виконане, не підтверджується матеріалами справи, що, у свою чергу, є підставою для залишення позову без розгляду.

Колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду погоджується з висновком суду першої інстанції про залишення позовної заяви ФОП Шкурченка О.О. без розгляду на підставі п. 7 ч.1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України, з огляду на наступне.

Частиною 1 ст. 5 Закону України "Про третейські суди" юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону.

Спір може бути переданий на вирішення третейського суду до прийняття компетентним судом рішення у спорі між тими ж сторонами, з того ж предмета і з тих самих підстав.

Частинами 1, 2 ст. 7 Закону України "Про третейські суди" в Україні можуть утворюватися та діяти постійно діючі третейські суди та третейські суди для вирішення конкретного спору (суди ad hoc). Постійно діючі третейські суди та третейські суди для вирішення конкретного спору утворюються без статусу юридичної особи.

Відповідно до ч. 6 ст. 8 Закону України "Про третейські суди" порядок утворення третейського суду для вирішення конкретного спору визначається третейською угодою, умови якої не можуть суперечити положенням цього Закону.

Згідно з ч.ч. 1, 4, 6, 9 Закону України "Про третейські суди" третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди.

Третейська угода укладається у письмовій формі. Третейська угода вважається укладеною, якщо вона підписана сторонами чи укладена шляхом обміну листами, повідомленнями по телетайпу, телеграфу або з використанням засобів електронного чи іншого зв'язку, що забезпечує фіксацію такої угоди, або шляхом направлення відзиву на позов, в якому одна із сторін підтверджує наявність угоди, а інша сторона проти цього не заперечує.

Посилання у договорі, контракті на документ, який містить умову про третейський розгляд спору, є третейською угодою за умови, що договір укладений у письмовій формі і це посилання є таким, що робить третейську угоду частиною договору.

Третейська угода може містити як вказівку про конкретно визначений третейський суд, так і просте посилання на вирішення відповідних спорів між сторонами третейським судом.

Частиною 5 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що угода сторін про передачу спору на розгляд третейського суду (міжнародного комерційного арбітражу) допускається. До міжнародного комерційного арбітражу за угодою сторін може бути переданий будь-який спір, що відповідає вимогам, визначеним законодавством України про міжнародний комерційний арбітраж, крім випадків, визначених законом. До третейського суду за угодою сторін може бути переданий будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до ч.1 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України спір, який відноситься до юрисдикції господарського суду, може бути переданий сторонами на вирішення третейського суду або міжнародного комерційного арбітражу, крім: 1) спорів про визнання недійсними актів, спорів про державну реєстрацію або облік прав на нерухоме майно, прав інтелектуальної власності, прав на цінні папери, а також спорів, що виникають при укладанні, зміні, розірванні та виконанні договорів про публічні закупівлі з урахуванням частини другої цієї статті; 2) спорів, передбачених пунктами 2, 3, 7 - 13 частини першої, пунктами 2, 3, 6 частини другої статті 20 цього Кодексу, з урахуванням частини другої цієї статті; 3) інших спорів, які відповідно до закону не можуть бути передані на вирішення третейського суду або міжнародного комерційного арбітражу.

Як зазначалося раніше, умовами п. 6.3. укладеного між сторонами Договору передбачено, що усі спори, що виникли з цього договору або у зв'язку з ним підлягають розгляду в Постійно діючому Третейському суді при Сумській міжрегіональній товарній універсальній біржі (поштова адреса: 40030, м. Суми, вул. Петропавлівська, 109, кімната 48)

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ст. 626 ЦК України).

Положеннями ст.628 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

В силу приписів ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України суд залишає позов без розгляду, якщо сторони уклали угоду про передачу даного спору на вирішення третейського суду або міжнародного комерційного арбітражу, і від відповідача не пізніше початку розгляду справи по суті, але до подання ним першої заяви щодо суті спору надійшли заперечення проти вирішення спору в господарському суді, якщо тільки суд не визнає, що така угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана.

Відповідно до вищезазначеної норми господарський суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо:

1. Сторони уклали угоду про передачу даного спору на вирішення третейського суду або міжнародного комерційного арбітражу;

2. Від відповідача не пізніше початку розгляду справи по суті, але до подання ним першої заяви щодо суті спору надійшли заперечення проти вирішення спору у господарському суді;

3. Суд не визнає, що така угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана.

Тобто, у разі наявності третейської угоди між сторонами спору та поданого стороною відповідно до вимог Господарського процесуального кодексу України заперечення щодо розгляду спору в господарських судах, господарський суд може продовжити розгляд справи за умови встановлення в передбаченому законом порядку недійсності, втрати чинності або неможливості виконання вказаної угоди не пізніше початку розгляду справи по суті.

Господарський суд має тлумачити будь-які неточності в тексті третейської угоди та розглядати сумніви щодо її дійсності, чинності та виконуваності на користь її дійсності, чинності та виконуваності, забезпечуючи принцип автономності третейської угоди.

Крім того, суд може визнати угоду такою, що не може бути виконана, внаслідок істотної помилки сторін у назві третейського суду, до якого передається спір (відсилання до неіснуючої арбітражної установи), за умови відсутності в третейській угоді вказівки на місце проведення третейського розгляду чи будь-яких інших положень, які б дозволяли встановити дійсні наміри сторін щодо обрання певного третейського суду чи регламенту, за яким має здійснюватися третейський розгляд.

Судова колегія Південно-західного апеляційного господарського суду не приймає до уваги доводи апелянта стосовно неможливості вирішення даного спору у третейському суді, у зв'язку з неотриманням судом позовних заяв з додатками, з огляду на наступне.

Відповідно до інформації з Єдиного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців - Сумська міжрегіональна товарна універсальна біржа не перебуває в процесі припинення. Місцезнаходження біржі - 40030, м. Суми, вул. Петропавлівська, 109, кімната 48. За наявним в реєстрі юридичних осіб номером телефону відповідачу повідомили, що Постійно діючий Третейський суд при Сумській міжрегіональній товарній універсальній біржі працює та розглядає справи. Також, згідно інформації з офіційного сайту Головного управління Міністерства юстиції України в Сумській області вбачається, що вищевказаний суд перебуває в реєстрі постійно діючих третейських судів (http://www.sumyiust.gov.ua/register-public-formations'). Тобто, суд є діючим.

Відповідно до наданих позивачем копій квитанцій про відправку листів 05.10.2018 та 02.11.2018 та штрих-кодових ідентифікаторів листів 886 та 648) дані листи не були направлені за адресою місцезнаходження суду - 40030, м. Суми, вул. Петропавлівська, 109, кімната 48, а залишалися у відділенні зв'язку до їх повернення відправнику. Крім того, лист від 05.10.2018 повернуто відправнику 17.10.18, тобто через 12 днів після відправки. Згідно довідки відділення поштового зв'язку лист повернуто у зв'язку із закінченням встановленого строку зберігання. Лист від 02.11.2018р. також повернуто за закінченням встановленого строку зберігання, що не є доказом належного вручення поштового відправлення.

Відповідно до ст.15 Закону України «Про третейські суди» у постійно діючому третейському суді порядок обміну документами та письмовими матеріалами визначається Регламентом третейського суду.

Регламент Постійно діючого Третейського суду при Сумській міжрегіональній товарній універсальній біржі прийнято рішенням №3 від 19.08.2013 Дирекції Сумьскої міжрегіональної товарної універсальної біржі та зареєстровано згідно Наказу Головного управління юстиції у Сумській області №165/07 від 03.09.2013.

Згідно зі ст. 10 Регламенту документи направляються сторонам тільки рекомендованим листом або кур'єрською поштовою службою, чи вручаються повноважному представникові третейського суду за його адресою.

Таким чином позивач не був позбавлений можливості направити позовну заяву до третейського суду не тільки поштовим рекомендованим листом, але й відправити кур'єрською поштовою службою або надати особисто повноважному представникові третейського суду за його адресою, а повернення позову поштою з поміткою «за закінченням терміну зберігання» не є належним та допустимим доказом неможливості виконання третейського застереження.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія Південно-західного апеляційного господарського суду зазначає, що передбачене договором, укладеним між сторонами по справі, третейське застереження відповідає вимогам діючого законодавства, а обставини, які унеможливлюють виконання третейського застереження відсутні та не підтверджуються належними та допустимими доказами по справі, з огляду на що висновок місцевого господарського суду про залишення позову без розгляду на підставі п.7 ч.1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України є обґрунтованим.

Крім того, судовою колегією не приймаються до уваги посилання скаржника на позбавлення його конституційного права на звернення до господарського суду, з огляду на наступне.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожній особі право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Зазначена норма кореспондується у частині надання відповідних гарантій зі ст.55 Конституції України.

За змістом положень ч.2 ст.124 Конституції України, ст.ст.7, 8 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", ст.16 Цивільного кодексу України, ч.4 ст.4 Господарського процесуального кодексу Україниюрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відмова від права на звернення до господарського суду є недійсною.

Однак, умова правочину про розгляд спору третейським судом передбачає у випадку виникнення між сторонами спору можливість звернення з метою захисту майнових і немайнових прав та охоронюваних законом інтересів фізичних та юридичних осіб до третейського суду для вирішення цього спору шляхом третейського розгляду, який визнаний в Україні та врегульований Законом України "Про третейські суди".

У такому разі йдеться не про "делегування функцій судів" (яке забороняється ст. 124 Конституції України), а про третейський розгляд з метою захисту майнових і немайнових прав та охоронюваних законом інтересів фізичних та юридичних осіб (ч. 1 ст. 1 названого Закону). Такий спосіб вирішення можливих спорів був обраний сторонами третейської угоди свідомо і добровільно, оскільки іншого позивачем у місцевому господарському суді не обґрунтовано та не доведено, а відтак підстав вважати його протиправним немає.

Згідно з ч.1 ст. 627 Цивільного кодексу України відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

При цьому, норми Закону України "Про третейські суди" гарантують, у даному випадку, учасникам господарських відносин право розраховувати на швидкий та ефективний спосіб вирішення господарського спору альтернативним шляхом.

За таких обставин, викладене у договорі третейське застереження зобов'язує в силу добровільного погодження сторонами такої умови, не суперечить чинному законодавству та не свідчить про обмеження права позивача на судовий захист, гарантованого ст. 55 Конституції України.

Таким чином, доводи скаржника, викладені у апеляційній скарзі судова колегія вважає непереконливими та такими, що спростовуються наявними матеріалами справи, а прийняту у справі ухвалу Господарського суду Херсонської області від 16.01.2019 по справі №923/1023/18 слід вважати такою, що відповідає нормам процесуального права, у зв'язку з чим підстав для її зміни чи скасування, не вбачається.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла до висновку про те, що апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Шкурченка Олександра Олександровича на ухвалу Господарського суду Херсонської області від 16.01.2019 року по справі №923/1023/18 слід залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Херсонської області від 16.01.2019 року по справі №923/1023/18 - без змін.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на заявника апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 129, 255, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу, Південно-західний апеляційний господарський суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Шкурченка Олександра Олександровича на ухвалу Господарського суду Херсонської області від 16.01.2019 року по справі №923/1023/18 залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Херсонської області від 16.01.2019 року по справі №923/1023/18 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, передбачені ст.ст. 288, 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано 10.04.2019 року.

Головуючий суддя Н.М. Принцевська

Судді: Г.П. Разюк

А.І. Ярош