УХВАЛА

11 квітня 2019 року

м. Київ

Справа № 904/4009/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Міщенка І.С. - головуючого, Берднік І.С., Сухового В.Г.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат"

на постанову Центрального апеляційного господарського суду у складі Чередка А.Є. - головуючого, Паруснікова Ю.Б., Пархоменко Н.В. від 14 березня 2019 року

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Спіріт Фінанс"

до Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат"

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: 1. Компанії Мілнербей С.А., Тортола, Британські Віргінські острови; 2. Компанії Бріммілтон Лімітед, Тортола, Британські Віргінські острови; 3. Компанії Ренальда Інвестментс Лімітед, Лімассол, Кіпр; 4. Компанії Лакріно Інвестментс Лімітед, Лімассол, Кіпр; 5. Компанії Дакстон Холдінгз Лімітед, Лімассол, Кіпр; 6. Компанії Мелчет Інвест Лімітед, Нассау, Багами

та за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк"

про стягнення 1 221 458 901 грн.

та за зустрічним позовом Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат"

до: 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Спіріт Фінанс"; 2. Компанії Мелчет Інвест Лімітед, Нассау, Багами; 3. Компанії Дакстон Холдінгз Лімітед, Лімассол, Кіпр; 4. Компанії Лакріно Інвестментс Лімітед, Лімассол, Кіпр; 5. Компанії Мілнербей С.А., Тортола, Британські Віргінські острови; 6. Компанії Бріммілтон Лімітед, Тортола, Британські Віргінські острови; 7. Компанії Ренальда Інвестментс Лімітед, Лімассол, Кіпр

про визнання договорів факторингу удаваними (фактично агентськими та визнання агентських договорів недійсними),

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" (15 березня 2019 року) звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 14 березня 2018 року у даній справі.

За наслідками перевірки матеріалів поданої касаційної скарги Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі № 904/4009/18 і в обґрунтування цієї відмови зазначає таке.

Судом встановлено, що ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 15 листопада 2018 року задоволено відповідне клопотання Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" та ухвалено звернутися із судовим дорученням до компетентного органу Республіки Кіпр про надання правової допомоги.

Іншою ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 15 листопада 2018 року провадження у справі № 904/4009/18 зупинено на період надходження відповіді на вказане судове доручення.

Оскаржуваною постановою Центрального апеляційного господарського суду від 14 березня 2019 року ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 15 листопада 2018 року про зупинення провадження - скасовано; справу № 904/4009/18 направлено для продовження розгляду до місцевого господарського суду.

Так, стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до пункту 9 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України одним із принципів господарського судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках.

Аналогічні положення закріплено і в частині 1 статті 17 Господарського процесуального кодексу України, за якими учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов'язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення.

За приписами частини 1 статті 304 Господарського процесуального кодексу України ухвали судів першої та апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктами 2 і 3 частини першої статті 287 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 287 Господарського процесуального кодексу України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов'язки, мають право подати касаційну скаргу на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 13, 14, 21, 25, 26, 28, 30 частини першої статті 255 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Однак, ухвала про зупинення провадження у справі до переліку таких ухвал не входить, а тому, відповідно, і не підлягає касаційному оскарженню і при цьому, результат апеляційного перегляду, правового значення при вирішенні питання про можливість касаційного оскарження таких ухвал не має.

В контексті викладеного Суд вважає за необхідне зазначити, що Рекомендацією № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року державам-членам рекомендовано вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини "с" статті 7 Рекомендації, скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися щодо тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу.

Таким чином, вичерпний перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені до касаційного суду, жодним чином не є обмеженням доступу особи до процесу правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем "розумних обмежень" в праві на звернення до касаційного суду викликане виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати сталість судової практики, а не можливість проведення "розгляду заради розгляду".

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

За таких обставин, оскільки Публічним акціонерним товариством "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" подано касаційну скаргу на судове рішення, яке не підлягає касаційному оскарженню, Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження за такою скаргою.

Крім цього, 09 квітня 2019 року до Суду надійшло клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Спіріт Фінанс" у якому заявник просить Суд визнати подання Публічним акціонерним товариством "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" даної касаційної скарги зловживанням процесуальними правами, а скаргу повернути.

Суд зазначає, що у вирішенні питань про визнання тих чи інших дій зловживанням правами, позиція учасників справи є важливою, але не вирішальною, оскільки законодавець відносить ці повноваження до виключної компетенції судів й не ставить у залежність від волі учасників справи.

Розглянувши матеріали цієї касаційної скарги Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" Суд дійшов висновку саме про відмову у відкритті касаційного провадження у справі і конкретно у даному випадку зловживань з боку скаржника не вбачає.

За таких обставин, керуючись статтями 234, 287, 293, 304, 314 Господарського процесуального кодексу України, Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 14 березня 2019 року у справі № 904/4009/18.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий Міщенко І.С.

Судді Берднік І.С.

Суховий В.Г.