ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" квітня 2019 р. м. Київ Справа № 911/107/19

Господарський суд Київської області у складі судді Мальованої Л.Я. за участю секретаря судового засідання Майбороди В.М. розглянувши справу

за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву, м. Київ

до Виробничо-комерційної фірми Рута, Київська обл., м. Бровари

про стягнення 16 938 грн. 42 коп.

Представники сторін:

позивача ОСОБА_1;

відповідача не зявився.

Обставини справи:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 16 938 грн. 42 коп., з яких: 15 016 грн. 28 коп. борг; 1 208 грн. 02 коп. пеня; 450 грн. 49 коп. штраф; 263 грн. 63 коп. інфляційні втрати.

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на неналежне виконання відповідачем обовязку зі сплати орендних платежів за договором оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 7234 від 05.11.2015 року.

В судовому засіданні оголошувалась перерва з 27.03.2019 року по 05.04.2019 року для здійснення обгрунтованого розрахунку пені.

04.04.2019 року до загального відділу господарського суду Київської області від позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 46 ГПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Оскільки заява про збільшення позовних вимог подана після початку розгляду справи по суті, то вона не підлягає розгляду судом.

Представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги та просив суд задовольнити позов.

Представник відповідача в засідання суду не зявився, про причини неявки не повідомив суд належним чином.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

05.11.2015 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по м. Києву та ВКФ «Рута» було укладено договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 7234, відповідно до умов якого Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно - нежитлові приміщення (далі - Майно) загальною площею 91,70 кв.м., розміщене за адресою: м. Київ, Львівська площа, 6, на цокольному поверсі адміністративної будівлі (реєстровий номер 38516786.1.АААДЕЕ331), що перебуває на балансі Державної фіскальної служби України, (далі Балансоутримувач), вартість якого визначена згідно з висновком про вартість станом на 30.06.2015 року і становить 1 197 020 грн. 00 коп.

Відповідно до п. 1.2. договору майно передається в оренду з метою розміщення їдальні, яка не здійснює продаж товарів підакцизної групи.

Пунктом 3.1. договору договору передбачено, що орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 року №786 (зі змінами) і становить без ПДВ за базовий місяць оренди вересень 2015 - 6 013 грн. 04 коп.

Згідно з п. 3.2. договору Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному законодавством.

Відповідно до п. 3.3. договору орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць. Оперативна інформація про індекси інфляції, розраховані Державною службою статистики України, розміщується на веб-сайті Фонду державного майна України.

Пунктом 3.6. договору передбачено, що орендна плата перераховується до державного бюджету та Балансоутримувачу у співвідношенні 50% до 50% щомісяця не пізніше 15 числа місяця за звітним з урахуванням щомісячного індексу інфляції відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж.

На виконання умов договору позивачем було передано відповідачу обєкт оренди, що підтверджується актом приймання-передавання орендованого майна, копія якого міститься в матеріалах справи, проте відповідач не виконав обовязок по сплаті орендних платежів в повному обсязі, в звязку з чим позивач просить суд стягнути з ВКФ «Рута» заборгованість в сумі 15 016 грн. 28 коп.

Доказів сплати заборгованості суду не надано.

Ст.ст. 525, 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За таких обставин, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача боргу в сумі 15 016 грн. 28 коп. є обґрунтованими, і тому підлягають задоволенню.

Крім суми основного боргу позивач просить суд стягнути з відповідача 263 грн. 63 коп. інфляційних втрат.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові ВГСУ № 16/587-22/430 від 31.08.2011 року та інформаційному листі ВГСУ № 01-06/928/2012 від 17.07.2012 року.

Враховуючи, що відповідач прострочив виконання зобовязання з оплати орендних платежів, з нього на користь позивача на підставі ст. 625 ЦК України підлягає стягненню 263 грн. 63 коп. інфляційних втрат.

Статтею 230 ГК України визначено, що порушення зобовязання є підставою для застосування господарських санкцій (неустойка, штраф, пеня).

Відповідно до пунктів 3.7., 3.8. Договору, орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету та Балансоутримувачу у визначеному пунктом 3.6 співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, уключаючи день оплати. У разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не менше ніж три місяці, Орендар також сплачує штраф у розмірі 3% від суми заборгованості.

Враховуючи вищевикладені норми закону та умови договору, позивачем у звязку з простроченням виконання зобовязання зі сплати орендних платежів нараховано 1 208 грн. 02 коп. пені та 450 грн. 49 коп. штрафу відповідно до наданого розрахунку, який відповідає вимогам закону.

Враховуючи викладене суд задовольняє позовні вимоги повністю, у звязку з тим, що спір виник в результаті неправильних дій відповідача, що призвело до необхідності позивачу звертатися з позовом до суду та здійснювати додаткові витрати на сплату судового збору, суд, відповідно до свого права, передбаченого частиною 9 ст.129 ГПК України, покладає на відповідача відшкодування позивачу судового збору.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13 73-92, 129, 207, 236, 238 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Виробничо-комерційної фірми «Рута» (07400, Київська обл., м. Бровари, вул. Київська, буд. 286, код 30356299) на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву (01032, м. Київ, бул. ОСОБА_2, буд. 50-г, код 19030825) 15 016 (пятнадцять тисяч шістнадцять) грн. 28 коп. боргу, 1 208 (одна тисяча двісті вісім) грн. 02 коп. пені, 450 (чотириста пятдесят) грн. 49 коп. штрафу, 263 (двісті шістдесят три) грн. 63 коп. інфляційних втрат, 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп. судового збору.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України .

Повний текст рішення підписано 15.04.2019 року.

Суддя Л.Я. Мальована