ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

05.04.2019                      Справа № 905/589/19

за позовом: Керівника Маріупольської місцевої прокуратури №2 Донецької області (адреса: 87541, Донецька область, м. Маріуполь, бул. Меотиди, 1) в інтересах держави

в особі позивача: Департаменту по роботі з активами Маріупольської міської ради Донецької області (, адреса: 87500, Донецька область, м. Маріуполь, пр.Металургів, 25)

до відповідача: Приватного підприємства «Альтаир-Плюс» (, адреса: 87545, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Пашковського, 64-А),

про: стягнення неустойки в розмірі 91178,16грн.,-

суддя Величко Н.В.

ВСТАНОВИВ:

Керівник Маріупольської місцевої прокуратури №2 Донецької області звернувся в інтересах держави в особі позивача: Департаменту по роботі з активами Маріупольської міської ради Донецької області до господарського суду Донецької області з позовом про стягнення з Приватного підприємства «Альтаир-Плюс» неустойки в розмірі 91178,16грн.

Одночасно, прокурор просить розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Вирішуючи питання про прийняття даної позовної заяви до розгляду, господарський суд Донецької області, виходить з наступного.

Основні вимоги, що пред'являються до форми та змісту позовної заяви, а також вимоги щодо надання разом з нею певних доказів, визначені статтями 162, 164, 172 ГПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п’яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно ч.1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують, зокрема, відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Частиною 1 ст. 172 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов’язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Прокурором в якості доказу відправлення позивачу та відповідачу позовної заяви надано описи вкладення до цінних листів від 26.03.2019, відповідно до яких сторонам була направлена позовна заява на 11 аркушах з додатками на 23 аркушах (перелік яких не визначено). Крім того, в описі вкладення не вказано вихідний номер та дату позовної заяви, яка була надіслана учасникам справи.

Отже, прокурором в порушення норм ст. 172 ГПК України не надано належних доказів направлення на адресу позивача та відповідача позовної заяви та копій доданих до позовної заяви документів, що є передбаченою ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України підставою для залишення позовної заяви без руху.

Згідно із ч. 5 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України у разі пред'явлення позову особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, в заяві повинні бути зазначені підстави такого звернення.

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України до господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Частиною 4 ст. 53 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених ст. 174 цього Кодексу.

Згідно із ч. 5 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України у разі пред'явлення позову особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, в заяві повинні бути зазначені підстави такого звернення.

Господарський суд повинен оцінювати правильність визначення прокурором органу, на який державою покладено обов'язок щодо здійснення конкретних функцій у правовідносинах, пов'язаних із захистом інтересів держави.

Інтереси держави мають чітко формулюватися й умотивовуватися прокурором. Звертаючись до суду, прокурор повинен обґрунтувати наявність підстав для здійснення представництва у порядку, передбаченому частиною другою або третьою статті 23 Закону України «Про прокуратуру».

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Обґрунтовуючи підстави для представництва в суді, прокурор посилається на те, що Департаментом по роботі з активами Маріупольської міської ради не здійснюється захист законних інтересів держави. На виконання ч.4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурором спрямовано повідомлення Департаменту по роботі з активами Маріупольської міської ради.

Не здійснення захисту виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб'єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається. Здійснення захисту неналежним чином виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.

Суд звертає увагу, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб'єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб'єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб'єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що 08.02.2019 Департамент по роботі з активами Маріупольської міської ради направив на адресу Приватного підприємства «Альтаир-Плюс» лист №36-7637-26.1 від 08.02.2019, в якому вимагав на виконання рішення господарського суду від 27.06.2018 у справі №905/677/18 повернути майно за актом прийому-передачі та нарахував неустойку по січень 2019 року включно.

Таким чином, суд звертає увагу на необхідність обґрунтувати наявність підстав для представництва, враховуючи ведення особою, в інтересах якої прокурор звертається з позовом, претензійної роботи з відповідачем.

Відповідно до ч.2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Суд звертає увагу, що відповідно до приписів ст.174 Господарського процесуального кодексу України, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

З врахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що керівником Маріупольської місцевої прокуратури №2 Донецької області не виконано вимоги частини 164, 172 Господарського процесуального кодексу України, що відповідно до вимог ч.1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення позовної заяви без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст.ст.162, 164, ч.1 ст.174 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1.          Залишити без руху позовну заяву Керівника Маріупольської місцевої прокуратури №2 Донецької області в інтересах держави в особі позивача: Департаменту по роботі з активами Маріупольської міської ради Донецької області, Донецька область, м. Маріуполь до Приватного підприємства «Альтаир-Плюс», Донецька область, м. Маріуполь про стягнення неустойки в розмірі 91178,16грн.

2. Керівнику Маріупольської місцевої прокуратури №2 Донецької області усунути недоліки позовної заяви №01-45-1130вих-19 від 22.03.2019 шляхом надання суду доказів надіслання учасникам справи копії позовної заяви №01-45-1130вих-19 від 22.03.2019 з детальним переліком доданих до неї документів, а також пояснення щодо підстав для представництва інтересів держави, враховуючи ведення особою, в інтересах якої прокурор звертається з позовом, претензійної роботи з відповідачем.

3.          Встановити строк для усунення недоліків позовної заяви – десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

4.          Роз’яснити позивачу, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу.

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

5.          Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.В. Величко