РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

19.03.2019Справа № 910/17218/18
Суддя Мудрий С.М. розглянувши справу

за позовом Східного територіального квартирно-експлуатаційного управління

до приватного підприємства "Проект-актів»

про стягнення 216 099,33 грн.

При секретарі судового засідання: Єрмоловій Р.М.

Представники сторін:

від позивача: Матвєєнко Г.М. -представник за довіреністю № 303/24/Ю/5939 від 27.12.2018 р.;

від відповідача: Міхова М.В. - представник за довіреністю № б/н від 24.01.2019 р.

встановив:

Східне територіальне квартирно-експлуатаційне управління звернулося до Господарського суду міста Києва із позовом до приватного підприємства "Проект-актів" про стягнення штрафних санкцій у розмірі 216 099,33 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем обов'язку своєчасного виконання робіт по договору підряду №235/2018/235 від 27.07.2018 року.

Ухвалою господарського суду від 26.12.2018 вищевказану позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу десятиденний строк для усунення її недоліків з дня вручення цієї ухвали.

08.01.2019 до канцелярії суду позивач подав клопотання про усунення недоліків з доданими документами.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 14.01.2019 року відкрито провадження у справі. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

18.01.2019 року до канцелярії суду позивач подав клопотання про залучення Міністерства оборони України як другого позивача по справі.

21.02.2019 року до канцелярії суду відповідачем подано відзив на позовну заяву, клопотання в якому просив зобов'язати позивача усунути недоліки позовної заяви шляхом направлення на адресу відповідача копій додатків, зазначених у позовній заяві та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.

Відповідно до ч. 5 статті 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Згідно з ч.6 статті 252 ГПК України суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін за одночасного існування таких умов: 1) предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 26.02.2019 року клопотання приватного підприємства "Проект-актів" про розгляд справи в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін у справі №910/17218/18 задоволено. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Розгляд справи призначено на 12.03.2019 року.

07.03.2019 року до канцелярії суду позивачем подано відповідь на відзив.

11.03.2019 року до канцелярії суду відповідачем подано клопотання про залучення до справи третьої особи.

В судовому засіданні 12.03.2019 року представник позивача просив суд залишити без розгляду клопотання про залучення співпозивача до участі у справі.

Представник відповідача підтримав подане клопотання про залучення третьої особи до участі у справі.

Представник позивача заперечив проти даного клопотання.

Суд відмовив у задоволенні клопотання відповідача про залучення третьої особи до участі у справі.

Представник позивача підтримав позовні вимоги, просив суд задовольнити.

Представник відповідача заперечував проти позову, просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Судом оголошено перерву до 19.03.2019 року.

19.03.2019 року до канцелярії суду відповідачем подано заперечення на відповідь на відзив.

В судовому засіданні 19.03.2019 року представник позивача подав уточнений розрахунок вартості виконаних робіт.

В судовому засіданні на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково.

Частина 1 статті 202 ЦК України передбачає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ч.1 статті 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч. 2 статті 509 ЦК України, зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно п.1 ч. 2 статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

27.07.2018 року між Східним територіальним квартирно-експлуатаційним управлінням (замовник) та приватним підприємством "Проект-актів" (генпідрядник) укладено договір підряду №235/2018/235 на виконання робіт із будівництва казарми поліпшеного планування №2, 54 омбр, ОК «Схід», м. Бахмут, Донецька обл., військове містечко №58.

Відповідно до ч.1 статті 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно з ч.2 статті 837 ЦК України договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Відповідно до п.1.1 договору замовник доручає, а підрядник забезпечує відповідно до проектної документації та умов договору виконання робіт із будівництва «Будівництво будівлі казарми поліпшеного планування №2, 54, омбр, ОК «Схід», м. Бахмут, Донецька обл., військове містечко №58» (код 4521000-2 - «Будівництво будівель» відповідно до ДК 021:2015) (далі - об'єкт), що виконується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Пунктом 10.1 договору встановлено, що договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 31 грудня 2018 року, а в частині своїх зобов'язань та розрахунків до їх вимог виконання сторонами.

Договірна ціна становить 14 487 188,40 грн., у тому числі ПДВ - 2414531,40 грн. (п.3.1 договору).

Відповідно до статті 846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов'язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов'язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.

Згідно з п.5.1 договору (в редакції додаткової угоди №1 до договору підряду №235/2018/235 від 27.07.2018р. від 08.08.2018 року) термін завершення виконання робіт по об'єкту з урахування граничних строків виконання нижченаведених етапів визначається календарним графіком виконання робіт, який розробляється генпідрядником, погоджується замовником та є невід'ємною частиною цього договору, та становить по 10.04.2019р. загальна тривалість будівництва, без врахування технологічної перерви, не повинна перевищувати 210 календарних днів.

Термін завершення виконання етапів, зокрема, 2 етап: не пізніше ніж через 80 календарних днів з дати укладання договору підряду, а саме по 27.09.2018 року - повинні бути завершені наступні будівельні роботи:

- улаштування стін цегляних 1-го поверху з перемичками,

- улаштування монолітного поясу по стінам 1-го поверху,

- монтаж плит перекриття 1-го поверху з монолітними ділянками.

29.11.2018 року між сторонами укладено додаткову угоду №2 до договору підряду №235/2018/235 від 27.07.2018р., та внесли зміни, зокрема, у п.5.1 договору, а саме: термін завершення виконання робіт по об'єкту з урахування граничних строків виконання нижченаведених етапів визначається календарним графіком виконання робіт, який розробляється генпідрядником, погоджується замовником та є невід'ємною частиною цього договору, та становить по 16.03.2019р. загальна тривалість будівництва, без врахування технологічної перерви, не повинна перевищувати 210 календарних днів.

Термін завершення виконання етапів, зокрема, 2 етап: не пізніше ніж через 80 календарних днів з дати укладання договору підряду, а саме по 27.09.2018 року - повинні бути завершені наступні будівельні роботи:

- улаштування стін цегляних 1-го поверху з перемичками,

- улаштування монолітного поясу по стінам 1-го поверху,

- монтаж плит перекриття 1-го поверху з монолітними ділянками.

Однак, як зазначено позивачем генпідрядником усупереч наведеним умовам договору порушено виконання зобов'язань за договором щодо дотримання графіку виконання робіт 2-му етапу. Станом на 22.10.2018 року генпідрядником не виконані зобов'язання відповідно до умов договору, а саме положень пунктів 5.1, 5.1.3, 5.1.5, 5.1.6, 5.1.7, 6.3.2 договору та додаткової угоди №1 щодо завершення виконання робіт 2-го етапу в строки встановлені договором та додатковою угодою №1, про що було встановлено під час огляду виконаних робіт на об'єкті, проведених за участю представників замовника, генпідрядника та технічного нагляду (акт огляду від 22.10.2018), а саме не виконані роботи: улаштування стін цегляних 1-го поверху з перемичками - 100%, улаштування монолітного поясу по стінам 1-го поверху - 100%, монтаж плит перекриття 1-го поверху з монолітними ділянками - 100%.

У зв'язку з чим, позивачем на адресу відповідача направлено претензію про порушення зобов'язань за договором №303/24/10/4827 від 30.10.2018 року, в якій посилаючись на акт огляду від 22.10.2018 року (щодо не виконання робіт) просив виконати взяті за договором зобов'язання у найкоротший строк, сплатити у термін до 11.11.2018 року пеню у розмірі 90 041,39 грн. та штраф у розмірі 126 057,94 грн.

У відповідь листом №329 від 07.11.2018 року відповідач повідомив позивача про те, що з даною претензією не погоджується та просить переглянути суму штрафних санкцій у зв'язку з нижченаведеними обставинами. Згідно акту на виконання додаткових робіт №1/07 за об'єктом: «Будівництво будівлі казарми поліпшеного планування №1, 54, омбр, ОК «Схід», м. Бахмут, Донецька обл., військове містечко №58», який було надіслано на адресу замовнику щодо виконання наступних робіт: розроблення гранту у відвал екскаваторами «драглайн» або «зворотна лопата» з ковшом місткістю 0,25 м3, група грунтів 1, розбирання бутових фундаментів, розробка грунту вручну з кріпленням у траншеях шириною до 2 м, глибиною до 2 м, глибиною до 2м, група грунтів 1, навантаження сміття екскаваторами на автомобільні - самоскиди, місткість ковша екскаватора 0,5м3, перевезення сміття до 3 км. Загальна кількість затрачених діб на виконання вищевказаних робіт - 17. Даний акт в свою чергу був узгоджений представниками підрядної та ген підрядної організації, а також представником технічного нагляду. Вказані вище роботи посприяли неможливістю виконання робіт по об'єкту «Будівництва будівлі казарми поліпшеного планування №2, 54, омбр, ОК «Схід», м. Бахмут, Донецька обл., військове містечко №58», до тої пори поки не були виконані роботи вказані в акті на виконання додаткових робіт №1/07.

У відповідь листом №303/24/10/5126 від 15.11.2018 року позивач зазначив, що вказані відповідачем обставини щодо виконання додаткових робіт на об'єкті з будівництва казарми поліпшеного планування №1 технологічно відноситься до І етапу виконання робіт, а саме до підготовчих та земляних робіт. Виконання додаткових робіт на об'єкті з будівництва будівлі казарми поліпшеного планування №1 не могли вплинути на виконання робіт з будівництва будівлі казарми поліпшеного планування №2. А тому, просить виконати взяті за договором зобов'язання у найкоротший строк, сплатити у термін до 30.11.2018 року пеню у розмірі 90 041,39 грн. та штраф у розмірі 126 057,94 грн.

У зв'язку з несплатою штрафу та пені, позивач звернувся в суд з вимогами про стягнення пені в розмірі 90 041,39 грн. та штрафу в розмірі 126 057,94 грн. нарахованих на 1 800 827,78 грн. - вартість робіт, з яких допущено прострочення.

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначає, що відповідно до Пояснювальної записки, наданої виконробом на будівництві будівлі казарми поліпшеного планування №2, 54 омбр, ОК «Схід», м. Бахмут, Донецька область, військове містечко № 58 27 липня 2018 року (далі - пояснювальна записка), встановлено, що станом на 27.07.2018 року неможливо розпочати роботи з будівництва будівлі казарми поліпшеного планування №2 з тих підстав, що на будівельному майданчику знаходяться будівельні матеріали, бетонні блоки, земляні насипи, пісок, щебінь та інші будівельні матеріали, які переміщені з будівельного майданчика для будівництва будівлі казарми поліпшеного планування №1 (далі - казарма №1).

Між сторонами 07.06.2018 року укладено договір підряду №127/2018/127 від 07.06.2018 року на виконання робіт із будівництва будівлі казарми поліпшеного планування №1, 54 омбр, ОК «Схід», м. Бахмут, Донецька область, військове містечко № 58 (далі - договір №127).

Актом №1/07 на виконання додаткових робіт з будівництва будівлі казарми поліпшеного планування №1 від 04 липня 2018 року (далі - дефектний акт), підписаним представниками підрядної та генпідрядної організації, представником технічного нагляду замовника та представником авторського нагляду замовника, затверджено виконання додаткових робіт, не врахованих проектно-кошторисною документацією, а саме: розроблення ґрунту у відвал екскаваторами «драглайн» або «зворотна лопата» з ковшом місткістю 0,25мЗ, група ґрунтів 1; розбирання бутових фундаментів; розробка ґрунту вручну з кріпленнями у траншеях шириною до 2м, глибиною до 2м, група ґрунтів 1; навантаження сміття екскаваторами на автомобілі-самоскиди, місткість ковша екскаватора 0,5 м3; перевезення сміття до 3 км. Акт затверджено замовником. Тобто, замовник погодився з тим, що необхідність у виконанні додаткових робіт існує і такі роботи потребують додаткового часу. До того ж, замовник, затверджуючи даний акт погодився з тим, що не забезпечив підготовку будівельного майданчика до виконання будівельних робіт та не повідомив генпідрядника про наявність на будівельному майданчику бутового фундаменту, що зумовило необхідність виконання робіт, не передбачених проектною документацією, та потягло продовження строків виконання робіт.

Так, з графічного плану вбачається, що казарма № 1 та казарма №2 розташовані поруч одна з одною.

Враховуючи те, що договір №235 був підписаний пізніше, ніж договір № 127, а саме 27.07.2018 року, саме в цей період ще виконувались додаткові роботи по казармі. Як наслідок, будівельний майданчик казарми №2 був зайнятий будівельними матеріалами, що вбачається з пояснювальної записки виконроба на будівництві. Про вказані в пояснювальній записці обставини замовник був проінформований шляхом надсилання фотозвіту на електронну пошту (скріншот додається). Отже, відповідач не мав можливості розпочати роботи з будівництва будівлі казарми поліпшеного планування №2.

Зокрема, пояснювальна записка виконроба на будівництві від 22.08.2018 року свідчить про те, що станом на 22.08.2018 року на будівельному майданчику під будівництво казарми №2 неможливо розпочати роботи з будівництва будівлі казарми поліпшеного планування №2 з тих підстав, що на будівельному майданчику знаходяться будівельні матеріали, бетонні блоки, земляні насипи, пісок, щебінь та інші будівельні матеріали, які переміщені з будівельного майданчика казарми №1.

У зв'язку з цим, відповідач був змушений розпочати роботи з будівництва будівлі казарми поліпшеного планування №2 значно пізніше, що в подальшому зумовило затримку виконання робіт по 2-му етапу будівництва на 25 днів.

Таким чином, на думку відповідача, прострочення генпідрядника не мало місця, а збільшення строку виконання робіт зумовлено невиконанням своїх обов'язків замовником та об'єктивними обставинами, які зумовили збільшення обсягу та складності виконуваних робіт. Про відповідні обставини замовник своєчасно інформувався генпідрядником, проте не вчинив будь-яких дій щодо внесення змін до проектно-кошторисної документації.

Проте, відповідно до п. 5.1.5 договору зміна строків виконання робіт та передачі об'єкта замовнику здійснюється шляхом підписання сторонами відповідної додаткової угоди до договору (з обґрунтуванням обставин, що його спричинили).

Обставинами, які надають генпідряднику право вимагати від замовника зміни строків виконання робіт, введення в експлуатацію закінченого об'єкту є обставини непереборної сили (форс-мажорні обставини) та обставини, за які відповідає замовник (незабезпечення об'єкту затвердженою проектною чи дозвільною документацією, несвоєчасне виконання замовником зобов'язань за договором, внесення змін до проектно-кошторисної документації).

При цьому генпідрядник зобов'язаний письмово повідомити замовника про наявність відповідних обставин протягом 3 (трьох) календарних днів з дати їх настання. (п.5.1.6 договору).

Відповідно до п.5.1.7 договору, у разі необхідності замовник має право прийняти рішення про уповільнення, зупинення або прискорення темпів виконання робіт по об'єкту, про що письмово повідомляє генпідрядника протягом 5-ти робочих днів з дня прийняття такого рішення. Прийняття такого рішення замовником є підставою для укладення сторонами додаткової угоди до договору, в тому числі внесення змін календарного графіку виконання робіт (додаток №3), зміни договірної ціни договору, тощо.

Проте, в матеріалах справи відсутні будь-які докази щодо повідомлення відповідачем позивача про необхідність укладання додаткових договорів чи проекту таких додаткових договорів.

Крім того, з наявних в матеріалах справи підписаних сторонами додаткових угод до договору, а саме № 1 від 08.08.2018 року та №2 від 29.11.2018 року, що сторонами змінювався загальний термін виконання робіт, проте термін завершення виконання робіт по 2 етапу не змінювався.

Таким чином, судом встановлено, що відповідачем порушено виконання зобов'язання за договором щодо дотримання графіку виконання робіт 2-му етапу.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі ст.ст.525, 526 ЦК України, відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з п.7.1 договору, у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов'язань за договором сторони несуть відповідальність, передбачену цим договором та чинним законодавством.

Пунктом 7.4 договору передбачено види порушень та штрафних санкцій, які застосовуються до генпідрядника за договором: за порушення строків виконання робіт про будь-якому із етапів, визначених пунктом 5.1 договору, стягується пеня у розмірі 0,2% від вартості робіт, з яких допущено прострочення невиконання за кожний день прострочення невиконання за кожний день прострочення, а за прострочення виконання робіт понад 20 календарних днів додатково стягується штраф у розмірі 7% від вартості таких робіт.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (ч.1 ст. 230 ГК України).

В силу ст. 216 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставі і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно ч. 1, 2 статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Відповідно до ч.2 статті 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

При цьому суд зазначає, що чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень передбачати в договорі одночасне стягнення пені та штрафу, що узгоджується із свободою договору, встановленою статтею 627 Цивільного кодексу України, коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Цивільного кодексу України сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд, крім випадків, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами. Заборона на застосування пені та штрафу прямо не випливає з закону чи із суті відносин сторін, що дозволяє здійснити відповідне врегулювання у договорі.

В даному випадку суд вважає, що одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання за договором, штрафу та пені не суперечить приписам статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 Цивільного кодексу України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 Господарського кодексу України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

Можливість одночасного стягнення пені та штрафу за порушення окремих видів господарських зобов'язань передбачено частиною другою статті 231 ГК України, а одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання за договором, штрафу та пені не суперечить приписам статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 Цивільного кодексу України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 Господарського кодексу України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

В позовній заяві позивачем нараховано штрафні санкції на вартість робіт, з яких допущено прострочення в розмірі 1 800 827,78 грн.

В судовому засіданні 19.03.2019 року позивачем надано довідку щодо вартості невиконаних робіт ІІ етапу по об'єкту: Будівництво будівлі казарми поліпшеного планування №2, 54, омбр, ОК «Схід», м. Бахмут, Донецька обл., військове містечко №58», відповідно до договору підряду №235/2018/235 від 27.07.2018 року та додаткової угоди станом на 22.10.2018 року, відповідно до якого загальна вартість робіт з урахуванням прибутку, адміністративних витрат та податку на додану вартість складає - 1 135 581,60 грн., а саме: улаштування стін цегляних 1-го поверху з перемичками - 527 458,80 грн., улаштування монолітного поясу по стінам 1-го поверху - 126 745,20 грн., монтаж плит перекриття 1-го поверху з монолітними ділянками - 499 377,60 грн.

У відзиві на позовну заяву відповідачем зазначено, що відповідно до витягу із договірної ціни загальна вартість невиконаних робіт з урахуванням прибутку, адміністративних витрат та податку на додану вартість складає 1 050 373,20 грн.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, а саме договірну ціну та локальний кошторис, судом встановлено наступне:

- улаштування стін цегляних 1-го поверху з перемичками - становить 343 393,00 грн.

Відповідно до витягу з лЛокального кошторису - обсяг мурування стін з керамоблоків по першому поверху складає 210 м3 з перемичками, що становить 343 393,00 грн прямих витрат без ПДВ (№ за порядком « 1» , « 26», « 29» локального кошторису на будівельні роботи № 2-1-2 відповідає № за порядком « 1», « 2», « 3» витягу з локального кошторису на будівельні роботи № 2-1-2).

- улаштування монолітного поясу по стінам 1-го поверху - становить 100 941,00 грн.

Відповідно до локального кошторису на будівельні роботи № 2-1-1 сума становить 100 941,00 грн. прямих витрат без ПДВ (№ за порядком « 40» , « 41», « 42», « 43» Локального кошторису на будівельні роботи № 2-1-1 відповідає № за порядком « 1», « 2», « 3», « 4» витягу з локального кошторису на будівельні роботи № 2-1-1).

- монтаж плит перекриття 1-го поверху з монолітними ділянками - становить 413 739, 00 грн.

Відповідно до локального кошторису на будівельні роботи № 2-1-1 сума становить 100 941,00 грн. прямих витрат без ПДВ (№ за порядком « 48-59» локального кошторису на будівельні роботи № 2-1-1 відповідає № за порядком « 5-16» витягу з локального кошторису на будівельні роботи № 2-1-1).

- прибуток, адміністративні витрати та податок на додану вартість - становить 189 376,20 грн.

Відповідно до витягу з договірної ціни (№ за порядком « 7», « 8», « 12») - сума складає 189 376,20 грн.

Таким чином, згідно з витягом із договірної ціни загальна вартість невиконаних робіт з урахуванням прибутку, адміністративних витрат та податку на додану вартість складає 1 050 373, 20 грн.

А тому, за перерахунком суду пеня становить 52 518,66 грн. та штраф 73 526,12 грн. та підлягають задоволенню.

Вимоги позивача в частині стягнення пені в розмірі 37 522,73 грн. та штрафу в розмірі 52 531,82 грн. є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Частинами 3, 4 статті 13 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до положень ст. 2 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом - ГПК України) завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, згідно положень ст. 74 ГПК України.

Згідно зі ст. 79 ГПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України № 4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен із доводів сторін.

Судовий збір згідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3,4 ст. 13, ч.1 ст. 73, ст.ст. 129, 236-238, 240-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з приватного підприємства "Проект-актів" (04112, м. Київ, вул. Авіаконструктора І.Сікорського, буд. 8, офіс 5, код ЄДПОУ 40186902) на користь Східного територіального квартирно-експлуатаційного управління (49000, м. Дніпро, вул. Феодосіївська, 13, ) пені в розмірі 52 518 (п'ятдесят дві тисячі п'ятсот вісімнадцять) грн. 66 коп., штраф в розмірі 73 526 (сімдесят три тисячі п'ятсот двадцять шість) грн. 12 та судовий збір у розмірі 1 890 (одна тисяча вісімсот дев'яносто) грн. 76 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата підписання рішення: 15.04.2019 року.

Суддя С.М. Мудрий