ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"08" квітня 2019 р.,м. Київ Справа № 911/925/19

Господарський суд Київської області у складі судді Черногуза Андрія Федоровича, розглянувши заяву № 247 від 05.04.2019 ОСОБА_1 про забезпечення позову, що подана разом із позовною заявою ОСОБА_1 до Приватного орендного сільськогосподарського підприємства "Одісей" (09180, Київська обл., Білоцерківський район, с. Бикова Гребля, вул. Пимона Кабули, буд. 5, ), Товариства з обмеженою відповідальністю "Одісей +" (09100, Київська обл., м. Біла Церква, вул. Івана Кожедуба, буд. 359, ) про визнання недійним договору купівлі-продажу № 166 від 05.02.2019,

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Приватного орендного сільськогосподарського підприємства "Одісей", Товариства з обмеженою відповідальністю "Одісей +" про визнання недійним договору купівлі-продажу № 166 від 05.02.2019.

Разом із позовною заявою ОСОБА_1 подано заяву № 247 від 05.04.2019 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нежитлову будівлю, загальна площа 384,80 кв.м., що розташовано за адресою: Київська обл., Білоцерківський район, с. Бикова Гребля, вул. Тараса Шевченка (Пимона Кабули), буд. 5.

Відповідно до ст. 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Заявник обґрунтовує необхідність вжиття заходів забезпечення позову наступним.

Рішенням засновника приватного орендного сільськогосподарського підприємства «Одісей» № 1-16 від 14.03.2016 ухвалено прийняти до складу засновників ПОСП «Одісей» ОСОБА_1 з внеском до статутного капіталу в розмірі 55 грн згідно поданої заяви.

ОСОБА_2 (другий учасник ПОСП «Одісей») звернувся до суду з позовом про визнання недійсними рішення засновника приватного орендного сільськогосподарського підприємства "Одісей" № 1-16 від 14.03.2016, державної реєстрації змін до установчих документів (№ 2005479 від 22.03.2016) приватного орендного сільськогосподарського підприємства "Одісей", проведеної згідно з рішенням засновника № 1-16 від 14.03.2016. Постановою Київського апеляційного господарського суду від 17.05.2018 у справі за № 911/1955/17, що залишена без змін Постановою Верховного Суду від 16.08.2018 в задоволенні позову відмовлено повністю. Тож, заявник зазначає, що він є законним учасником ПОСП «Одісей», що підтверджено рішеннями судів № 911/1955/17.

Заявник зазначає, що паралельно із розглядом справи № 911/1955/17 судами, ОСОБА_2 подано скаргу до Міністерства юстиції України про скасування тієї ж реєстраційної дії № 2005479 від 22.03.2016. За результатами розгляду даної скарги Міністерством юстиції України винесено наказ № 428/5 від 19.02.2018 про задоволення такої скарги. Вказаний наказ оскаржується заявником в Окружному адміністративному суді м. Києва. Водночас, з моменту скасування Міністерством юстиції України вказаної реєстраційної дії, була вчинена низка реєстраційних дій щодо відчуження корпоративних прав та призначення інших керівників, що також оскаржується заявником в Окружному адміністративному суді м. Києва.

Зокрема, заявник зазначає, що з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно йому стало відомо, що не уповноваженими, на його думку, посадовими особами ПОСП «Одісей» незаконно відчужено шляхом укладено договору купівлі-продажу об'єкта нерухомості з Товариством з обмеженою відповідальністю "Одісей +", що входив до майна підприємства - нежитлову будівлю, загальна площа 384,80 кв.м., що розташована за адресою: Київська обл., Білоцерківський район, с. Бикова Гребля, вул. Тараса Шевченка (Пимона Кабули), буд. 5. Вимога про визнання вказаного договору недійсним є предметом поданого заявником позову.

Обґрунтовуючи необхідність вжиття заходів забезпечення позову, заявник зазначає, що вказаний договір порушує права заявника як учасника товариства, ОСОБА_2 (колишній засновник підприємства) діє у складі злочинної групи, метою якої є заволодіння майном ПОСП «Одісей», за фактом чого відкрито кримінальне провадження. На думку заявника такі дії ОСОБА_2 та дійних учасників та керівників ПОСП «Одісей» направлені на усунення заявника від управління товариством та розкрадання майна останнього.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Суд, розглянувши подану заяву, зазначає, що умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу забезпечення позову (аналогічна правова позиція викладено в Постанові Верховного Суду від 10.10.2018 у справі № 910/6924/18).

Статтею 124 Конституції України визначений принцип обов'язковості судових рішень, Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення (аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного суду України від 25.05.2016 у справі № 6-605цс16).

Заявником не надано суду жодних доказів, які б підтверджували факт наявності наміру у Товариства з обмеженою відповідальністю "Одісей +" щодо здійснення дій направлених на відчуження, поділ тощо спірного майна. Твердження заявника про незаконні дії учасників та посадових осіб ПОСП «Одісей» не можуть свідчити про можливе відчуження майна його дійсним власником, а, відтак, і свідчити про можливе утруднення виконання рішення суду у випадку задоволення даного позову.

Відповідно до ст. 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що заявником не доведено факту того, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Одісей +" має намір здійснити дії направлені на відчуження, поділ тощо спірного майна. Отже, заявником не обґрунтовано яким чином невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити або унеможливити виконання рішення суду, у випадку задоволення позову.

З огляду на викладене, суд вважає подану заяву необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

Суд доводить до відома заявника, що останній не позбавлений права повторно звернусь до суду з заявою про забезпечення позову, належно обґрунтувавши яким чином невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити або унеможливити виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

З урахуванням наведеного, керуючись ст.ст. 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Відмовити в задоволенні заяви № 247 від 05.04.2019 ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Ухвала господарського суду набирає законної сили негайно після її оголошення в порядку статті 235 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала господарського суду оскаржується в порядку та строки, визначені статтями 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу підписано 08.04.2019.

Суддя А.Ф. Черногуз