Господарський суд Рівненської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" квітня 2019 р. м. Рівне Справа № 918/802/18

Господарський суд Рівненської області у складі судді Церковної Н. Ф., за участі секретаря судового засідання Оліфер С. М., розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні матеріали справи за позовом Антимонопольного комітету України до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1І.М." про стягнення штрафу в розмірі 638 458 грн 00 коп. та пені в розмірі 638 458 грн 00 коп.

у засіданні приймали участь:

від позивача - ОСОБА_2;

від відповідача - ОСОБА_3

У судовому засіданні 10 квітня 2019 року, відповідно до частини 1 статті 240 ГПК України, проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2018 року Антимонопольний комітет України звернувся до Господарського суду Рівненської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1І.М." про стягнення штрафу в розмірі 638 458 грн. 00 коп. та пені в розмірі 638 458 грн 00 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що рішенням Антимонопольного комітету України від 23.08.2016 р. № 385-р визнано, що ТзОВ "ОСОБА_1І.М." вчинило порушення, передбачене пунктом 4 частини другої статті 6, пунктом 1 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, що стосуються спотворення результатів торгів на закупівлю. За вказане порушення на ТзОВ "ОСОБА_1І.М." накладено штраф у розмірі 638 458 грн. 00 коп., який позивач просить суд стягнути. Крім того, у зв'язку із несплатою відповідачем штрафу у визначений ст.56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" строк, позивачем нараховано та заявлено до стягнення пеню в розмірі 638 458 грн 00 коп.

Ухвалою суду від 20.12.2018 року позовну заяву Антимонопольного комітету України від 06.12.2018 року № 300-20.3/02-16391 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 16.01.2019 року.

8 січня 2019 року відповідачем подано відзив на позовну заяву, згідно з яким останній зазначає, що зобовязання з оплати штрафу відповідач виконав у повному обсязі, що стверджується платіжними дорученнями №1985 та №1986 від 16.01.2019 року на загальну суму 638 458 грн 00 коп. Також вважає, що позовні вимоги щодо стягення пені є безпідставними, у звязку з відсутністю правових підстав для її нарахування.

Ухвалою суду від 16.01.2019 року заяву Антимонопольного комітету України від 15.01.2019 року № 300-20.3/03-486 про продовження строку на подання відповіді на відзив та додаткових доказів задоволено та продовжено позивачу строк до 07.02.2019 року.

Ухвалою суду від 16.01.2019 року підготовче засідання відкладено на 20.02.2019 року.

14 лютого 2019 року від позивача надійшла заява, згідно якої останній зменшує розмір позовних вимог в частині стягнення штрафу в сумі 638 458 грн 00 коп., у звязку з його погашенням відповідачем.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 46 ГПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

З огляду на викладене, заява позивача про зменшення розміру позовних вимог подана у строк, визначений п. 2 ч. 2 ст. 46 ГПК України, а відтак приймається судом.

Ухвалою суду від 20.02.2019 року за клопотанням відповідача строк підготовчого провадження продовжено на 30 днів до 20.03.2019 року включно, підготовче засідання відкладено на 12.03.2019 року.

Ухвалою суду від 12.03.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 20.03.2019 року.

20 березня 2019 року судове засідання не відбулося, у звязку з перебуванням судді Церковної Н. Ф. на лікарняному.

Ухвалою суду від 01.04.2019 року визначено нову дату та час судового засідання, розгляд справи по суті призначено на 10.04.2019 року.

Представник позивача у судовому засіданні 10.04.2019 року підтримав позовні вимоги в повному обсязі з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог.

У судовому засіданні 10.04.2019 року представник відповідача заперечив щодо позовних вимог з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши докази, надані сторонами, суд встановив на їх підставі такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

Антимонопольний комітет України розглянувши матеріали справи №20-26.13/18-16 про порушення ТОВ "ОСОБА_1І.М" законодавства про захист економічної конкуренції, 23.08.2016 року прийняв рішення № 385-р, яким визнано, що:

ТОВ "ОСОБА_1І.М." вчинило порушення, передбачене пунктом 4 частини другої статті 6, пунктом 1 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, що стосуються спотворення результатів торгів на закупівлю.

За порушення, на ТОВ "ОСОБА_1І.М." накладено два штрафи на загальну суму у розмірі 638 458 грн 00 коп.

Відповідно до ч. 3 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

Копія рішення № 385-р отримана відповідачем 06.09.2016 року, що стверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 045.

Отже, строк сплати штрафу, накладеного рішенням № 385-р, закінчився 07.11.2016 року (оскільки 06.11.2016 року припадало на неробочий день).

За приписами ч. 8 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" протягом пяти днів з дня сплати штрафу субєкт господарювання зобовязаний надіслати до Антимонопольного комітету України документи, що підтверджують сплату штрафу.

Судом встановлено, що позивач повідомив відповідача про необхідність обовязкового надіслання Антимонопольному комітету України документів, що підтверджують сплату штрафу, про це, зокрема, зазначено у супровідному листі позивача від 01.09.2016 року № 20-26.13/06-9235 та рішенні № 385-р. Інформація щодо сплати штрафу до позивача не надходила.

Водночас, як вбачається з матеріалів справи відповідачем сплачено штраф, накладений рішенням № 385-р в повному обсязі, що стверджується платіжними дорученнями №1985 та №1986 від 16.01.2018 року на загальну суму 638 458 грн 00 коп, що не заперечується позивачем.

Разом з тим, відповідач оскаржив рішення № 385-р до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.09.2016 року порушено провадження у справі №910/17389/16 за позовом ТОВ "ОСОБА_1І.М." до Антимонопольному комітету України про визнання недійсним рішення № 385-р.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 06.12.2016 року у справі №910/17389/16 позовні вимоги ТОВ "ОСОБА_1І.М." задоволено повністю.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 12.01.2017 року у справі №910/17389/16 прийнято до провадження апеляційну скаргу Антимонопольному комітету України на рішення Господарського суду міста Києва від 06.12.2016 року у справі №910/17389/16.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 09.02.2017 року у справі №910/17389/16 апеляційну скаргу Антимонопольного комітету України залишено без задоволення, а рішення Господарського суду Києва від 06.12.2016 року у справі №910/17389/16 - без змін.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 10.04.2017 року у справі №910/17389/16 прийнято до провадження касаційну скаргу Антимонопольного комітету України на постанову Київського апеляційного господарського суду від 09.02.2017 року та рішення Господарського суду міста Києва від 06.12.2016 року у справі № 910/17389/16.

Постановою Вищого господарського суду України від 25.04.2017 року у справі №910/17389/16 касаційну скаргу Антимонопольного комітету України задоволено частково, постанову Київського апеляційного господарського суду від 09.02.2017 року та рішення Господарського суду міста Києва від 06.12.2016 року у справі № 910/17389/16 - скасовано, справу направлено на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.05.2017 справу № 910/17389/16 прийнято до провадження.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 04.07.2017 у справі № 910/17389/16 ТОВ "ОСОБА_1І.М." відмовлено у задоволенні позовних вимог повністю.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 07.09.2017 року у справі №910/17389/16 прийнято до провадження апеляційну скаргу ТОВ "ОСОБА_1І.М." на рішення Господарського суду міста Києва від 04.07.2017 у справі № 910/17389/16.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 21.11.2017 року у справі 910/17389/16 апеляційну скаргу ТОВ "ОСОБА_1І.М." залишено без задоволення, а рішення Господарського суду Києва від 04.07.2017 року у справі № 910/17389/16 - без змін.

Ухвалою Верховного Суду від 18.01.2018 року у справі № 910/17389/16 прийнято до провадження касаційну скаргу ТОВ "ОСОБА_1І.М." на постанову Київського апеляційного господарського суду від 21.11.2017 та на рішення Господарського суду міста Києва від 04.07.2017 року у справі № 910/17389/16.

Постановою Верховного Суду від 27.02.2018 року у справі №910/17389/16 касаційну скаргу ТОВ "ОСОБА_1І.М." залишено без задоволення, а постанову Київського апеляційного господарського суду від 21.11.2017 року та рішення Господарського суду міста Києва від 04.07.2017 року у справі № 910/17389/16 - без змін.

Отже, рішення № 385-р є законним та відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України «"Про захист економічної конкуренції" та ст. 22 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" є обовязковим до виконання.

Згідно з ч. 5 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України.

У разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням, та пені органи Антимонопольного комітету України стягують штраф та пеню в судовому порядку (ч. 7 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції").

Частиною 4 ст. 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" передбачено, що порушення господарським судом провадження у справі про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України, прийнятого: згідно з частиною першою статті 48 цього Закону, частиною першою статті 30 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції"; за результатами перевірки відповідно до частини п'ятої статті 57 цього Закону; за результатами перегляду відповідно до частини третьої статті 58 цього Закону, а також перегляд за заявою сторони відповідного рішення (постанови) господарського суду зупиняє виконання зазначеного рішення органу Антимонопольного комітету України на час розгляду цієї справи чи перегляду відповідного рішення (постанови) господарського суду, якщо органом Антимонопольного комітету України відповідно до частини третьої статті 48 цього Закону чи господарським судом не визначено інше.

У п. 20.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року №15 "Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства" розяснено, що абз. 3 - 5 ч. 5 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" передбачено зупинення нарахування пені на час розгляду чи перегляду господарським судом: справи про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України про накладення штрафу; відповідного рішення (постанови) господарського суду. Отже, тривалість такого зупинення визначається виключно періодом часу, протягом якого фактично здійснювався зазначений розгляд чи перегляд (наприклад, у суді першої інстанції - від дня порушення провадження у справі до дня прийняття рішення в ній; у судах апеляційної та касаційної інстанцій - від дня прийняття апеляційної чи касаційної скарги до дня прийняття постанови), і в цей період не включається час знаходження матеріалів справи в суді, коли згадані розгляд чи перегляд не здійснюються.

З огляду на викладене, нарахування пені за прострочення сплати штрафів, накладених рішенням № 385-р, зупинялось з 11.05.2017 року до 04.07.2017 року (розгляд справи №910/17389/16 Господарським судом міста Києва), від 07.09.2017 року до 21.11.2017 року (розгляд справи №910/17389/16 Київським апеляційним господарським судом).

На підставі вказаних вище відомостей щодо розгляду господарським судом справи №910/17389/16 та норм Закону України "Про захист економічної конкуренції" сума, що підлягає до сплати відповідачем, розраховується наступним чином:

638 458 грн 00 коп. - штраф, що накладений на відповідача згідно з рішенням Антимонопольного комітету України від 23.08.2016 року № 385-р;

1,5 % - розмір пені за кожний день прострочення сплати штрафу відповідно до частини 5 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції";

638 458 грн 00 коп. х 1,5% = 9 576 грн 87 коп. - розрахована сума пені за кожний день прострочення сплати відповідачем штрафу, що накладений згідно з рішенням Антимонопольного комітету України від 23.08.2016 року № 385-р.

При цьому суд зазначає, що нарахування пені за прострочення сплати штрафів проводиться з 05.07.2017 року по 06.09.2017 року та з 22.11.2017 року по 15.01.2018 року.

Таким чином, кількість днів прострочення сплати штрафів становить 118 днів.

Відтак, сума пені, яка підлягає до стягнення з відповідача за прострочення сплати штрафу, що накладений згідно з рішенням Антимонопольного комітету України від 23.08.2016 року № 385-р, становить 1 130 070 грн 66 коп (9 576 грн 87 коп. х 118).

Відповідно до ч. 5 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням Комітету. Отже, розмір пені становить 638 458 грн 00 коп.

З огляду на вимоги ч. ч. 1, 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

З огляду на викладене вище, нарахування позивачем пені за прострочення сплати штрафу в розмірі 638 458 грн 00 коп. є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Крім того, доводи відповідача викладені у відзиві на позовну заяву не спростовують висновків суду про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для задоволення позову.

Судові витрати у справі у відповідності до приписів ст. 129 ГПК України необхідно покласти на відповідача.

Керуючись ст. ст. 25, 50, 51, 52, 56, 60, 62 Закону України "Про захист економічної конкуренції", ст. ст. 129, 237 - 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1І.М." (35312, Рівненська область, Рівненський район, смт. Клевань, вул. Центральна, 38, ) в дохід загального фонду Державного бюджету України на рахунок УК у Соломянському районі міста Києва, , банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, рахунок 6010, код класифікації доходів 21081100 (символ звітності 106) пеню у розмірі 638 458 грн 00 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1І.М." (35312, Рівненська область, Рівненський район, смт. Клевань, вул. Центральна, 38, ) на користь Антимонопольного комітету України (03035, м. Київ, вул. Митрополита Василя Липківського, 45, ) 9 576 грн 87 коп. судового збору.

Накази видати після набрання рішення законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 256 ГПК України).

Інформацію по справі, що розглядається, можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Повне судове рішення складене та підписане 10.04.2019 року.

Суддя Церковна Н. Ф.