РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

11.04.2019Справа № 910/1388/19
Суддя Господарського суду міста Києва Підченко Ю.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом доПриватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" Товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "Домінанта"
про стягнення 32 873,03грн.
Суддя Підченко Ю.О.
Без повідомлення (виклику) учасників справи
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "ПЗУ Україна" (надалі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "Домінанта" (надалі - відповідач) про стягнення суми в якості страхового відшкодування в розмірі 32 873,03 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач на підставі страхового акту та розрахунку суми страхового відшкодування до нього здійснив виплату страхового відшкодування на користь потерпілого в розмірі 32 873, 03 грн, що підтверджується платіжним дорученням.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.02.2019 відкрито провадження у справі №910/1388/19. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, у зв'язку з чим надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, а позивачу - для подання відповіді на відзив, а також зобов'язано Моторне (транспортне) страхове бюро України надати поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АМ/1593988.

28.02.2019 від Моторного (транспортного) страхового бюро України до суду надійшла інформація про страхове покриття згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/1593988.

Відповідно до ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України (надалі -ГПК України), у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,

ВСТАНОВИВ:

12.07.2017 між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПЗУ Україна» (надалі - Позивач) та ОСОБА_1 (надалі - Страхувальник) було укладено Договір страхування транспортних засобів № RZ.016834 (надалі - Договір), предметом страхування якого є автомобіля «Ford Focus», державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи довідки Управління патрульної поліції у м. Львові № 415762 про дорожньо-транспортну пригоду та постанови Галицького районного суду м. Львова від 23.10.2017 у справі № 461/6864/17, 27.09.2017 у м. Львів по вул. Антоновича, 60 трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля «Ford Focus», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля «Volkswagen Jetta», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2.

Відповідно до вищезазначеної Галицького районного суду м. Львова від 23.10.2017 у справі № 461/6864/17, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Мотивуючи позовні вимоги, позивач вказує на те, що до позивача звернувся ОСОБА_1 з заявою про пошкодження транспортного засобу «Ford Focus», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 в зв'язку з дорожньо-транспортною подією, яка є страховим випадком відповідно до умов договору і позивач, на підставі страхового акту та розрахунку суми страхового відшкодування до нього, здійснив виплату страхового відшкодування на користь ОСОБА_1 в сумі 32 873,03 грн., що підтверджується платіжним дорученням №6999 від 17.10.2017, проте відповідач не виконав свої зобов'язання щодо відшкодування виплаченої страхової суми, що призвело до порушення прав позивача на відшкодування шкоди та станом на 05.02.2019, сума страхового відшкодування відповідачем не погашена.

При цьому в матеріалах справи міститься звіт № SOS _-916 від 04.10.2017, складений оцінювачем ОСОБА_3, відповідно до якого, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Ford Focus», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 складає 40 047,64 грн., а також ремонтна калькуляція №186582 від 04.10.2017, що здійснена за допомогою системи «Audatex» відповідно до якої вартість відновлювального ремонту автомобіля «Ford Focus», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 складає 59 573,70 грн.

Відповідно до статті 993 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) виплата страхового відшкодування страхувальнику є юридичним фактом, з яким закон пов'язує виникнення у страховика у межах фактичних витрат права вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Аналогічні норми містить стаття 27 Закону України "Про страхування", за приписами якої до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таке право позивач може реалізувати, звернувшись за виплатою і до страхової компанії (відповідача), яка застрахувала цивільну відповідальність особи, яка завдала шкоди, на підставі Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", адже за змістом статті 3 цього Закону одним із принципів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є гарантоване забезпечення відшкодування шкоди потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Поряд з тим, суд враховує положення підпункту 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до якого підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров'ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Закріплене зазначеним положенням право страховика за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ відмовити у здійсненні виплати страхового відшкодування у випадку пропуску встановленого строку на звернення до нього із заявою про виплату страхового відшкодування не залежить від суб'єкта звернення з відповідною заявою, тобто підлягає застосуванню, в тому числі у випадку, коли з такою заявою звертається не безпосередньо потерпілий, а особа, яка здійснила відшкодування потерпілому завданого внаслідок пошкодження належного йому транспортного збитку на підставі договору добровільного майнового страхування.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 910/7449/17 (провадження № 12-104гс18).

Так, в матеріалах справи міститься копія заяви Товариства з додатковою відповідальністю «Інтер-Ріск Україна» № 186582 від 27.09.2018, що діяло від імені позивача згідно договору доручення №1 від 05.05.2009 та у даній заяві міститься вимога до відповідача про сплату на користь позивача страхового відшкодування на суму 32 873,03 грн.

Разом із тим, позивачем не надано суду доказів на підтвердження того факту, що вказана заява була вручена відповідачеві, або направлена на його адресу, а відтак, доводи позивача про те, що, що ним було надано відповідачеві вимогу про сплату страхового не приймаються судом.

За приписами ст. ст. 74, 86 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, оскільки позивачем не надано доказів звернення до відповідача щодо здійснення останнім страхового відшкодування на користь позивача у строк, що визначений Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд приходить до висновку, що права позивача, за захистом яких він звернувся до суду - не порушені відповідачем, у зв'язку із чим вимоги позивача про стягнення з відповідача 32 873,03 грн. в якості страхового відшкодування є необґрунтованими та у позові слід відмовити.

Відповідно до положень статті 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ч.18 ст. 9 та ст. 27 Закону України "Про страхування", ст. ст. 12, 28, 29, 37 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. ст. 12, 13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, 165, 178, 202, 232, 233, 237, п. 2. ч. 5. ст. 238, 240, 241, 247, ч. 1. ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні позову Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "Домінанта" відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 12.04.2019 року.

Суддя Ю.О. Підченко