ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" квітня 2019 р. Справа №909/815/16

Західний апеляційний господарський суд у складі:

головуючого - судді Матущака О.І.

суддів: Галушко Н.А.

ОСОБА_1

за участю представників сторін від:

позивача: ОСОБА_2; ОСОБА_3;

відповідача: ОСОБА_4;

третьої особи: не зявився;

розглянувши апеляційну скаргу Коломийської міської ради, м. Коломия Івано-Франківської області №75/01.2-13/40в від 15.01.2019

на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 17.12.2018 (повний текст рішення складено 28.12.2018, суддя Т.В. Максимів)

за позовом Коломийської міської ради, м. Коломия Івано-Франківської області

до відповідача ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю «Аліна і К ЛТД», м. Коломия Івано-Франківської області

за участю третьої особи, яка не заявляє

самостійних вимог на предмет спору на

стороні позивача: Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області

про розірвання договору оренди земельної ділянки

ВСТАНОВИВ:

Суть спору.

Коломийська міська рада Івано-Франківської області звернулася до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до ТОВ «Аліна і К ЛТД» про припинення дії договору оренди землі від 22.06.2005 шляхом його розірвання та скасування запису про державну реєстрацію договору оренди землі від 22.06.2005.

В ході провадження у справі позивач подав заяву про зменшення розміру позовних вимог (вх. № 11842/16 від 17.11.2016), згідно якої просив розірвати договір оренди земельної ділянки загальною площею 4242 кв.м., що знаходиться в м. Коломия на проспекті Чорновола, 26 Івано-Франківської області для комерційного використання-обслуговування торгового комплексу «Водолій», укладеного 22.06.2005 між Коломийською міською радою та ТОВ «Аліна і К ЛТД» та зареєстрованого у Коломийському міському відділі Івано-Франківської регіональної філії ДЗК, про що в Державному реєстрі земель вчинено запис від 27.07.2005 № 92 .

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 12.12.2016, яке залишено без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 13.03.2017, відмовлено у задоволенні позову. Постановою Вищого господарського суду України від 04.07.2017 постанову Львівського апеляційного господарського суду від 13.03.2017 і рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 12.12.2016 у справі № 909/815/16 скасовано, а справу передано на новий розгляд до місцевого господарського суду.

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 10.10.2017, яке залишено без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 29.03.2018 залишено без змін, позов задоволено.

Постановою Верховного Суду від 26.06.2018 рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 10.10.2017 та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 29.03.2018 скасовано, а справу направлено на новий розгляд.

У вказаній постанові Верховний Суд вказав, що суди першої та апеляційної інстанцій не надали оцінки умовам договору оренди; не розмежували на підставі якої нормативно -грошової оцінки здійснювалось нарахування заборгованості з орендної плати за спірну земельну ділянку; не зазначили точного періоду виникнення заборгованості з відповідним розрахунком сум за кожним окремим місяцем року; не дослідили питання внесення чи невнесення змін до договору оренди землі від 22.06.2005 в частині розміру нормативної грошової оцінки в порядку, встановленому умовами договору, що є необхідною умовою для правильного вирішення справи.

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 17.12.2018 відмовлено у задоволенні позову в повному обсязі.

Рішення суду мотивоване тим, що на час розгляду справи заборгованість відповідача з орендної плати відсутня, натомість проведена оплата орендних платежів у більшому розмірі, ніж встановлений договором; позивачем не доведено наявність поряд з істотним порушенням договору (систематичної несплати орендних платежів, два і більше разів ) реальної шкоди, завданої другій стороні договору, за якої ця сторона позбавлена можливості отримати очікуване при укладенні договору, тому у суду відсутні правові підстави для задоволення позову.

Узагальнення доводів особи, яка подала апеляційну скаргу та інших учасників справи.

Позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. У своїй апеляційній скарзі апелянт покликається на те, що рішення місцевого господарського суду прийнято з порушенням норм матеріального і процесуального права. Апелянт зазначає, що враховуючи постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10.06.2016 у справі №809/595/16, а також листи Державної фіскальної служби підтверджують, що податкова заборгованість виникла у відповідача у звязку з систематичною несплатою орендної плати. Апелянт також зазначає, що на виконання ст. 288.7 Податкового кодексу України та у звязку із зміною нормативною грошової оцінки в м. Коломия відповідачем у справі самостійно здійснювався розрахунок орендної плати за користування земельною ділянкою з врахуванням довідки про нормативну грошову оцінку земельної ділянки та подавався до Коломийської ОДПІ. А тому, товариство як сторона договору визнало той факт, що розмір орендної плати збільшився у звязку зі зміною нормативно-грошової оцінки земельної ділянки.

Третьою особою подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить скасувати рішення місцевого господарського суду та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог. Свої доводи обґрунтовує тим, що відповідачем невчасно та не в повному обсязі здійснювалась оплата орендної плати за землю, що підтверджується листом Головного управління ДФС в Івано-Франківській області від 09.10.2017, згідно якого податковий борг по орендній платі за землю складає 130 176, 62 грн.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Свої заперечення мотивує тим, що згідно договору оренди від 22.06.2005 нормативна грошова оцінка землі становить 788 520, 01 грн, при цьому в пункті 9 договору сторони установили, що орендна плата вноситься орендарем у розмірі 13 365, 13 грн за рік. З огляду на зазначене, у відповідача наявна переплата орендних платежів в сумі 373 677, 94 грн, що вказує на відсутність систематичної несплати орендної плати. При цьому відповідач зазначає, що позивач як орендодавець жодного разу протягом періоду з січня 2011 року (зміна нормативної грошової оцінки) по теперішній час не звертався до відповідача щодо внесення змін до діючої редакції договору оренди від 22.06.2005 з метою закріплення в договорі нової вартості нормативної грошової оцінки та відповідно збільшення орендної плати.

На адресу суду надійшло клопотання від позивача №330/01.2-13/40в від 18.03.2018 про долучення до матеріалів справи копії листа Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області №184/9/09-19-52-17-13 від 11.03.2019.

Розглянувши зазначене клопотання, суд апеляційної інстанції відмовив у задоволенні такого з огляду на те, що вищезазначений лист Головного управління ДФС в Івано-Франківській області виданий після прийняття оскаржуваного рішення, а також те, що такий доказ поданий поза межами підготовчих дій.

Інших клопотань, заяв в порядку ст.207 ГПК України сторонами заявлено не було.

Фактичні обставини справи.

Як встановлено судом першої інстанції та перевірено судом апеляційної інстанції, відповідно до рішення сесії Коломийської міської ради від 07.04.2004 №851 «Про надання дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки на пр.Чорновола,26» міська рада вирішила надати дозвіл ТОВ «Аліна і К ЛТД» та іншим співвласникам на складання проекту відведення земельної ділянки по пр.Чорновола,26 загальною площею 4 242 кв. м. для комерційного використання - обслуговування торгового комплексу за рахунок земель міської ради.

В подальшому 28.09.2004 міська рада згідно з рішенням №1124 надала ТОВ «Аліна і К ЛТД» та іншим співвласникам в довготермінову оренду терміном на 50 років земельну ділянку загальною площею 4 242 кв. м. в м.Коломия по пр.Чорновола,26.

Наявними матеріалами справи підтверджується, що 22.06.2005 Коломийська міська рада (орендодавець) і ТОВ «Аліна і К ЛТД» (орендар) уклали договір оренди землі, який посвідчений нотаріусом Коломийського міського нотаріального округу ОСОБА_6 та зареєстрований в реєстрі за №Д-433 і у Коломийському міському відділі Івано-Франківської регіональної філії ДЗК 27.07.2005 за № 92 (далі договір).

Згідно п.п. 1, 2, 5, 8, 9-11, 13, 36, 38 вказаного договору, сторони погодили, що орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для комерційного використання обслуговування торгового комплексу "Водолій", відповідно до плану земельної ділянки, що є невідємною частиною договору, яка знаходиться в м. Коломия на проспекті Чорновола, 26, Івано-Франківської області.

В оренду передається земельна ділянка загальною площею 4 242 кв. м.

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 788 520 грн 01 к.

Договір укладено на 50 років.

Орендна плата вноситься орендарем у розмірі 13 365,13 грн за рік на поточний рахунок власника землі. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції. Орендна плата вноситься щомісячно рівними частинами до 15 числа наступного за звітним місяцем.

Розмір орендної плати переглядається один раз у два роки у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; в інших випадках, передбачених законом.

Зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін.

Дія договору припиняється шляхом його розірвання, зокрема, за рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обовязків, передбачених договором.

Матеріалами справи підтверджується, що на виконання умов договору орендодавець передав, а орендар прийняв у користування земельну ділянку за адресою м. Коломия проспект Чорновола, 26, що сторонами не заперечується.

Як стверджував позивач, відповідач в порушення прийнятих на себе зобовязань орендну плату сплачував не в повному розмірі, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка за твердженням позивача станом на жовтень 2016 року складає 35 300 грн, на підтвердження чого подав такі документи:

- лист Коломийської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Івано-Франківській області від 22.09.2016 №273/09/09-07-23-709 (а.с.66 Т.1), відповідно до якого податковий борг ТОВ «Аліна і К ЛТД» станом на 21.09.2016 по орендній платі за землю склав 76,3 тис грн в т. ч. основний платіж 35,3 тис грн (податковий розрахунок за 2016), штрафна санкція за несвоєчасну сплату 35,9 тис грн, розстрочення 3,3 тис грн, пеня 1,8 тис грн;

- лист Коломийської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Івано-Франківській області від 14.11.2016 №311/9/07-09-23/811 (а.с.87 Т.1), відповідно якого податковий борг ТОВ «Аліна і К ЛТД» станом на 11.11.2016 по орендній платі за землю склав 88714,65 грн, у тому числі за рахунок нарахованої штрафної санкції за 2016 33835,20 грн; нарахування щомісячної плати за період червень-жовтень 2016 39336,60 грн; нарахованої пені 708,03 грн; наданого розстрочення за рішенням суду основний платіж 10 201,98 грн та пені 4632,84 грн. До цього листа додатком додано довідку про помісячну заборгованість по орендній платі;

- довідку відділу земельних відносин Коломийської міської ради Івано-Франківської області від 12.12.2016 №43/10-21/ (а.с.119 Т.1), згідно з якою нормативна грошова оцінка земельної ділянки станом на 2014 становить 1758224,16. Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки на 2015 рік становить 1,249; на 2016 рік 1,433. Враховуючи наведене, розрахунковий розмір орендної плати за земельну ділянку площею 4242,0 кв. м. на вулиці В.Чорновола, 26 складає у 2014 році -52 746,72 грн, у 2015 - 65 880,66 грн., у 2016 - 94 406,98 грн;

- лист Коломийської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Івано-Франківській області від 12.12.2016 №329/9/09-07-12/1633 (а.с.120 Т.1), яким повідомляється про наявність податкового боргу по орендній платі за земельну ділянку ТОВ «Аліна і К ЛТД», яка станом на 09.12.2016 року складала 96 247,89 грн, в т.ч. основний платіж 55 056,56 грн за земельну ділянку по проспекту В. Чорновола, 26 в м. Коломиї загальною площею 4 242 кв.м. До листа додано помісячну заборгованість по орендній платі та нарахування згідно поданих декларацій платника, згідно яких відповідачем задекларовано орендної плати за землю у 2011 році 30 705,48 грн, у 2012 - 52 746,72 грн, у 2013 52 746,72 грн, у 2014 - 52 746,72 грн, у 2015 65 881,23 грн, у 2016 94 407,83 грн;

- постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10.06.2016 у справі № 809/595/16, якою встановлено наявність податкової заборгованості відповідача з орендної плати за землю (а.с. 24-27 Т1).

Позивач вважає, що несплата орендної плати порушує права орендодавця і є підставою для розірвання договору оренди, тому керуючись ст.651 ЦК України звернувся за захистом порушеного права до суду.

Відповідач на підтвердження проведення оплати за користування земельною ділянкою подав платіжні документи про сплату орендних платежів за період 01.01.2013 - 31.12.2016 на загальну суму 26 7521,43 грн (а.с.123-144,180,181,183-191 Т.1).

Судом першої інстанції також встановлено, орендна плата вноситься орендарем у розмірі 13 365,13 грн за рік на поточний рахунок власника землі. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції - розмір річної орендної плати в 2013 році становив 13431, 44 грн; в 2014 році 16 688, 98 грн; в 2015 році -19 153, 98 грн. Всього до сплати : 49 274, 40 грн. Фактично орендарем сплачено за цей період 213 156, 31 грн.

За період січень - вересень 2016 року (час звернення із позовом до суду) - розмір орендної плати з урахуванням умов договору становив 10 105, 14 грн. Відповідно помісячно: січень 1 123,78 грн, лютий 1 113, 76 грн, березень 1 124, 90 грн, квітень -1 152, 74 грн, травень -1 114, 87 грн, червень -1 113, 76 грн, липень 1 113, 76 грн, серпень 1 113, 76 грн, вересень -1 133, 81 грн. Всього за цей період сплачено - 26140 грн орендних платежів.

Окрім цього, як підтверджується матеріалами справи, на виконання вимог ухвали суду від 18.10.2018 Головне управління ДФС в Івано-Франківській області надало інформацію про сплату орендної плати ТОВ «Аліна і К ЛТД», де зазначено, що відповідач за період 2013 рік - жовтень 2018 року сплатив 467 848,65 грн орендної плати (лист від 29.10.2018 №186/9/09-19-52-07-07, а.с. 202-203 Т.3). Зокрема, станом на час звернення із позовом - 26.09.2016 сплатив 233 580, 31 грн орендних платежів, а станом на жовтень 2016 року 239 296, 23 грн.

Оцінка суду.

Предметом спору є вимога Коломийської міської ради про розірвання договору оренди земельної ділянки від 22.06.2005, укладеного між Коломийською міською радою та ТОВ «Аліна і К ЛТД» у зв'язку із систематичною несплатою відповідачем орендної плати за користування земельною ділянкою.

Відповідно до ст. 193, 291 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Договір оренди може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний з підстав, передбачених Цивільним кодексом України для розірвання договору найму, в порядку, встановленому статтею 188 цього Кодексу.

Відповідно до ст. ст. 1, 2, 13, 21, 32 Закону України «Про оренду землі» (чинної на час укладення договору) оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Аналогічна норма міститься у статті 93 Земельного кодексу України: право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Закону України «Про плату за землю»). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

На вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обовязків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження обєкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Земельним кодексом України передбачені підстави припинення права користування земельною ділянкою, зокрема такою підставою визначено систематичну несплату земельного податку або орендної плати - пункт «д» ст. 141 цього кодексу.

З аналізу вищевикладеного випливає, що норми закону, які регулюють спірні правовідносини, вимагають систематичної (два та більше випадки) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору (абз. 2 ч. 2 ст. 651 ЦК України).

Тобто йдеться про таке порушення договору однією зі сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору.

Оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені вказаною нормою. Оціночне поняття істотності порушення договору законодавець розкриває за допомогою іншого оціночного поняття «значної міри» позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Крім того, зміна розміру орендної плати за договором передбачає обов'язкове внесення відповідних змін до вказаного договору у формі (порядку) передбаченій цим договором, як того вимагає ст. 654 ЦК України, згідно якої зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що укладений між сторонами договір містить усі істотні умови, передбачені чинним цивільним законодавством, регулює правовідносини між орендодавцем та орендарем. При цьому зміни до договору у визначеному порядку сторонами не вносилися, додаткові угоди не укладалися, в судовому порядку договір недійсним не визнавався. Отже, він є чинним та обовязковим до виконання.

Колегія суддів погоджується з позицією місцевого господарського суду про відсутність факту систематичної (два і більше випадків) несплати орендних платежів. Отже, заборгованість із сплати орендних платежів у орендаря за період існування договірних правовідносин відсутня,натомість проведена оплата орендних платежів у більшому розмірі, ніж встановлений договором.

Таким чином, враховуючи те, що на момент розгляду справи заборгованість відповідача з орендної плати відсутня, позивачем не доведено наявність поряд з істотним порушенням договору (систематичної несплати орендних платежів, два і більше разів) реальної шкоди, завданої другій стороні договору, за якої ця сторона позбавлена можливості отримати очікуване при укладенні договору, господарський суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Щодо покликань апелянта на те, що заборгованість відповідача підтверджується листами Коломийської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Івано-Франківській області, а також довідкою відділу земельних відносин Коломийської міської ради Івано-Франківської області, то такі є безпідставними, з огляду на те, що ці докази містять різну інформацію щодо розміру та періоду заборгованості, а також те, що розрахунок зроблений зроблено з урахуванням нормативної грошової оцінки земельної ділянки станом на 2014 в розмірі 1 758 224, 16 грн, що не відповідає умовам договору.

Необхідно також зазначити, що підставою для розірвання спірного договору може бути систематична несплата орендної плати, передбаченої договором від 22.06.2005, а не податкова заборгованість, визначена у рішенні адміністративного суду, а тому, посилання скаржника на постанову адміністративного суду не можуть бути підставою для встановлення факту систематичної несплати орендної плати.

Суд апеляційної інстанції звертає особливу увагу на те, що зміна нормативної грошової оцінки землі є підставою для внесення змін у договір оренди. Водночас з часу зміни нормативної грошової оцінки землі, тобто з 2010 року по теперішній час, орендодавець власник землі не звертався до орендаря про внесення змін до договору в частині орендної плати у звязку із зміною нормативної грошової оцінки землі, як і не звертався до суду з таким позовом.

Відповідно ст.ст. 13, 76, 77, 86 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на вищевикладене, рішення місцевого господарського суду підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Судові витрати.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням вище, апеляційний господарський суд прийшов до висновку про необхідність залишення судового збору за подання апеляційної скарги за апелянтом (позивачем).

Керуючись ст. ст. 11, 13, 74, 129, 269, 270, 275, 276, 281- 284 ГПК України,

Західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 17.12.2018 у справі № №909/815/16 залишити без змін, а апеляційну скаргу Коломийської міської ради, м. Коломия Івано-Франківської області - без задоволення.

2. Судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покласти на позивача.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Касаційна скарга подається безпосередньо або через Західний апеляційний господарський суд до Верховного Суду (п.17.5 Перехідних положень ГПК України).

Справу повернути до місцевого господарського суду.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 08.04.2019

Головуючий (суддя-доповідач) О.І. Матущак

Судді Н.А. Галушко

ОСОБА_1