РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.04.2019Справа № 910/254/19

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ІТ-Техноресурс" Львівської області

до Фізичної особи-підприємця Луданова Максима Валерійовича м. Києва

про стягнення збитків, неустойки, ціна позову 63501,56 грн.

Суддя Паламар П.І.

Без виклику представників сторін (без проведення судового засідання).

СУТЬ СПОРУ :

у грудні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ІТ-Техноресурс" звернулося в суд з указаним позовом.

Позивач зазначав, що відповідно до укладеного з відповідачем договору оперативної оренди обладнання від 1 вересня 2016 р. останньому був наданий в строкове платне користування ноутбук (Lenovo ThinkPad L460 14) вартістю 24020 грн. строком до 31 грудня 2016 р.

Листом від 17 січня 2018 р. він повідомив відповідача про припинення договору та просив повернути передане йому майно або відшкодувати його вартість.

Посилаючись на те, що з часу припинення договору відповідач передане йому в оренду майно не повернув, що свідчить про його втрату орендарем, позивач просив задовольнити позов, стягнувши з останнього на свою користь 24020 грн. вартості втраченого об'єкта оренди та на підставі ч. 2 ст. 785 ЦК України 39481,56 грн. неустойки за час прострочення повернення цього майна протягом лютого-листопада 2018 року. Просив також покласти на відповідача понесені по справі судові витрати.

Відповідач відзив на позовну заяву не подав.

Розглянувши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 1 вересня 2016 р. між сторонами у справі укладено договір оперативної оренди обладнання, згідно з умовами якого позивач зобов'язався передати відповідачу у тимчасове платне користування (оренду) ноутбук (Lenovo ThinkPad L460 14), а останній - проводити оплату за користування вказаним майном на умовах договору.

Згідно умов п. 6.2 договору сторони мають право в односторонньому порядку розірвати даний договір, попередивши одна одну за 15 календарних днів до дня розірвання листом. Лист вважатиметься достатнім документом, що вважати договір розірваним.

Вказані обставини підтверджуються наявною у матеріалах копією вищезгаданого договору.

Актом прийому-передачі майна, що орендується від 1 березня 2017 р., підписаного електронними-цифровими підписами сторін стверджується факт передачі позивачем відповідачу орендованого майна.

17 січня 2018 р. позивач листом повідомив відповідача про припинення дії спірного договору та просив повернути передане йому майно або відшкодувати його вартість.

Це підтверджується поясненнями позивача викладеними у позовній заяві, описом вкладення у рекомендований лист з повідомленням про вручення, фіскальним чеком № від 22 січня 2018 р.

Згідно вимог ч. 1 ст. 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу або у стані, який було обумовлено в договорі.

Враховуючи те, що договір оренди припинив свою дію 1 лютого 2018 р. у зв'язку із розірванням в односторонньому порядку позивачем, у відповідача відсутні правові підстави користуватися орендованим майном.

Доказів повернення відповідачем переданого йому в оренду майна суду не надано.

У зв'язку з неповерненням відповідачем одержаного в користування майна, за відсутності доказів наявності у нього цього майна, таке вважається втраченим.

Відповідно до вимог ст. 772 ЦК України наймач, який затримав повернення речі наймодавцеві, несе ризик її випадкового знищення або випадкового пошкодження.

Згідно ч. 2 ст. 779 ЦК України у разі неможливості відновлення речі наймодавець має право вимагати відшкодування завданих йому збитків.

За правилами ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків.

Згідно рахунку на оплату № 1021 від 17 листопада 2016 р., виставленого ТОВ "ІТ Планета" позивачу, видаткової накладної № 1125 від 21 листопада 2016 р., підписаної позивачем і ТОВ "ІТ Планета" вартість переданого позивачем відповідачу майна, а саме ноутбук (Lenovo ThinkPad L460 14) становить 24020 грн.

Згідно з роз'ясненнями пленуму Вищого господарського суду України, наданими у п. 2 постанови № 6 від 23 березня 2012 р. "Про судове рішення", господарський суд у прийнятті судового рішення керується (та відповідно зазначає у ньому) не лише тими законодавчими та/або нормативно-правовими актами, що на них посилалися сторони та інші учасники процесу, а й тими, на які вони не посилалися, але якими регулюються спірні правовідносини у конкретній справі (якщо це не змінює матеріально-правових підстав позову).

За таких обставин з відповідача на користь позивача відповідно до вимог ст. 22 ЦК України, ст.ст. 224, 225 ГК України підлягає стягненню 24020 грн. збитків у розмірі вартості втраченого майна.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 785 ЦК України якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Виходячи з пояснень позивача про втрату відповідачем вищевказаного майна і неможливості його повернення, підстави для застосування передбаченої ч. 2 ст. 785 ЦК України штрафної санкції за прострочення повернення відсутні.

За таких обставин у позові в частині стягнення 39481,56 грн. неустойки за користування річчю слід відмовити.

Оскільки позов задоволено частково, понесені по справі судові витрати стосовно до вимог ст. 129 ГПК України слід покласти на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 86, 129, 232, 233, 236-241 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ІТ-Техноресурс" Львівської області задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Луданова Максима Валерійовича (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ІТ-Техноресурс" (81100, Львівська обл., м. Пустомити, вул. Глинська, 14, код 38411880) 24020 грн. збитків, 666,49 грн. витрат по оплаті судового збору.

У позові в іншій частині відмовити.

Рішення набирає законної сили та підлягає оскарженню у строк і порядку, визначені ст. 241 та розділом ІV ГПК України.

Суддя господарського суду міста Києва П.І.Паламар