ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
08.04.2019 Справа № 905/3512/15

Господарський суд Донецької області у складі судді Величко Н.В.
при секретарі судового засідання Неонеті А.В. (обов'язки секретаря судового засідання за дорученням судді здійснюються помічником судді)
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали
на дії: державного виконавця Краматорського міського ВДВС Головного територіального управління юстиції у Донецькій області,
про: визнання незаконними дій, -
стягнення солідарно 1.347.666,88 грн., -
за участю представників сторін:
від стягувача: не зявився;
від боржника 1: не зявився;
від боржника 2: не зявився;
від третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів: не зявився;
від Краматорського міського ВДВС Головного територіального управління юстиції у Донецькій області: не зявився, -
Рішенням господарського суду Донецької області від 25.02.2016 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Оздоровчий центр «Фітнес клуб «Атлетік» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будгуд» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Донецьке регіональне виробничо-торгівельне обєднання «Донецькпромресурси», за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 підприємство «Фонд помощи правоохранительным органам «Отечество» про стягнення суми заборгованості 1327750,62 гривень за договором поруки №15/12 П від 15.12.2014 року, задоволено повністю.

Стягнуто солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДГУД» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Донецьке регіональне виробничо-торгівельне обєднання «Донецькпромресурси» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Оздоровчий центр «Фітнес клуб «Атлетік» суму заборгованості у розмірі 1327750,62 грн.

Стягнуто солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДГУД» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Донецьке регіональне виробничо-торгівельне обєднання «Донецькпромресурси» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Оздоровчий центр «Фітнес клуб «Атлетік» судовий збір у сумі 19916,26 грн.

На виконання вказаного рішення 09.03.2016 були видані відповідні накази.

12.03.2019 до канцелярії суду надійшла скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Оздоровчий центр «Фітнес клуб «Атлетік» б/н від 07.03.2019 на дії державного виконавця Краматорського міського ВДВС Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, в якій останній просить:

- визнати незаконними дії старшого державного виконавця Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_2 в рамках виконавчих проваджень №51094808 та №51094911 щодо повернення ТОВ «Оздоровчий центр «Фітнес клуб «Атлетік» наказів господарського суду Донецької області від 09.03.2016 у справі №905/3512/15.

- скасувати постанови від 03.12.2018 про повернення виконавчих документів стягувачу, винесені в рамках виконавчих проваджень №51094808 та №51094911.

- зобовязати Краматорський міський відділ державної виконавчої служби Голового територіального управління юстиції у Донецькій області відновити виконавчі провадження з примусового виконання наказів господарського суду Донецької області від 09.03.2016 у справі №905/3512/15.

До означеної скарги додано документи, наведені у переліку.

Скарга мотивована тим, що державним виконавцем не проведено усіх можливих та необхідних дій щодо виконання рішення суду у справі №905/3512/15, не отримано відповідей на всі запити щодо виявлення майна боржника.

Ухвалою суду від 13.03.2019 призначено до розгляду скаргу в судовому засіданні на 25.03.2019; зобов'язано Краматорський міський ВДВС Головного територіального управління юстиції у Донецькій області у строк до 22.03.2019 надати суду: письмовий відзив на скаргу з викладенням мотивів повного або часткового відхилення вимог скаржника з посиланням на діюче законодавство; належним чином засвідчену копію матеріалів виконавчого провадження (для долучення до матеріалів справи) та їх оригінал для огляду; запропоновано боржникам у строк до 22.03.2019 надати суду відзив на скаргу з викладенням мотивів повного або часткового відхилення вимог скаржника з посиланням на діюче законодавство; явка уповноважених представників у судове засідання визнана не обовязковою.

У зв"язку з неотриманням від державного виконавця та боржників витребуваних документів, ухвалою суду від 25.03.2019 відкладено розгляд скарги на 08.04.2019; зобов'язано Краматорський міський ВДВС Головного територіального управління юстиції у Донецькій області надати суду: письмовий відзив на скаргу з викладенням мотивів повного або часткового відхилення вимог скаржника з посиланням на діюче законодавство; належним чином засвідчену копію матеріалів виконавчого провадження з примусового виконання наказів господарського суду Донецької області від 09.03.2016 по справі № 905/3512/15 (для долучення до матеріалів справи) та їх оригінал для огляду; письмові пояснення з приводу не виконання вимог ухвали суду від 13.03.2019.

08.04.2019 на офіційну електрону адресу суду від Краматорського міського ВДВС Головного територіального управління юстиції у Донецькій області надійшов відзив №1413-17/22/33 від 08.04.2019 на скаргу ТОВ «Оздоровчий центр «Фітнес клуб «Атлетік» в якому, останній просив повністю відмовити у задоволенні скарги.

Згідно з ч. 8 ст. 42 Господарський процесуальний кодекс України (далі ГПК України), якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним цифровим підписом учасника справи (його представника).

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - це документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов'язкові реквізити документа.

За приписами ч. 1 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис.

Статтею 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» передбачено, що оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов'язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги».

Відповідно до п. 1.5.6 Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20 лютого 2013 р. № 28, електронний лист є офіційним, якщо містить вкладення з текстом офіційного документа у вигляді файлу, скріпленого електронним цифровим підписом.

Як визначено в ст. 1 Закону України «Про електронні довірчі послуги», електронний підпис - електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов'язуються і використовуються ним як підпис.

Відповідно до частин 2, 4 ст. 170 ГПК України, письмові заяви, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником. Суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Враховуючи, що відзив 1413-17/22/33 від 08.04.2019 Краматорського міського ВДВС Головного територіального управління юстиції у Донецькій області не містить електронного підпису, тому суд залишає його без розгляду.

Представники сторін, орган державної виконавчої служби в судове засідання 08.04.2019 не зявились, про розгляд скарги повідомлені належним чином.

Згідно ч. 1 ст. 342 ГПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду (ч.2 ст. 342 ГПК України).

Отже, скарга Товариства з обмеженою відповідальністю Оздоровчий центр Фітнес клуб Атлетік б/н від 07.03.2019 на дії державного виконавця Краматорського міського ВДВС Головного територіального управління юстиції у Донецькій області розглядається за наявними матеріалами без участі представників сторін та представників виконавчого органу.

Згідно з частинами першою та пятою статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов'язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів (ч.4 ст.74 цього Кодексу).

За приписами ст. 343 ГПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Оцінивши наявні в справі докази, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд виходить з наступного.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює судове рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання.

Конституційний Суд України у своєму рішенні № 18-рп/2012 від 13.12.2012 вказав, що виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Розглядаючи справу № 5-рп/2013, Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26.06.2013 зазначив, що право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов'язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 № 11-рп/2012).

Статтею 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» передбачено обов'язковість виконання судових рішень, невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Згідно зі ст. 326 ГПК України, судові рішення, що набрали законної сили, є обовязковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Наказ, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами і мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. (ч.1, ч.3 ст.327 ГПК України).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження», під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії; здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Статтею 32 цього Закону встановлено, що заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; 2) звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; 4) інші заходи, передбачені рішенням.

Матеріали справи свідчать, що стягувач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Оздоровчий центр «Фітнес клуб «Атлетік», предявляв на примусове виконання до Краматорського міського відділу державної виконавчої служби України Головного територіального управління юстиції у Донецькій області накази господарського суду Донецької області від 09.03.2016 по справі №905/3512/15 про стягнення солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДГУД» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Донецьке регіональне виробничо-торгівельне обєднання «Донецькпромресурси» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Оздоровчий центр «Фітнес клуб «Атлетік» суми заборгованості у розмірі 1327750,62 грн. та судового збору у сумі 19916,26 грн.

Згідно до пункту 6 Положення Про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 05.08.2016 №2432/5 автоматизована система виконавчого провадження забезпечує автоматизацію технологічних процесів обробки інформації в органах державної виконавчої служби, у приватного виконавця, а саме: реєстрацію виконавчих дій, надання сторонам виконавчого провадження інформації про виконавче провадження; централізоване зберігання документів виконавчого провадження в електронному вигляді.

Отже, в Автоматизованій системі виконавчого провадження, чітко відображається інформація по номеру провадження.

Як вбачається з відомостей, що містяться у Автоматизованій системі виконавчого провадження (електронний ресурс: https://asvpweb.minjust.gov.ua/#/search-debtors), 11.05.2016 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №51094808 та №51094911 з виконання наказів Господарського суду Донецької області від 09.03.2016 №905/3512/15.

Водночас, 03.12.2018 старшим державним виконавцем Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_2 по виконавчим провадженням №51094808 та №51094911 винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

З поданого скаржником до матеріалів справи, листування між Товариством з обмеженою відповідальністю «Оздоровчий центр «Фітнес клуб «Атлетік» та органам державної виконавчої служби вбачається, що на примусовому виконанні перебувало зведене виконавче провадження №51939617 де боржником виступало ТОВ «Будгуд». До складу зведеного виконавчого провадження входило виконавче провадження №51094808 на підставі виконавчого листа №905/3512/15 від 09.03.2016 виданого Господарським судом Донецької області та 03.12.2018 відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу та направлено за адресою вказаної у заяві стягувача. Лист з виконавчим документом повернуто до відділу з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Крім того, стягувачу було повідомлено, що відповідно до вимог ч. 5 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно предявити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

На момент відкриття виконавчих проваджень №51094808 та №51094911 був чинним Закон України «Про виконавче провадження» № 606-ХІV від 21.04.1999, главою 7 якого врегульовано порядок виконання рішень, за якими боржник зобовязаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення.

Відповідно до ст.ст. 27 цього Закону, у разі надання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Так, ст. 57 цього Закону передбачено, що постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження виноситься державним виконавцем на пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання рішення (якщо така постанова не виносилася під час відкриття виконавчого провадження) та не пізніше наступного робочого дня із дня виявлення майна.

З 05.10.2016 діє нова редакція Закону України «Про виконавче провадження» (від 2 червня 2016 року № 1404-VIII, далі Закон № 1404-VIII).

Згідно з частинами 5, 6, 7 Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року N 1404-VIII, виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред'являються до виконання у строки, встановлені цим Законом. Рішення, які виконувалися органами державної виконавчої служби до набрання чинності цим Законом, продовжують виконуватися цими органами до настання підстав для завершення виконавчого провадження. Виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Відповідно до статті 10 Закону № 1404-VIII заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов'язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Згідно з частинами 1, 2, 3 статтею 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобовязаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) розяснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обовязки. Виконавець під час здійснення виконавчого провадження зокрема має право, здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Розшук боржника - юридичної особи, майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням (ч. 2 ст. 36 Закону № 1404-VIII).

Відповідно до ст. 48 Закону № 1404-VIII визначено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України "Про електроенергетику", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України "Про теплопостачання", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України "Про теплопостачання", статті 18-1 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, повязаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом. Готівкові кошти, виявлені у боржника, вилучаються та зараховуються на відповідні рахунки органів державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного робочого дня після вилучення, про що складається акт. На кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня після їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, відкритих після винесення постанови про накладення арешту. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем. Стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця. У разі якщо сума, що підлягає стягненню за виконавчим провадженням, не перевищує 20 розмірів мінімальної заробітної плати, звернення стягнення на єдине житло боржника та земельну ділянку, на якій розташоване таке житло, не здійснюється. У такому разі виконавець зобовязаний вжити заходів для виконання рішення за рахунок іншого майна боржника. Виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Статтею 52 Закону № 1404-VIII виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що перебувають у касах або інших сховищах боржника - юридичної особи, у банках або інших фінансових установах, у порядку, встановленому цим Законом. Інформацію про наявні у боржника рахунки виконавець отримує в органах доходів і зборів, інших державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях, які зобовязані надати йому інформацію невідкладно, але не пізніше ніж у триденний строк, а також за повідомленнями стягувача. Виконавець може звернути стягнення на кошти боржника - юридичної особи, розміщені на його рахунках і на рахунках, відкритих боржником - юридичною особою через свої філії, представництва та інші відокремлені підрозділи. Не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобовязані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках. У разі якщо після накладення виконавцем арешту на кошти боржника - юридичної особи у банках чи інших фінансових установах боржник умисно не виконує судового рішення і відкриває нові рахунки в банках чи інших фінансових установах, виконавець надсилає відповідним правоохоронним органам матеріали для притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності.У разі відсутності у боржника - юридичної особи коштів в обсязі, необхідному для покриття заборгованості, стягнення звертається на інше майно, належне такому боржникові або закріплене за ним, у тому числі на майно, що обліковується на окремому балансі філії, представництва та іншого відокремленого підрозділу боржника - юридичної особи (крім майна, вилученого з цивільного обороту, або обмежено оборотоздатного майна, майна, на яке не може бути звернено стягнення), незалежно від того, хто фактично використовує таке майно.У разі якщо на зазначене у частині пятій цієї статті майно накладається арешт, воно реалізується в такій черговості:1) майно, що безпосередньо не використовується у виробництві (предмети інтерєру офісів, готова продукція та товари тощо); 2) обєкти нерухомого майна, верстати, обладнання, інші основні засоби, а також сировина і матеріали, призначені для використання у виробництві.7. Звернення стягнення на кошти та інше майно фізичних осіб - підприємців здійснюється за правилами, визначеними цією статтею.

З відомостей, що містяться у Автоматизованій системі виконавчого провадження (електронний ресурс: https://asvpweb.minjust.gov.ua/#/search-debtors) щодо виконавчого провадження № 51094808 вбачається, що державним виконавцем 11.05.2016 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження; 18.05.2016 винесено постанову про стягнення виконавчого збору у сумі 132775,06 грн.; 17.06.2016 винесено постанову про арешт майна боржника - будівлі, магазину змішаної групи товарів (літ. Б-2) та трансформаторна підстанція (літ.В), розташовані за адресою: вул. Таманська, 11, м. Донецьк; 27.07.2016 винесено постанову про арешт коштів боржника на загальну суму 1482579,04 грн.; 03.12.2018 винесено постанови про виведення виконавчого провадження із зведеного виконавчого провадження та про повернення виконавчого документа стягувачу п.2 ч.1 ст.37 (відсутність у боржника майна), постанову про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження (номери виконавчих проваджень, які входять до складу зведеного виконавчого провадження - 51094808, 51094911).

З відомостей, що містяться у Автоматизованій системі виконавчого провадження (електронний ресурс: https://asvpweb.minjust.gov.ua/#/search-debtors) щодо виконавчого провадження №51094911 вбачається, що державним виконавцем 11.05.2016 відкрито виконавче провадженнч; 03.12.2018 винесено постанови про виведення виконавчого провадження із зведеного виконавчого провадження та про повернення виконавчого документа стягувачу п.2 ч.1 ст.37 (відсутність у боржника майна), постанову про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження (номери виконавчих проваджень, які входять до складу зведеного виконавчого провадження - 51094808, 51094911).

За приписами п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону № 1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу, якщо, у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

В матеріалах справи відсутні і сторонами, у тому числі державною виконавчою службою, не надано суду документального підтвердження вжиття державним виконавцем всіх заходів, передбачених Законом України «Про виконавче провадження» щодо виявлення та розшуку майна боржника на яке може бути звернено стягнення. Доказів проведення виконавцем перевірки майнового стану боржника у десятиденний строк з дня відкриття виконавчого провадження та у подальшому не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника, як це передбачено ст. 48 Закону № 1404-VІІІ, матеріали справи не містять.

Витребувані ухвалами від 13.03.2019 та 25.03.2019 матеріали виконавчого провадження з примусового виконання наказів господарського суду Донецької області від 09.03.2016 по справі № 905/3512/15 Краматорським міський ВДВС Головного територіального управління юстиції у Донецькій області суду не надано, як не надано й відзиву на скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Оздоровчий центр «Фітнес клуб «Атлетік».

Частиною четвертою статті 165 ГПК України встановлено, що якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.

Статтею 13 цього Кодексу встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст. 14 ГПК України).

У рішенні у справі Савіцький проти України, no. 38773/05, від 26.07.2012 Європейський суд з прав людини зазначив, що право, захищене пунктом 1 статті 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національні правові системи Договірних держав допускали, щоб остаточні та обов'язкові судові рішення залишалися без виконання на шкоду одній зі сторін. Ефективний доступ до суду включає в себе право на виконання судового рішення без зайвих затримок. Тому необґрунтована тривала затримка виконання обов'язкового рішення може суперечити Конвенції.

Таким чином, оскільки Краматорським міським ВДВС Головного територіального управління юстиції у Донецькій області не надано документального підтвердження вжиття передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів на виконання рішення суду, а тому суду дійшов висновку, що останнім не доведено наявність підстав передбачених п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» для повернення стягувачу виконавчого документа, оскільки витребувані ухвалами від 13.03.2019 та 25.03.2019 матеріали виконавчого провадження суду не надано, як не надано й відзиву на скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Оздоровчий центр «Фітнес клуб «Атлетік»; не спростовано належними та допустимими доказами доводів скаржника, тому відповідна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Оздоровчий центр «Фітнес клуб «Атлетік» про визнання незаконними дій, підлягає задоволенню.

Щодо вимог скаржника зобов"язати Краматорський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області відновити виконавчі провадження з примусового виконання наказів Господарського суду Донецької області від 09.03.2016 у справі № 905/3512/15, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 9.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" від 17.10.2012 № 9, господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця.

Таким чином, суд зазначає, що дії з примусового виконання рішення суду вчиняються безпосередньо державним виконавцем після відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого документу.

Отже суд не може зобов`язати державного виконавця відновити виконавче провадження та здійснити дії з примусового виконання наказу, тому в цій частині вимоги скаржника задоволенню не підлягають.

Згідно зі ст. 339 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Відповідно до 2 ст. 343 ГПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

У разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення (частина 1 статті 41 Закону України «Про виконавче провадження»).

Керуючись статтями ст. 233, 234, 235, 342, 343, 345 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Оздоровчий центр «Фітнес клуб «Атлетік» б/н від 07.03.2019 на дії державного виконавця Краматорського міського ВДВС Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_3 в рамках виконавчих проваджень №51094808 та №51094911 щодо повернення наказів господарського суду Донецької області від 09.03.2016 у справі №905/352/15.

Скасувати постанови ВП №51094808 та №51094911 старшого державного виконавця Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_3 від 03.12.2018 про повернення виконавчого документа стягувачу.

В іншій частині вимог скарги відмовити.

Зобов'язати Краматорський міський відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Зобов"язати Краматорський міський відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області на виконання положень ч.1 ст.345 ГПК України повідомити суд і Товариство з обмеженою відповідальністю «Оздоровчий центр «Фітнес клуб «Атлетік» (Ідентифікаційний код: 25333760, адреса: 83000, м.Донецьк, пр.Маяковського, 16; адреса для листування: 69118, м.Запоріжжя, а/с 74/77) про виконання ухвали, постановленої за результатами розгляду даної скарги не пізніше, ніж у десятиденний строк з дня її одержання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом строку, встановленого ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 08.04.2019 проголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Повний текст ухвали підписаний 09.04.2019.

Суддя Н.В. Величко