ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.04.2019 року м.Дніпро Справа № 908/2591/18

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Білецької Л.М. (доповідач),

суддів: Паруснікова Ю.Б., Чередко А.Є.,

при секретарі судового засідання: Саланжій Т.Ю.,

представники сторін у судове засідання не з'явилися

розглянувши апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Дніпропетровської області на постанову господарського суду Запорізької області від 29.12.2018 року ( суддя Юлдашев О.О.) у справі № 908/2591/18

Боржник - Товариство з обмеженою відповідальністю "УНІВЕРСАЛ ОПТТОРГ" (вул. Новгородська, 15, м. Запоріжжя, 69076, )

ВСТАНОВИВ:

1.Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Товариство з обмеженою відповідальністю "УНІВЕРСАЛ ОПТТОРГ", зареєстровано за адресою: вул. Новгородська, 15, м. Запоріжжя, 69076 звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з заявою про порушення провадження у справі про банкрутство згідно із ст. 95 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» від 29.11.2018 № 7.

Постановою господарського суду Запорізької області від 29.12.2018 по справі № 908/2591/18 визнано Товариство з обмеженою відповідальністю "УНІВЕРСАЛ ОПТТОРГ" (вул. Новгородська, 15, м. Запоріжжя, 69076, ) - банкрутом. Відкрито ліквідаційну процедуру. Ліквідатором банкрута призначено голову ліквідаційної комісії Мірошника Ігоря Вікторовича. Оприлюднено на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України повідомлення про визнання боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "УНІВЕРСАЛ ОПТТОРГ", м. Запоріжжя, банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури. Зобов'язано ліквідатора у визначеному законом порядку і строк здійснити ліквідаційну процедуру, надати звіт про виконану роботу та ліквідаційний баланс для затвердження.

Постанова господарського суду Запорізької області від 29.12.2018 по справі № 908/2591/18 вмотивована тим, що встановлені обставини і матеріали справи свідчать про неспроможність боржника виконати грошові зобов'язання, внаслідок чого є підстави для застосування до боржника процедури ліквідації у справі про банкрутство, а тому боржника необхідно визнати банкрутом, відкрити ліквідаційну процедуру

2. Короткі і узагальнені доводи апеляційної скарги.

Не погодившись з постановою Господарського суду Запорізької області від 29.12.2018 року у справі № 908/2591/18 до Центрального апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою звернулось Головне управління ДФС у Дніпропетровській області, в якій просить задовольнити апеляційну скаргу, скасувати постанову від 29.12.18р. по справі №908/2591/18 та закрити провадження по справі №908/2591/18 з огляду на наступне.

Головне управління ДФС у Дніпропетровській області (надалі - Управління) вважає, що постанова суду першої інстанції не містить всіх допустимих доказів, тому неможливо встановити реальний стан боржника та його неплатоспроможність.

На думку апелянта, постанова містить лише інформацію про те, що як свідчать документи бухгалтерської звітності, а також згідно заявленим кредиторами претензій загальна сума кредиторської заборгованості, що не оспорюється боржником складає 38 063 215,44 грн.

За результатами проведеної інвентаризації головою ліквідаційної комісії встановлено відсутність грошових, інших активів, про що складено відповідний акт 19.11.2018.

Обов`язковою умовою звернення до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство є дотримання боржником порядку ліквідації юридичної особи відповідно до законодавства України.

Таким чином апелянт вважає, що при прийнятті постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури, господарський суд повинен з`ясувати наявність або відсутність у скаржника ознак банкрутства, зокрема: наявність непогашених, визнаних судом грошових вимог кредиторів; перевищення грошових зобов`язань боржника над його майном (пасив над активом, порівнявши відомості обох величин та встановивши недостатність майна для задоволення вимог кредиторів (неспроможність); незадовільний результат заходів фінансового оздоровлення боржника. Тільки наявність усіх перерахованих ознак дає суду підстави для визнання боржника банкрутом.

Так, апелянт вважає, що зі змісту оскаржуваної постанови не вбачається, що мало місце дослідження судом фінансового становища боржника, з`ясування ознак його неплатоспроможності, встановлення обставин можливості задоволення боржником визнаних судом вимог кредиторів лише через застосування ліквідаційної процедури та відповідно наявності достатніх підстав для визнання боржника банкрутом і відкритті ліквідаційної процедури.

Висновки щодо неплатоспроможність боржника, суд першої інстанції робить лише на підставі проміжного ліквідаційного балансу.

Судом першої інстанції належним чином не було проведено аналізу активів та пасивів боржника та належним чином не з`ясовано питання про недостатність вартості майна боржника для задоволення вимог кредиторів, оскільки визнаючи боржника банкрутом, суд першої інстанції у будь-якому випадку має встановити його неоплатність, тобто недостатність майна для задоволення вимог кредиторів.

Також, з метою позапланової документальної виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "УНІВЕРСАЛ ОПТТОРГ" співробітником ГУ ДФС у Дніпропетровській області 28.09.2018 було здійснено виїзд на податкову адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "УНІВЕРСАЛ ОПТТОРГ": 69076, м. Запоріжжя, вул. Новгородська, буд. 15.

За результатами виходу за вказаною адресою встановлено, що за даною адресою знаходиться житлова багатоповерхнева будівля на якій розташована вивіска агентства нерухомості «Гарант-Плюс». За зазначеною адресою встановлено відсутність підприємства та його посадових осіб.

Зазначені факти унеможливлюють проведення документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "УНІВЕРСАЛ ОПТТОРГ" у терміни, вказані у наказі від 19.09.2018 № 5374-п.

За результатами виїзду на податкову адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "УНІВЕРСАЛ ОПТТОРГ" складено акт від 28.09.2018 №58268/04-36-14-08/38359241 «Про неможливість проведення документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "УНІВЕРСАЛ ОПТТОРГ" у зв`язку з відсутністю посадових осіб та підприємства за податковою адресою.

Отже, апелянт вважає, що після прийняття оскаржуваної постанови, відповідно до чинного законодавства у контролюючого органу відсутнє право донараховувати податкові зобов`язання. А отже, не проведення перевірки контролюючим органом до прийняття постанови про визнання боржника банкрутом, порушує право контролюючого органу на здійснення контролюючих заходів та можливого донараховування податкових зобов`язань за результатами такої перевірки.

Також, Товариство з обмеженою відповідальністю "УНІВЕРСАЛ ОПТТОРГ" не надало доказів усіх первинних документів підприємства, у тому числі первісних документів, регістрів бухгалтерського та податкового обліку.

Ліквідатор не забезпечив надання усіх документів на перевірку контролюючому органу.

Додатково, апелянт звертає увагу на те, що податкова декларація з податку на прибуток підприємства за 2017 рік була подана із показникам доходу від будь-якої діяльності в розмірі 80,9 млн. грн., податкова декларація податку на прибуток підприємства за І півріччя 2018 року із показником - 12, 6 млн. грн.

3. Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

У запереченнях на апеляційну скаргу ліквідатор Мірошник І.В. просив залишити апеляційну скаргу без задоволення.

4. Рух справи у суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 26.11.2018 року, у складі колегії суддів головуючого судді Білецької Л.М. (доповідач), суддів Паруснікова Ю.Б., Чередка А.Є., відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Дніпропетровської області на постанову господарського суду Запорізької області від 29.12.2018 року у справі № 908/2591/18 та призначено до розгляду у судовому засіданні на 01.04.2019 року.

01.04.2019 року оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Представники сторін у судове засідання не з'явилися про час, дату та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Від представника ГУ ДФС у Дніпропетровській області надійшло клопотання про розгляд справи без представника скаржника.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті ним рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанову Господарського суду Запорізької області від 29.12.2018 року у справі №908/2591/18 слід скасувати.

5. Встановлені судом першої інстанції обставини справи.

Боржник - Товариство з обмеженою відповідальністю "УНІВЕРСАЛ ОПТТОРГ", зареєстровано за адресою: вул. Новгородська, 15, м. Запоріжжя, 69076, згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Згідно з протоколом № 01/08 від 22.08.2018р. засновником ТОВ "УНІВЕРСАЛ ОПТТОРГ" прийнято рішення про припинення товариства шляхом його ліквідації, головою ліквідаційної комісії призначено Сєріка Євгена Григоровича, загальний строк проведення ліквідаційної процедури встановлено у два місяці.

Про свою ліквідацію боржник - ТОВ "УНІВЕРСАЛ ОПТТОРГ" повідомив органи державної фіскальної служби, Фонди соціального страхування, тощо.

Згідно з положеннями статті 104 та ч.1 ст. 110 Цивільного кодексу України юридична особа може бути припинена шляхом ліквідації за рішенням її учасників.

Як свідчать документи бухгалтерської звітності, а також згідно заявленим кредиторами претензій загальна сума кредиторської заборгованості, що не оспорюється боржником складає 38 063 215,44 грн.

Заборгованість по заробітній платі перед працівниками підприємства відсутня.

За результатами проведеної інвентаризації головою ліквідаційної комісії встановлена відсутність грошових, інших активів, про що складено відповідний акт від 19.11.2018р.

Проміжний ліквідаційний баланс Товариства з обмеженою відповідальністю "УНІВЕРСАЛ ОПТТОРГ", складений станом на 20.11.2018., який відображує кредиторську заборгованість і відсутність дебіторської.

Відповідно до рішення № 19/11-1 від 19.11.2018р. головою ліквідаційної комісії призначено Мірошника Ігоря Вікторовича.

Судом першої інстанції встановлено, що боржником дотримано встановлених законом вимог щодо ліквідації юридичної особи за рішенням власника, зокрема, положень статей 104, 105, 110 та 111 Цивільного кодексу України.

Майна боржника недостатньо для задоволення кредиторських вимог.

6. Доводи, за якими суд апеляційної інстанції не погодився з висновками суду першої першої інстанції.

Колегія суддів не погоджується з висновком господарського суду Запорізької області, викладеними у постанові від 29.12.2018 року по справі № 908/2591/18 з огляду на наступне.

Згідно ч.1 ст.95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", якщо вартості майна боржника - юридичної особи, щодо якого прийнято рішення про ліквідацію, недостатньо для задоволення вимог кредиторів, така юридична особа ліквідується в порядку, передбаченому цим Законом. У разі виявлення зазначених обставин ліквідатор (ліквідаційна комісія) зобов'язаний звернутися до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство такої юридичної особи.

Спрощена процедура банкрутства, яка передбачена ст. 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (банкрутство боржника, що ліквідується власником), випливає з процедури добровільної ліквідації юридичної особи, тобто ліквідації юридичної особи за рішенням її учасників (власників) або органу, уповноваженого на це установчими документами.

Частинами 1,3 статті 105 ЦК України встановлено, що учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, зобов'язані протягом трьох робочих днів з дати прийняття рішення письмово повідомити орган, що здійснює державну реєстрацію. Учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, відповідно до цього Кодексу призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється.

Згідно п.1 ч.1 та ч.3 ст.110 ЦК України юридична особа ліквідується за рішенням її учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, в тому числі у зв'язку із закінченням строку, на який було створено юридичну особу, досягненням мети, для якої її створено, а також в інших випадках, передбачених установчими документами. Якщо вартість майна юридичної особи є недостатньою для задоволення вимог кредиторів, юридична особа здійснює всі необхідні дії, встановлені законом про відновлення платоспроможності або визнання банкрутом.

Частинами 1-11 статті 111 ЦК України передбачено, що з дати внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запису про рішення засновників (учасників) юридичної особи, суду або уповноваженого ними органу щодо ліквідації юридичної особи ліквідаційна комісія (ліквідатор) зобов'язана вжити всіх необхідних заходів щодо стягнення дебіторської заборгованості юридичної особи, що ліквідується, та письмово повідомити кожного з боржників про припинення юридичної особи в установлені цим Кодексом строки.

Ліквідаційна комісія (ліквідатор) заявляє вимоги та позови про стягнення заборгованості з боржників юридичної особи.

Ліквідаційна комісія (ліквідатор) зобов'язана повідомити учасників юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, про її участь в інших юридичних особах та/або надати відомості про створені нею господарські товариства, дочірні підприємства.

Під час проведення заходів щодо ліквідації юридичної особи до завершення строку пред'явлення вимог кредиторів ліквідаційна комісія (ліквідатор) закриває рахунки, відкриті у фінансових установах, крім рахунка, який використовується для розрахунків з кредиторами під час ліквідації юридичної особи.

Ліквідаційна комісія (ліквідатор) вживає заходів щодо інвентаризації майна юридичної особи, що припиняється, а також майна її філій та представництв, дочірніх підприємств, господарських товариств, а також майна, що підтверджує її корпоративні права в інших юридичних особах, виявляє та вживає заходів щодо повернення майна, яке перебуває у третіх осіб.

У випадках, установлених законом, ліквідаційна комісія (ліквідатор) забезпечує проведення незалежної оцінки майна юридичної особи, що припиняється.

Ліквідаційна комісія (ліквідатор) вживає заходів щодо закриття відокремлених підрозділів юридичної особи (філій, представництв) та відповідно до законодавства про працю здійснює звільнення працівників юридичної особи, що припиняється.

Ліцензії, документи дозвільного характеру та інші документи, а також печатки та штампи, які підлягають поверненню органам державної влади, органам місцевого самоврядування, повертаються їм ліквідаційною комісією (ліквідатором).

Для проведення перевірок та визначення наявності або відсутності заборгованості із сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових коштів до Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування ліквідаційна комісія (ліквідатор) забезпечує своєчасне надання органам доходів і зборів та Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування документів юридичної особи (її філій, представництв), у тому числі первинних документів, регістрів бухгалтерського та податкового обліку.

До моменту затвердження ліквідаційного балансу ліквідаційна комісія (ліквідатор) складає та подає органам доходів і зборів, Пенсійного фонду України та фондів соціального страхування звітність за останній звітний період.

Ліквідаційна комісія (ліквідатор) після закінчення строку для пред'явлення вимог кредиторами складає проміжний ліквідаційний баланс, що включає відомості про склад майна юридичної особи, що ліквідується, перелік пред'явлених кредиторами вимог та результат їх розгляду.

Проміжний ліквідаційний баланс затверджується учасниками юридичної особи, судом або органом, що прийняв рішення про ліквідацію юридичної особи.

Виплата грошових сум кредиторам юридичної особи, що ліквідується, у тому числі за податками, зборами, єдиним внеском на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та іншими коштами, що належить сплатити до державного або місцевого бюджету, Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування, провадиться у порядку черговості, встановленому статтею 112 цього Кодексу.

У разі недостатності в юридичної особи, що ліквідується, коштів для задоволення вимог кредиторів ліквідаційна комісія (ліквідатор) організовує реалізацію майна юридичної особи.

До затвердження ліквідаційного балансу ліквідаційна комісія (ліквідатор) складає та подає органам доходів і зборів, Пенсійного фонду України та фондів соціального страхування звітність за останній звітний період.

Після завершення розрахунків з кредиторами ліквідаційна комісія (ліквідатор) складає ліквідаційний баланс, забезпечує його затвердження учасниками юридичної особи, судом або органом, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, та забезпечує подання органам доходів і зборів.

Отже, необхідними передумовами для звернення зі заявою про порушення провадження у справі про банкрутство боржника в порядку статті 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" є: прийняття рішення власником майна (або органом, уповноваженим управляти майном) боржника про звернення боржника до господарського суду зі заявою; проведення аналізу активів боржника шляхом здійснення інвентаризації та оцінки його майна, в тому числі грошових коштів на рахунках боржника, аналізу пасиву боржника шляхом повідомлення кредиторів про ліквідацію юридичної особи-боржника з метою виявлення кредиторів та встановлення повного обсягу кредиторської заборгованості.

За результатами аналізу активу та пасиву боржника ліквідаційна комісія (ліквідатор) складає проміжний ліквідаційний баланс, який додається до заяви боржника відповідно до ч.3 ст.11 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", звернення з якою до господарського суду є можливим по закінченню строку, передбаченого ст.105 ЦК України.

Дотримання визначених вимог та сукупність вказаних дій ліквідаційної комісії (ліквідатора) під час досудової ліквідації боржника є підставою для звернення ліквідаційної комісії (ліквідатора) із заявою про порушення справи про банкрутство боржника в порядку ст. 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" із наданням господарському суду доказів існування всіх необхідних передумов для порушення провадження у справі про банкрутство боржника, що ліквідується власником, саме на момент звернення боржника з відповідною заявою.

Постанова господарського суду про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури є, за своєю правовою природою, судовим рішенням, яке повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Пунктом 11.9 Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 №1588, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 29.12.2011 за №1562/20300, визначено, що з метою забезпечення закриття рахунків юридичних осіб, що ліквідуються, контролюючий орган за основним місцем обліку на звернення комісії з припинення (ліквідатора, ліквідаційної комісії тощо) надає перелік рахунків у фінансових установах відповідної юридичної особи та/або її відокремлених підрозділів, які на момент звернення взяті на облік контролюючими органами та щодо яких не надходили повідомлення про їх закриття.

Таким чином, належним доказом наявності відкритих/закритих рахунків у боржника є довідка податкового органу щодо наявності таких рахунків.

Доказів того, що ліквідаційна комісія боржника зверталася до відповідного контролюючого органу щодо отримання переліку таких рахунків юридичної особи боржника та відомостей про їх закриття матеріали справи не містять, що свідчить про порушення головою ліквідаційної комісії вимог ч.3 ст.111 ЦК України.

Положення про інвентаризацію активів та зобов'язань, затверджене Наказом Міністерства фінансів України 02.09.2014 р. № 879, визначає порядок проведення інвентаризації активів і зобов'язань та оформлення її результатів.

У розділі ІІ зазначеного Положення зазначено, що для проведення інвентаризації на підприємстві розпорядчим документом керівника підприємства створюється інвентаризаційна комісія з представників апарату управління підприємства, бухгалтерської служби (представників аудиторської фірми, централізованої бухгалтерії, суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи, яка здійснює ведення бухгалтерського обліку на підприємстві на договірних засадах) та досвідчених працівників підприємства, які знають об'єкт інвентаризації, ціни та первинний облік (інженери, технологи, механіки, виконавці робіт, товарознавці, економісти, бухгалтери). Інвентаризаційну комісію очолює керівник підприємства (його заступник) або керівник структурного підрозділу підприємства, уповноважений керівником підприємства. У тих випадках, коли бухгалтерський облік ведеться безпосередньо керівником підприємства, інвентаризаційну комісію очолює керівник підприємства самостійно. Інвентаризація проводиться повним складом інвентаризаційної комісії (робочої інвентаризаційної комісії) та у присутності матеріально відповідальної особи.

Всупереч наведеному, інвентаризація майна боржника була проведена ліквідатором одноособово, без створення інвентаризаційної комісії та за відсутністю матеріально відповідальної особи.

Відповідно до ч. 7 ст. 111 ЦК України, для проведення перевірок та визначення наявності або відсутності заборгованості із сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових коштів до Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування ліквідаційна комісія (ліквідатор) забезпечує своєчасне надання органам доходів і зборів та Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування документів юридичної особи (її філій, представництв), у тому числі первинних документів, регістрів бухгалтерського та податкового обліку.

До моменту затвердження ліквідаційного балансу ліквідаційна комісія (ліквідатор) складає та подає органам доходів і зборів, Пенсійного фонду України та фондів соціального страхування звітність за останній звітний період.

Також, не подавалися головою ліквідаційної комісії органам доходів і зборів та Пенсійному фонду України, документи юридичної особи, у тому числі первинні документи, регістри бухгалтерського та податкового обліку для проведення перевірок, звітність за останній звітний період (докази у справі відсутні).

Частина 7 статті 111 Цивільного кодексу України має імперативний характер, тому незалежно від здійснення публікації оголошення про ліквідацію боржника та звернення (або не звернення) відповідних контролюючих органів з вимогами до боржника в межах встановленого в публікації строку, перевірка фінансового-господарської діяльності підприємства, що ліквідується, є обов'язковою складовою ліквідаційної процедури, тому обов'язок ліквідатора надати всі необхідні для проведення такої перевірки документи є безумовним (висновок Верховного Суду, викладений в постанові від 16.08.2018 року у справі № 915/1490/16).

Відповідно до ч. 3 ст.111 ЦК України під час проведення заходів щодо ліквідації юридичної особи до завершення строку пред'явлення вимог кредиторів ліквідаційна комісія (ліквідатор) закриває рахунки, відкриті у фінансових установах, крім рахунка, який використовується для розрахунків з кредиторами під час ліквідації юридичної особи.

З матеріалів справи вбачається, що на час звернення голови ліквідаційної комісії до суду з заявою про порушення провадження у справі про банкрутство у боржника було відкрито два рахунки в АТ "УКРЕКСІМБАНК" та один в АТ АБ "РАДА БАНК"

Окрім цього, згідно частини 4 статті 11 Закону, заява про порушення провадження у справі про банкрутство подається боржником лише за наявності майна, достатнього для покриття судових витрат.

Таким чином, нормами Закону встановлено додаткову вимогу до заяви боржника про порушення справи про банкрутство за статтею 95 Закону - обов'язкову наявність у такого заявника майна, достатнього для покриття судових витрат, пов'язаних із здійсненням провадження у справі про банкрутство. У визначенні таких витрат слід враховувати, зокрема, оплату винагороди арбітражному керуючому у мінімальному розмірі не менше ніж за 12 місяців його роботи, відшкодування витрат на публікацію оголошень у справі, судового збору, сплаченого кредиторами тощо (висновок про застосування норм права викладений в постановах Верховного Суду від 14.03.2018 року у справі № 904/1853/17, від 01.08.2018 року у справі № 911/3540/17).

Між тим, з матеріалів справи вбачається, що станом на час звернення з заявою до господарського суду про порушення провадження у справі про банкрутство у боржника були відсутні кошти для покриття усіх судових витрат в провадженні у справі про банкрутство.

Виходячи з усього вищенаведеного, колегія суддів вважає, що боржником не дотримано передбачених законодавством передумов, необхідних для звернення із заявою про порушення справи про банкрутство, не доведено неможливості задовольнити вимоги кредиторів у повному обсязі в процедурі добровільної ліквідації, а висновок суду про недостатність майна боржника для задоволення вимог кредиторів здійснений без встановлення відповідних обставин, проведення аналізу активів та пасивів боржника та не ґрунтується на належних доказах, тому суд першої інстанції не мав достатніх правових підстав для визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

7. Мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу.

Колегія суддів погоджується з доводами скаржника, з підстав викладених у п. 6 цієї постанови.

8. Чи були і ким порушені, оспорені або невизнані права чи інтереси, за захистом яких особа звернулася до суду.

Ліквідаційною комісією боржника не дотримано вимоги законодавства щодо добровільної ліквідації юридичної особи, а матеріали справи свідчать про неподання ліквідатором на момент порушення справи про банкрутство документів на підтвердження здійснення повної досудової процедури ліквідації боржника,

9. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Розглядаючи справу у судовому засіданні, господарський суд мав встановити обставини недотримання боржником передбачених законодавством передумов для звернення із заявою про порушення справи про банкрутство та закрити провадження у справі про банкрутство, оскільки надання в подальшому до суду додаткових доказів, пов'язаних із здійсненням процедури добровільної ліквідації законодавством не передбачено.

Так, в частині 1 статті 83 Закону встановлено, що господарський суд закриває провадження у справі про банкрутство, якщо: 1) боржник - юридична особа не внесена до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців; 2) юридичну особу, яка є боржником, припинено в установленому законодавством порядку, про що є відповідний запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців; 3) у провадженні господарського суду є справа про банкрутство того ж боржника; 4) затверджений звіт керуючого санацією боржника в порядку, передбаченому цим Законом; 5) затверджена мирова угода в порядку, передбаченому цим Законом; 6) затверджений звіт ліквідатора в порядку, передбаченому цим Законом; 7) боржник виконав усі зобов'язання перед кредиторами; 8) до боржника після офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження (проваджень) у справі про його банкрутство не висунуто вимог; 9) згідно із законом справа не підлягає розгляду в господарських судах України; 11) господарським судом не встановлені ознаки неплатоспроможності боржника; 12) в інших випадках, передбачених законом.

Згідно із частиною 2 статті 83 Закону провадження у справі про банкрутство може бути припинено у випадках, передбачених пунктами 1, 2, 5, 9 частини першої цієї статті, на всіх стадіях провадження у справі про банкрутство (до та після визнання боржника банкрутом); у випадках, передбачених пунктами 3, 4, 7, 8 і 11 частини першої цієї статті - лише до визнання боржника банкрутом, а у випадку, передбаченому пунктом 6 частини першої цієї статті, - лише після визнання боржника банкрутом.

З урахуванням зазначених норм процесуального права провадження у справі про банкрутство Товариство з обмеженою відповідальністю "УНІВЕРСАЛ ОПТТОРГ" підлягає закриттю на підставі пункту 11 частини 1 статті 83 Закону.

Виходячи з вищевикладеного, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Дніпропетровській області задовольнити повністю, постанову Господарського суду Запорізької області від 29.12.2018 року по справі № 908/2591/18 скасувати, як таку, що прийнята з неповним з'ясуванням обставин справи, з недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими, з неправильним застосуванням норм матеріального права, а провадження у справі закрити внаслідок безпідставності його відкриття господарським судом.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275-280, 282 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на постанову господарського суду Запорізької області від 29.12.2018 року по справі № 908/2591/18- задовольнити.

Постанову господарського суду Запорізької області від 29.12.2018 по справі № 908/2591/18 - скасувати .

Провадження у справі № 908/2591/18 про банкрутство Товариство з обмеженою відповідальністю "УНІВЕРСАЛ ОПТТОРГ" - закрити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст складено 08.04.2019 року.

Головуючий суддя Л.М. Білецька

Суддя Ю.Б. Парусніков

Суддя А.Є. Чередко