ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2019 року

м. Київ

Справа № 910/392/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Селіваненка В.П. (головуючий), Булгакової І.В. і Львова Б.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження

касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Корпоративний центр" (далі - ТОВ "Корпоративний центр")

на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 14.01.2019

(головуючий - суддя Сулім В.В., судді Чорногуз М.Г. і Агрикова О.В.)

за позовом публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Банк "Фінанси та Кредит" Валендюка В.С. (далі - Банк)

до товариства з обмеженою відповідальністю "Люкстрейдкомпані Київ" (далі - Товариство)

про стягнення грошових коштів, та

за зустрічним позовом Товариства

до Банку

про визнання додаткової угоди недійсною,

ВСТАНОВИВ:

Банк звернувся до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства про стягнення грошових коштів.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 01.02.2017 прийнято для спільного розгляду з первісним позовом зустрічний позов Товариства до Банку про визнання додаткової угоди недійсною.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 04.10.2018 (суддя Маринченко Я.В.): залишено без розгляду позов Банку; залишено без розгляду зустрічний позов Товариства; повернуто Банку з державного бюджету України 92 426,10 грн. судового збору.

Ухвала мотивована тим, що первісний позов підлягає залишенню без розгляду на підставі пункту 4 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), оскільки представник позивача не з'явився в судове засідання і його нез'явлення перешкоджає вирішенню спору; зустрічний позов підлягає залишенню без розгляду на підставі пункту 5 частини першої цієї ж статті ГПК України, оскільки від Товариства надійшла заява про залишення зустрічного позову без розгляду.

ТОВ "Корпоративний центр" оскаржило згадану ухвалу в апеляційному порядку.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.01.2019 закрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Корпоративний центр" на ухвалу господарського суду міста Києва від 04.10.2018, оскільки судом першої інстанції при постановленні названої ухвали не вирішувалося питання щодо прав, інтересів та(або) обов'язків ТОВ "Корпоративний центр".

У касаційній скарзі до Верховного Суду ТОВ "Корпоративний центр", зазначаючи про те, що ухвала Північного апеляційного господарського суду від 14.01.2019 порушує права нового кредитора - ТОВ "Корпоративний центр", прийнята з порушенням норм процесуального права, просить: замінити первісного кредитора - Банк на його правонаступника (нового кредитора) - ТОВ "Корпоративний центр"; скасувати ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 14.01.2019; направити дану справу до господарського суду міста Києва для подальшого розгляду у новому складі суду. Так, за доводами касаційної скарги:

- станом на дату постановлення ухвали суду першої інстанції судом не було розглянуто клопотання Товариства про заміну кредитора, а саме Банку на ТОВ "Корпоративний центр";

- постанова Північного апеляційного господарського суду від 18.12.2018 у справі № 910/384/17 має преюдиціальне значення для вирішення даної справи.

Відзиви на касаційну скаргу не надходили.

Розгляд касаційної скарги здійснено судом касаційної інстанції без повідомлення учасників справи, у відповідності до частини п'ятої статті 301 ГПК України.

Перевіривши на підставі встановлених попередньою судовою інстанцією обставин справи правильність застосування ними норм матеріального і процесуального права, Касаційний господарський суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення касаційної скарги з огляду на таке.

Судом апеляційної інстанції у постановленні оскаржуваної ухвали з'ясовано й зазначено, зокрема, що:

- ТОВ "Корпоративний центр" подало апеляційну скаргу без зазначення наявності порушення ухвалою суду першої інстанції від 04.10.2018 суб'єктивного матеріального права та наявності підстав для його правового захисту, що є порушенням статті 254 ГПК України, оскільки право подання апеляційної скарги особою, яка не брала участь у розгляді справи в суді першої інстанції, існує лише в тому випадку, коли буде доведено існування самого порушення суб'єктивного права;

- ТОВ "Корпоративний центр" не є учасником справи та при постановленні ухвали господарського суду міста Києва від 04.10.2018 не вирішувалися питання про права та обов'язки скаржника; даною ухвалою було вирішено питання про права та обов'язки саме Банку;

- резолютивна частина оскаржуваної ухвали не містить жодних приписів щодо прав та обов'язків ТОВ "Корпоративний центр"; а в мотивувальній частині даної ухвали також не зазначено про права і обов'язки останнього;

- клопотання про залучення ТОВ "Корпоративний центр" як третьої особи останнім не подавалися; обставин, що зумовлюють неможливість захисту його прав шляхом звернення з окремим позовом, судом не встановлено.

Причиною подання касаційної скарги стала незгода ТОВ "Корпоративний центр", зокрема, з ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.01.2019 у цій справі, якою (ухвалою) закрито апеляційне провадження за його апеляційною скаргою.

Суд апеляційної інстанції, встановивши, що: при постановленні ухвали господарського суду міста Києва від 04.10.2018 не вирішувалося питання про права та обов'язки ТОВ "Корпоративний центр"; резолютивна частина названої ухвали не містить жодних приписів щодо прав та обов'язків ТОВ "Корпоративний центр"; у мотивувальній частині ухвали названого господарського суду міста Києва також жодним чином не зазначено про права і обов'язки ТОВ "Корпоративний центр", - дійшов передчасного висновку про закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Корпоративний центр" на ухвалу господарського суду міста Києва від 04.10.2018 у справі №910/392/17.

Звертаючись з апеляційною скаргою, ТОВ "Корпоративний центр" зазначило, що суд першої інстанції прийняв рішення зі справи, не розглянувши клопотання Товариства про заміну кредитора його правонаступником.

Як було зазначено в тексті апеляційної скарги ТОВ "Корпоративний центр" (т. 2, а.с. 47), ухвалою господарського суду міста Києва від 12.10.2017 у справі № 910/392/17 зупинено провадження у даній справі до вирішення господарським судом міста Києва питання про визнання Банку кредитором у справі № 910/5357/17 про банкрутство Товариства.

10.09.2018 Товариством подано через канцелярію господарського суду міста Києва клопотання про поновлення провадження у справі № 910/392/17 у зв'язку з відсутністю обставин, що зумовлювали його зупинення. Також 10.09.2018 Товариством було подано клопотання про заміну кредитора його правонаступником (Банку - позивача за первісним позовом - на ТОВ "Корпоративний центр"; т. 2, а.с. 86, 87) та клопотання про залишення без розгляду зустрічної позовної заяви Товариства.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, станом на дату постановлення ухвали суду першої інстанції (04.10.2018) господарським судом міста Києва не було розглянуто клопотання Товариства про заміну кредитора та не досліджені подані у зв'язку з цим докази, а було залишено первісний позов Банку (первісного кредитора) без розгляду.

З огляду на наведене Верховний Суд дійшов висновку, що суд апеляційної інстанції належним чином не встановив усіх обставин справи та не оцінив докази в їх сукупності, не розглянув усі клопотання учасників справи, не надав належної оцінки відповідним аргументам ТОВ "Корпоративний центр", припустившись у зв'язку з цим порушення вимог статей 86, 236 ГПК України.

Водночас суд касаційної інстанції згідно з частиною другою статті 300 ГПК України не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право, зокрема, скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд.

Підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, зокрема, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази (частина третя статті 310 ГПК України).

Частиною четвертою статті 310 ГПК України встановлено, що справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

За таких обставин ухвала Північного апеляційного господарського суду від 14.01.2019 у справі № 910/392/17 підлягає скасуванню, а справа №910/392/17- передачі до Північного апеляційного господарського суду на новий розгляд.

Під час нового розгляду справи суду апеляційної інстанції слід врахувати викладене у цій постанові, розглянути апеляційну скаргу ТОВ "Корпоративний центр" на ухвалу господарського суду міста Києва від 04.10.2018, з належним мотивуванням прийняти або відхилити кожний аргумент, викладений ТОВ "Корпоративний центр" в апеляційній скарзі, вжити всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об'єктивного встановлення обставин справи, прав і обов'язків учасників справи, належним чином оцінити докази зі справи.

За результатами нового розгляду справи має бути вирішено й питання щодо розподілу судових витрат зі справи.

Керуючись статтями 129, 308, 310, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Касаційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Корпоративний центр" задовольнити частково.

2. Ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 14.01.2019 у справі № 910/392/17 скасувати.

Справу направити на новий розгляд до Північного апеляційного господарського суду.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В. Селіваненко

Суддя І. Булгакова

Суддя Б. Львов