ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"09" квітня 2019 р.м. Одеса Справа № 916/2807/18

Господарський суд Одеської області у складі судді Невінгловська Ю.М.

при секретарі судового засідання: Карагяур В.М.

за участю представників:

від позивача: Карташов А.Г. (на підставі ордеру);

від відповідача: Ільченко А.О. (на підставі довіреності);

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Фізичної особи-підприємця Тимошенко Сергія Миколайовича (АДРЕСА_1);

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю „Район „Успішний" (65101, м. Одеса, пр-т Небесної Сотні, буд. 2-А);

про визнання недійсними пунктів договору та витребування майна

ВСТАНОВИВ:

13.12.2018 року до Господарського суду Одеської області надійшла позовна заява Фізичної особи-підприємця Тимошенко Сергія Миколайовича (вх. ГСОО №3023/18) до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю „Район „Успішний" про визнання недійсними п. 1.1, п. 4.1, п. 4.2, п. 4.3, п. 4.4, п. 4.5, п. 4.7, п. 6.2.11, п. 6.2.12, п. 6.9, п. 9.1, п. 9.2, п. 10.2.4, п. 10.4, п. 10.5, абз. 2 п. 11.3, п. 11.5, пп. б) п. 11.6, п. 13.2, п. 14.1 договору оренди № 175 від 01.08.2017 року, додатку № 1 - Акт прийому-передачі об'єкту оренди від 01.08.2017 року в частині використання поняття "приміщення" в якості об'єкту оренди та витребування з незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю „Район „Успішний" тимчасову споруду - групу торгових павільйонів № 175, загальною площею 35,42 кв.м., що розташовані за адресою: м. Одеса, проспект Небесної Сотні, 2-А, а також покласти судові витрати на відповідача.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач посилається на те, що ним у 2000 році за власні кошти збудовано торгівельне приміщення № 175, в якому він здійснює торгівельну діяльність з торгівлі непродовольчими товарами, однак, як стверджує позивач, в силу тяжкої обставини він вимушений був підписати та укласти договір оренди, предметом якого є саме торгівельний павільйон, який перебував у його власності та який позивач не передавав у власність відповідача. Водночас, позивач зазначає, що спірний договір укладено на вкрай невигідних для себе умовах, оскільки за даним договором він має орендувати свій же торгівельний павільйон та у разі порушення умов договору чи його розірвання відчужити його на користь відповідача, що є абсолютно нелогічним з огляду на те, що жодних угод по передачі права власності на свій торгівельний павільйон позивач із відповідачем не укладали. Разом з тим, як зазначає позивач, оскільки він зацікавлений в оренді місця під розташування торгівельних споруд для здійснення підприємницької діяльності вважає, що спірний договір оренди за виключенням відповідних умов може бути дійсним саме в якості договору оренди місця під розташування торгівельних споруд для здійснення підприємницької діяльності. Крім того, позивач зазначає, що 05-06 жовтня 2018 року він виявив, що торгівельне приміщення (павільйон) №175 опечатане, ролети та вхідні отвори закручені металевими предметами, а доступ до приміщення перешкоджають невстановлені особи, доступ до приміщення та товару, що перебуває в середині нього йому не надано і на сьогоднішній день. Правовими підставами для звернення з відповідним позовом позивачем, зокрема, визначено положення ст. 41 , 55 Конституції України, ст.ст. 1, 3, 11, 13, 16, 203, 215, 217,228, 233, 316, 317, 387, 509, 627, 761 Цивільного кодексу України, ст.ст. 179, 283 Господарського кодексу України.

Ухвалою суду від 02.01.2019 року за даним позовом було відкрито провадження у справі №916/2807/18 за правилами загального позовного провадження із призначенням підготовчого засідання на 23.01.2019 року

Ухвалою суду від 23.01.2019 року за клопотанням позивача в порядку ст.183 Господарського процесуального кодексу України судом було відкладено підготовче засідання 06.02.2019 року.

У судовому засіданні від 06.02.2019 року в порядку ст.183 Господарського процесуального кодексу України судом було оголошено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 28.02.2019 року.

Ухвалою суду від 28.02.2019 року судом було продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 21.03.2019 року.

Ухвалою суду від 21.03.2019 року судом було закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 03.04.2019 року.

У судовому засіданні від 03.04.2019 року, за результатом задоволення усного клопотання позивача, судом було оголошено перерву у судовому засіданні до 09.04.2019 року, про що представники сторін були обізнані безпосередньо під розпис у даному судовому засіданні.

У судовому засіданні від 09.04.2019 року представником позивача було подано заяву, в порядку ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, про відвід судді Невінгловської Ю.М. від розгляду справи №916/2807/18, дану заяву було підписано представником Фізичної особи-підприємця Тимошенко Сергія Миколайовича, адвокатом Карташовим А.Г.

Так, в обґрунтування поданої заяви адвокат посилається на те, що в ході судового засідання від 03.04.2019 року, що підтверджується технічним записом судового засідання головуючим суддею Невінгловською Ю.М. було допущено дії, які в силу п. 5 ч. 1 ст. 35 ГПК України дають підстави для об'єктивного сумніву у неупередженості та об'єктивності судді. Так, як стверджує заявник, головуючим суддею Невінгловською Ю.М. допущено наступне висловлювання, в яких надано оцінку якості виконання представником позивача - адвокатом своїх повноважень, що явно виходить за межі повноважень головуючого у судовому засіданні, суперечить вимогам Кодексу суддівської етики, затв. XI черговим з'їздом суддів України від 22 лютого 2013 року (далі - Кодекс) та Бангалорським принципам поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалених резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 року № 2006/23 (далі - Принципи), а також свідчить про виникнення упередженого та необ'єктивного ставлення до сторони позивача.

Зазначене, на переконання позивача, свідчать про допущення головуючим суддею Невінгловською Ю.М. дій, що викликають об'єктивні сумніви в неупередженості та об'єктивності судді, зокрема допущення щодо адвоката позивача висловлювань які містять негативну оцінку якості виконання ним власних повноважень, тобто по-суті вербальне втручання в здійснення адвокатської діяльності, що вже свідчить про упередженість та необ'єктивність головуючого судді.

Крім того, заявник стверджує, що позивачем дотримано вимоги абз. 2 ч. З ст. 38 ГПК України щодо строку заявлення відводу, оскільки дії судді, які стали підставою для заявлення відводу були вчинені лише 03 квітня 2019 року на стадії розгляду справи по суті, тобто після отримання ухвали про відкриття провадження та після підготовчого засідання.

Однак, суд зазначає, що такі твердження не відповідають дійсності, оскільки представник Фізичної особи-підприємця Тимошенко Сергія Миколайовича - адвокат Карташов А.Г. був присутній у судовому засіданні від 03.04.2019 року, про що свідчить протокол судового засідання та підпис відповідної особи у повідомленні суду про наступну дату судового засідання та саме дії судді під час судового засідання від 03.04.2019 визначені заявником, як підставою для відводу.

Отже, суд зазначає, що представником Фізичної особи-підприємця Тимошенко С.М. заявлено відвід судді із порушенням строку, визначеного абз. 2 ч. 3 ст. 38 Господарського процесуального кодексу України, а саме із спливом 2-денного строку з дня, коли заявник дізнався про підставу для відводу.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості заявленого відводу, суд виходить з наступного.

Згідно ст.35 Господарського процесуального кодексу України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді.

Право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об'єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді, і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Частинами 2-4 статті 35 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім'ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до ч.ч.1-2 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Суд та учасники судового процесу зобов'язані керуватися завданням господарського судочинства, які превалюють над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до ч.1 ст. 177 ГПК України завданнями підготовчого провадження є, зокрема, остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті (п.1,3,6).

За приписами ч. 2 ст.164 Господарського процесуального кодексу України, позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електроні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Разом з тим, згідно ч. 3 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України,у разі необхідності до позовної заяви додається клопотання про призначення експертизи, витребування доказів тощо.

Слід зазначити, що викладеним повноваженням суду та нормам щодо обов'язковості виконання завдань господарського судочинства, яке цілком пов'язано із основним принципом - принципом „верховенства права", кореспондує обов'язок учасників процесу сприяти своєчасному, всебічному, повному та об'єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні.

Системний аналіз процесуального закону свідчить про обов'язковість контролю суду за добросовісним використанням сторонами своїх процесуальних прав, що полягає, зокрема, у вжитті заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами, витребуванні доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, тощо.

Так, зміст добросовісності (bona fideаs) виражається через поняття "розумність і справедливість", що виконує, зокрема, обмежувальну функцію.

Згідно з обмежувальною функцією добросовісності, правило, обов'язкове для сторін, не застосовується настільки, наскільки за даних обставин це буде неприйнятним відповідно до критерію розумності та справедливості. Отже, добросовісність може за певних обставин анулювати чи виключити застосування правил, встановлених сторонами.

У зв'язку з цим всі правила, які створюються сторонами чи законом, підпадають під контроль судів для того, щоб вирішити, чи не призведе їх застосування в конкретній справі до несправедливих результатів.

Відповідно до ч.3 ст.38 Господарського процесуального кодексу України, відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Частиною 3 ст.39 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що заява представника Фізичної особи-підприємця Тимошенко Сергія Миколайовича - адвоката Карташова А.Г. (вх.№2-1626/19 від 09.04.2019 року) про відвід судді Невінгловської Ю.М. від розгляду справи №916/2807/18 подана з порушенням строку визначеного ч. 3 ст. 38 Господарського процесуального кодексу України та є необґрунтованою, оскільки підстави для відводу судді відсутні, а наведені позивачем обставини щодо упередженості та необ'єктивності судді є надуманими та мають ознаки зловживання своїми процесуальними правами та недобросовісного виконання своїх процесуальних обов'язків.

З врахуванням наведеного, провадження у справі №916/2807/18 підлягає зупиненню до розгляду заяви Фізичної особи-підприємця Тимошенко Сергія Миколайовича (вх.№2-1626/19 від 09.04.2019 року) про відвід судді Невінгловської Ю.М. від розгляду справи №916/2807/18, в порядку передбаченому ч.3 ст.39 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні судом було проголошено вступну та резолютивну частини ухвали суду та повідомлено, що повний текст ухвали суду буде складено 09.04.2019 року.

Керуючись ст.35, 38, 39, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1.Відвід судді Невінгловської Ю.М., заявлений Фізичною особою-підприємцем Тимошенко Сергієм Миколайовичем по справі №916/2807/18 - вважати необґрунтованим.

2.Зупинити провадження у справі №916/2807/18 до вирішення питання про відвід.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена в частині зупинення провадження у справі в апеляційному порядку до Південно-Західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 09.04.2019 року.

Суддя Ю.М. Невінгловська