ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.03.2019 року м.Дніпро Справа № 908/124/18

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Верхогляд Т.А.( доповідача)

суддів: Пархоменко Н.В., Паруснікова Ю.Б.,

cекретар судового засідання Пінчук Є.С.

представники сторін:

від відповідача: ОСОБА_1, довіреність №-8-0.62-2/62-19 від 02.01.2019 р., представник;

представники позивача та третьої особи не з'явились, про час і місце судового засідання повідомлені судом належним чином;

розглянувши апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області на рішення господарського суду Запорізької області від 27.03.2018 року (повний текст рішення складено 30.03.2018 року) у справі №908/124/18 (суддя Зінченко Н.Г.)

за позовом: Селянського (Фермерського) господарства «ОСОБА_2М.», с.Михайлівка, Вільнянський район, Запорізька область,

до відповідача: Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області, м.Запоріжжя,

за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 районної державної адміністрації Запорізької області, м. Вільнянськ, Запорізька область

про визнання незаконною відмови відповідача в поновленні договору оренди землі від 28.12.2007 року (зареєстрованого 18.02.2008 року за № 69) та укладення додаткової угоди про поновлення терміну дії зазначеного договору оренди землі,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Запорізької області від 27.03.2018 року у справі №908/124/18 позов задоволено повністю.

Визнано незаконною відмову Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області № 0-8-0.6-8107/2-17 від 14.12.2017 року в поновленні договору оренди землі від 28.12.2007 року, укладеного між ОСОБА_3 районною державною адміністрацією Запорізької області та Селянським (фермерським) господарством «ОСОБА_2М.» (зареєстрованого у Запорізькій регіональній філії ДП «Центр державного земельного кадастру» 18.02.2008 року за №69).

Вважати укладеною Додаткову угоду про поновлення терміну дії договору оренди землі від 28.12.2007 року (зареєстрованого 18.02.2008 року за № 69) між Головним управлінням Держгеокадастру у Запорізькій області (69095, м. Запоріжжя, вул. Українська, 50, ) та Селянським (фермерським) господарством «ОСОБА_2М.» (70030, Запорізька область, Вільнянський район, с. Михайлівка, вул. Шкільна, 11, ), на умовах поданого Селянським (фермерським) господарством «ОСОБА_2М.» проекту, у наступній редакції:

«Додаткова угода

про поновлення терміну дії договору оренди землі від 28 грудня 2007 року

(зареєстрований 18 лютого 2008 року № 69)

м. Запоріжжя

Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області ______________________ в особі _________________________, що діє на підставі_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________

іменоване в подальшому «Орендодавець», з одного боку, та

Селянське (фермерське) господарство «ОСОБА_2М.», що знаходиться в с. Михайлівка, вул. Шкільна, 11, Вільнянського району Запорізької області в особі голови ОСОБА_2, який діє на підставі Статуту, іменований в подальшому «Орендар», з другого боку, відповідно до ст. 33 ЗУ «Про оренду землі» уклали цю Додаткову угоду:

1. Поновити термін дії Договору оренди землі від 28 грудня 2007 року реєстровий №69 на 10 років.

2. Всі інші умови вищезазначеного Договору незмінні в Угоді, залишаються чинними у попередній редакції і Сторони підтверджують щодо них свої зобов'язання.

Ця додаткова угода є невід'ємною частиною вищевказаного Договору і набирає чинності з моменту її підписання сторонами, складена на 1 (одному) аркуші у трьох примірниках, по одному примірнику для кожної із сторін і один для органу державної реєстрації.

Реквізити сторін

Орендодавець Орендар

Головне управління СФГ «ОСОБА_2М.»

Держгеокадастру с. Михайлівка, вул. Шкільна, 11

у Запорізькій області Вільнянський р-н Запорізька обл.

__________________ витяг

__________________ № 024

МФО 313979 Р/р 4360

Філія «Укрексімбанк» АТ

м. Запоріжжя

м.п._________________ м.п.______________ ОСОБА_2»

Стягнуто з Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області на користь Селянського (фермерського) господарства «ОСОБА_2М.» 3 200,00 грн. судового збору.

Рішення мотивовано тим, що відмова відповідача в поновленні договору оренди землі є незаконною, оскільки позивачем при зверненні до відповідача з пропозицією про поновлення договору оренди землі було дотримано всі вимоги Закону України «Про оренду землі».

Суд першої інстанції зазначив, що відповідач, при зверненні до нього позивача з метою реалізації переважного права на поновлення договору оренди землі на новий строк, не вказав жодного порушення орендарем приписів діючого законодавства або умов договору, а лише зазначив, що не погоджується із запропонованими умовами, викладеними в листі-повідомлені позивача № 0-8-0.6-8107/2-17 від 14.12.2017 року та проекті додаткової угоди та посилався на Стратегію удосконалення управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними, затверджену постановою КМУ 07.06.2017 року №413.

Суд відхилив посилання відповідача про недосягнення сторонами домовленості щодо істотних умов договору, в тому числі щодо розміру орендної плати та зазначив, що питання щодо збільшення розміру орендних платежів підпадає під дію та регулювання ст. ст. 181, 188 Господарського кодексу України і повинно вирішуватися сторонами окремо від питання продовження дії самого договору оренди.

Не погодившись з рішенням, відповідач звернувся до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 06.09.2018 року провадження у справі №908/124/18 було зупинено до вирішення палатою для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду питання про усунення неоднозначного застосування норм права у подібних правовідносинах у іншій справі №920/739/17.

Указом Президента України від 29.12.2017 року № 454/2017 «Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах» ліквідовано Дніпропетровський апеляційний господарський суд та Донецький апеляційний господарський суд; утворено Центральний апеляційний господарський суд в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську, Запорізьку та Кіровоградську області, з місцезнаходженням у місті Дніпрі.

03.10.2018 року розпочав роботу Центральний апеляційний господарський суд.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 31 Господарського процесуального кодексу України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо ліквідовано або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який розглядав справу.

Відповідно до ч.ч. 5, 7 ст. 31 Господарського процесуального кодексу України, у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду, а якщо такий суд не визначено - до суду, що найбільш територіально наближений до суду, який ліквідовано або роботу якого припинено. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому цією статтею, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

На виконання вказаних правових норм забезпечено передачу справи № 908/124/18 за позовом Селянського (Фермерського) господарства «ОСОБА_2М.» до відповідача: Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_3 районної державної адміністрації Запорізької області про визнання незаконною відмови відповідача в поновленні договору оренди землі від 28.12.2007 року (зареєстрованого 18.02.2008 року за № 69) та укладення додаткової угоди про поновлення терміну дії зазначеного договору оренди землі з Донецького апеляційного господарського суду до Центрального апеляційного господарського суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Центрального апеляційного господарського суду для розгляду справи № 908/124/18 визначено колегію суддів у складі головуючого судді: Верхогляд Т.А. (доповідач), суддів: Пархоменко Н.В., Паруснікова Ю.Б.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Скаржник вказує, що:

- сторонами не було досягнуто згоди з усіх істотних умов договору;

-Головне управління листом-повідомленням від 14.12.2017 року № 0-8-0.6-8107/2-17 перевірило проект Додаткової УГОДИ про поновлення терміну дії договору оренди землі від 28.12.2007 року (зареєстрований 18.02.2008 року № 69) і висловило свої грунтовні заперечення щодо розміру орендної плати, оскільки запропонований позивачем розмір орендної плати не відповідав чинному законодавству;

- у разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору, переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється;

- орендаря було повідомлено, що договір оренди буде вважатися припиненим 19.02.2018 року.

Просить скасувати рішення господарського суду Запорізької області від

27.03.2018 року по справі № 908/124/18, ухвалити нове рішення, яким відмовити в

задоволенні позовних вимог.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3 районна державна адміністрація Запорізької області вважає доводи скарги с безпідставними. Вказує, що позивачем дотримано умови та процедуру поновлення договору оренди землі на підставі ч.1 ст.33 Закону України «Про оренду землі». Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржуване рішення залишити без змін.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу спростовує її доводи, просить відмовити скаржнику в задоволенні його вимог, залишити оскаржуване судове рішення без змін.

Зазначає, що з метою реалізації свого переважного права на поновлення договору оренди землі на новий строк він звернувся до відповідача, як до особи, якій на час закінчення строку дії договору надано законом право на розпорядження орендованою земельною ділянкою.

Відповідач відмовив в поновленні договору оренди, заперечивши щодо строку дії договору та розміру орендної плати.

Зазначає, що така відмова є незаконною, оскільки відповідно до ч.5 ст.33 Закону саме на орендодавця покладено обовязок узгодити з орендарем істотні умови договору оренди, перевірити факти належного використання земельної ділянки тощо.

Просить оскаржуване рішення залишити без змін як законне та обґрунтоване, апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав:

З матеріалів справи вбачається, що між ОСОБА_3 районною державною адміністрацією Запорізької області (надалі - орендодавець) та Селянським (фермерським) господарством «ОСОБА_2М.» (надалі - орендар) 28.12.2007 року укладено договір оренди землі (надалі договір) (том 1 а.с.24-27).

Відповідно до умов договору орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Любимівської сільської ради, загальною площею 22,0000 га. Кадастровий номер земельної ділянки :02:000:9007.

Сторонами погоджено істотні умови договору оренди земельної ділянки.

Так, зокрема, встановлено, що договір укладено на 10 років. Після закінчення строку дії договору орендар має право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Державна реєстрація договору відбулася 18.02.2008 року (т.1 а.с.27).

Відповідно до пункту 41 договору він набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

Згідно частини 1 статті 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Статтею 13 Закону України «Про оренду землі» визначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Нормами частини 4 статті 4 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у державній власності, є органи виконавчої влади, які відповідно до закону передають земельні ділянки у власність або користування.

Відповідно до змін, внесених до земельного законодавства України, та з утворенням територіальних органів Державної служби з питань геодизації, картографії та кадастру (Держгеокадастр) згідно постанови Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 року № 5, повноваження по розпорядженню землями сільськогосподарського призначення державної форми власності здійснюють відповідні територіальні органи Держгеокадастру.

Положеннями статті 770 Цивільного кодексу України визначено, що у разі зміни власника речі, переданої у найм, до нового власника переходять права та обов'язки наймодавця.

Як вбачається із матеріалів справи, земельна ділянка, яка є предметом договору, розташована на території Запорізької області, належить до категорії земель сільськогосподарського призначення, а тому повноваження по розпорядженню такою земельною ділянкою відносяться до компетенції Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області, що не оспорюється сторонами.

Отже, за наведеними вище нормами законодавства орендодавцем землі, що отримана позивачем в оренду, стало Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, строк дії договору оренди.

Згідно з частиною першою статті 19 Закону строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років.

За змістом статей 18, 20 Закону України «Про оренду землі» (у редакції, чинній на момент укладення договору) укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації; договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

З урахуванням положення п.41 договору строк дії договору до 28.12.2017 року.

На виконання умов договору сторонами підписаний Акт прийому-передачі обєкта оренди (том 1 а.с.29).

Звернувшись з позовом до господарського суду, позивач просив на підставі ч.ч.1-5 ст.33 Закону України «Про оренду землі» визнати незаконною відмову відповідача в поновленні договору оренди землі від 28.12.2007 року та укласти додаткову угоду про поновлення терміну дії зазначеного договору на доданих ним умовах.

Згідно із ст. 179 Господарського кодексу України укладення господарського договору є обов'язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов'язком для суб'єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору для певних категорій суб'єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

У відповідності до ч. 1 ст. 187 Господарського кодексу України спори, що виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких обов'язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом.

Відповідно до ч. 4 ст. 188 Господарського кодексу України у разі, якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду у складі палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду, яка викладена у постанові від 10.09.2018 року у справі №920/739/17, у п.5.2 зазначено наступне:

«Статтею 33 Закону України «Про оренду землі» регламентовано поновлення договору оренди землі на новий строк як у випадку реалізації переважного права орендаря перед іншими особами (частини 1- 5 цієї норми), так і у випадку, коли орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди (частина 6 цієї норми).

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що для застосування положень частини 1 статті 33 Закону України «Про оренду землі» та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належним чином виконує свої обов'язки за договором; орендар до спливу строку договору повідомив орендодавця у встановлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень і своє рішення.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення із проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення (частина 5 статті 33 Закону України «Про оренду землі»).

Судом встановлено, що 13.11.2017 року позивач звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області з листом-повідомленням від за вих. № 271, в якому просив поновити термін дії договору оренди землі, укладеного 28.12.2007 року щодо оренди земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 22,0000 га з кадастровим номером: :01:002:0005 земель сільськогосподарського призначення, що перебувають у державній власності, строком на 10 років, для вирощування товарної сільськогосподарської продукції, та укласти додаткову угоду, проект якої додається до даного листа на 1 (одному) аркуші в трьох екземплярах.

Лист-повідомлення позивача згідно відмітці на заяві одержаний ГУ Держгеокадастру у Запорізької області 14.11.2017 (том 1 а.с.30-31).

Головне управління Держгеокадастру у Запорізької області 14.12.2017 року за результатами розгляду заяви позивача від 13.11.2017 року, направило позивачу лист-повідомлення № 0-8-0.6-8107/2-17, в якому вказало, що Головне управління не погоджується на запропоновані умови договору, викладені в проекті додаткової угоди про поновлення терміну дії договору оренди землі в частині строку дії договору оренди землі та розміру орендної плати, саме з цих причин відповідач заперечував проти поновлення договору оренди землі. Зазначив, що договір оренди землі буде вважатися припиненим 19.02.2018 року (том 1 а.с.32).

Зокрема, відповідач в листі-повідомленні посилався на Стратегію удосконалення управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними, затверджену постановою КМУ 07.06.2017 року №413 - «Деякі питання удосконалення управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними», згідно з яким територіальні органи Держгеокадастру повинні переглянути діючи договори оренди земель сільськогосподарського призначення державної власності з метою приведення їх у відповідність з вимогами законодавства та напрямами цієї Стратегії з урахуванням Закону України «Про оренду землі».

Відповідач зазначив, що відповідно до зазначеної Стратегії територіальні органи Держгеокадастру повинні встановлювати строк дії оренди 7 років та розмір орендної плати не нижче 8% нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Отже, є встановленим, що передбачена ч.1 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» сукупність необхідних умов відсутня, оскільки орендодавець протягом місяця повідомив орендаря про наявність заперечень в укладенні договору.

Задовольняючи вимоги в частині визнання такої відмови орендодавця незаконною, суд першої інстанції не врахував, що позиція орендодавця має відповідне правове обгрунтування.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 14.12.2015 року № ДС-22-28-0.13-17122/23-15 надано рекомендації по встановленню ставки орендної плати на рівні не нижче 8 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки та зі строком оренди не більше 7 років.

Згідно ст. 288 Податкового кодексу України річна сума орендної плати не може бути меншою розміру земельного податку, встановленої для відповідної категорії земельних ділянок на відповідній критерії.

- 288.5.2. не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки;

- 288.5.3. може перевищувати граничний розмір орендної плати, встановлений у підпункті 288.5.2 у разі визначення орендаря на конкурентних засадах.

В договорі оренди землі від 28.12.2007 року розмір орендної плати у грошовому виразі складає 5500 грн. на рік.

Відповідно до зазначених норм необхідний та законний розмір орендної плати вищий, ніж погоджений сторонами у договорі.

Також слід звернути увагу на положення п.11 договору оренди, яким передбачено, що розмір орендної плати переглядається у разі зміни розмірів земельною податку, підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції.

Все вищевикладене не враховано судом, що призвело до помилкового висновку про неправомірність відмови відповідача в поновленні договору оренди та обгрунтованості позовних вимог.

Колегія суддів вважає, що за встановлених обставин підстави для задоволення позову відсутні, рішення суду слід скасувати, в задоволенні позову слід відмовити. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги в сумі 5 286,00 грн., розмір яких підтверджено платіжним дорученням на а.с.112 том 1, слід стягнути з позивача на користь відповідача.

Керуючись ст. ст. 269, 275, 277, 281-283 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Рішення господарського суду Запорізької області від 27.03.2018 року у справі №908/124/18 скасувати.

В задоволені позову відмовити.

Стягнути з Селянського (Фермерського) господарства «ОСОБА_2М.» на користь Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області судові витрати за розгляд позовної заяви та апеляційної скарги у розмірі 5 286,00грн.

Виконання постанови доручити господарському суду Запорізької області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя: Т.А. Верхогляд

Суддя: Н.В. Пархоменко

Суддя: Ю.Б. Парусніков

Повний текст складено 12.04.2019 року.