ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

08.04.2019

Справа № 910/1053/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О, розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Лемтранс" до Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення 34 070,44 грн., без виклику представників сторін,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2019 року позивач звернувся до господарського суду міста Києва з позовом до відповідача, в якому просив стягнути з відповідача 34 070,44 грн. збитків завданих у зв'язку з незбереженням цілісності майна (вагонів) при перевезенні на підставі ст.ст. 22, 1166, 1187, 1192 ЦК України та ст. 225 ГК України.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 04.02.2019 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

04.03.2019 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив суд відмовити у задоволенні позову з тих підстав, що позивачем не вірно трактуються положення Статуту залізниць України, оскільки відповідач не повинен відшкодовувати шкоду завдану цілісності майна (вагонів) при перевезенні.

11.03.2019 року позивачем через канцелярію суду надано відповідь на відзив відповідача.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що Акціонерним товариством "Українська залізниця" здійснено перевезення вантажних вагонів власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Лемтранс", саме: №62243605, №56531106, №56918527, №52570447, №53419628.

На станціях Миколаївка-Донецька та Ароматна було виявлено факт пошкодження (розкомплектування) вищевказаних вагонів, що підтверджується актами про пошкодження вагона форми ВУ-23М № 1075 від 09.08.2018 року, № 1525 від 02.10.2018 року, № 1526 від 02.10.2018 року, № 8748 від 09.08.2018 року, № 8747 від 09.08.2018 року, які містяться в матеріалах справи.

З метою складання відповідних комерційних актів форми ГУ-22, позивач письмово звернувся з заявами вих. № 3869/ДВ від 13.08.2018 року, вих. № 4793/ДВ від 16.10.2018 року, № 3867/ДВ від 13.08.2018 року до Начальника станції Миколаївка-Донецька структурного підрозділу «Дніпровська дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Придніпровська залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», що підтверджується проставленням дати та підпису співробітника про отримання.

З метою складання актів про пошкодження вагонів форми ВУ-25М позивач звернувся с заявами до Заступника начальника структурного підрозділу «Експлуатаційне вагонне депо Нижньодніпровськ-Вузол» регіональної філії «Придніпровська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» вих. № 3870/ДВ від 13.08.2018 року, вих. № 4794/ДВ від 16.10.2018 року, вих. № 3868/ДВ від 13.08.2018 року що підтверджується проставленням штампів про отримання вхід № 03/1674 від 15.08.2018 року, вхід № 03/2218 від 19.10.2018 року, вхід № 13/1673 від 15.08.2018 року.

Також, позивач звернувся зі скаргами до Начальника структурного підрозділу «Дніпровська дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Придніпровська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» вих. № 4095/ДВ від 29.08.2018 року (підтверджується проставленням дати 31.08.2018 року та підпису співробітника про отримання), вих. № 5067/ДВ від 01.11.2018 року (підтверджується описом вкладень, чеком ПАТ «Укрпошта» та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №892) на дії начальника станції Миколаївка-Донецька структурного підрозділу «Дніпровська дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Придніпровська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», та скаргою вих. № 4154/ДВ від 03.09.2018 року на дії начальника станції Ароматна структурного підрозділу «Дніпровська дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Придніпровська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця».

Внаслідок пошкодження (розукомплектування) вагонів позивач був змушений передати структурному підрозділу «Волноваське вагонне депо» регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» аналогічні деталі, які були відсутні на вагонах, для подальшого їх встановлення на вагони позивача.

На підставі договору поставки № 710/16 від 01.11.2016 року, специфікації № 17 від 02.10.2017 року, специфікації № 20 від 02.01.2018 року та специфікації № 12 від 03.05.2017 року у ТДВ «Попаснянський ВРЗ» було придбано наступні запасні частини:

- головна частина 270.023-1 у кількості 5 шт. на загальну суму 25 865,22 грн.;

- магістральна частина 483.010-01 у кількості 1 шт. на загальну суму 5 629,04 грн.;

- затяжка горизонтальних важелів 532.40.100-0сб у кількості 1 шт. на загальну суму 1 380,00 грн.;

- валик 36x75 у кількості 1 шт. на загальну суму 32,16 грн.;

Зазначена продукція була сплачена згідно платіжних доручень № 131 від 10.01.2018 року, № 1140 від 19.02.2018 року, № 520 від 22.01.2018 року, № 6172 від 04.07.2017 року.

На підставі договору поставки № 410/11 від 17.06.2011 року, специфікації від 17.04.2018 року у TOB «AB метал груп» було придбано болти 12x35 ГОСТ 7805:2008 у кількості 1 кг на загальну суму 35,05 грн.

Кошти були сплачені згідно платіжного доручення № 3131 від 19.04.2018 року.

На підставі договору поставки № 235/16 від 13.04.2016 року, специфікації від 17.04.2018 року у ПрАТ «ХМЗ» було придбано гайки М12 ГОСТ 5915:2008 у кількості 0,34 кг на загальну суму 12,57 грн.

Кошти були сплачені згідно платіжного доручення № 3973 від 18.05.2018 року.

За договором поставки № 558/14 від 11.12.2014 року та специфікації від 27 грудня 2017 року у TOB «ФІРМА «ЛІК-РТІ» було придбано прокладки 270.326 ТУУ 6 00152135.047-97 у кількості 5 шт. на загальну суму 74,04 грн.

Кошти були сплачені згідно платіжного доручення № 778 від 05.02.2018 року.

01.02.2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛЕМТРАНС» далі – замовник) та AT «Укрзалізниця» (далі – підрядник) (регіональна філія «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця») укладено договір на технічне обслуговування з відчепленням вантажних вагонів № ПР/В-18129/НЮдч, відповідно до умов якого підрядник зобов'язується виконувати технічне обслуговування з відчепленням (далі - ТО з відчепленням) під час експлуатації вагонів власності замовника, орендованих вагонів, або вагонів, що знаходяться в оперативному управлінні.

Деталі, придбані позивачем для встановлення їх замість відсутніх деталей на розукомплектованих вагонах були передані Структурному підрозділу «Волноваське вагонне депо» регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» та були встановлені на вагони позивача відповідно до актів № 474/255 від 31.10.2018 року та № 447/255 від 30.09.2018 року за договором № ПР/В-18129/НЮдч від 01.02.2018 року.

Таким чином, позивач поніс витрати по встановленню деталей на розукомплектовані вагони у розмірі 34 070,44 грн.

Відповідно до ст. 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу здійснюється за договором перевезення; загальні умови визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Статтею 307 Господарського кодексу України передбачено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до п. 2 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457, Статут залізниць України (далі – Статут) визначає обов'язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під'їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту.

Згідно з ст. 5 Статуту нормативні документи, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту, безпеки руху, охорони праці, громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту і комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті, є обов’язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Згідно з п. 2 ст. 126 Статуту за пошкодження залізницею вагонів або контейнерів, що належать підприємствам, залізниця несе матеріальну відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди.

Відповідно до частин першої та другої статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

За приписами частини першої статті 225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Отже, для застосування такого виду господарської санкції (правового наслідку порушення зобов'язання) як стягнення збитків необхідна наявність всіх елементів складу цивільного (господарського) правопорушення:

- протиправної поведінки;

- збитків;

- причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника і збитками;

- вини.

При відсутності хоч б одного з цих елементів господарсько-правова відповідальність не настає.

Як зазначено у п. 11 Оглядового листа Вищого господарського суду України «Про деякі питання судової практики застосування Статуту залізниць України, інших норм транспортного законодавства» від 29.11.2007 № 01-8/91, порожні приватні власні вагони, які перевозяться залізницею за повними перевізними документами зі сплатою провізної плати, мають статус «вантажу», і якими залізниця не має права розпоряджатись на свій розсуд, як вона розпоряджається вагонами загального парку залізниць, а зобов'язана доставити ці власні порожні вагони на станцію призначення у цілості та збереженості і видати їх одержувачу, зазначеному в накладній.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Вищого господарського суду України від 23.03.2017 №904/4195/16, від 17.01.2017 № 904/3013/16.

Відповідно до ст. 924 Цивільного кодексу України перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не зміг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Статтею ст. 23 Закону України «Про залізничний транспорт» встановлено, що перевізники несуть відповідальність за зберігання вантажу, багажу, вантажобагажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу, а також за дотримання терміну їх доставки в межах, визначених Статутом залізниць України. За незбереження (втрату, нестачу, псування, пошкодження) прийнятого до перевезень вантажу, багажу, вантажобагажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з незалежних від них причин.

Приймаючи до уваги вищенаведене, суд дійшов висновку про наявність всіх елементів складу правопорушення, а саме протиправної бездіяльності відповідача, що виявилась у незабезпеченні збереженості (схоронності) належного позивачу майна (вагонів), завданої шкоди – пошкодження складових частин вагонів, та причинного зв’язку між протиправною поведінкою та завданою шкодою.

При цьому, відповідачем не доведено суду, що пошкодження вагонів під час їх перевезення залізницею сталось не з вини залізниці (відповідача).

Судом було надано належну оцінку доводам відповідача, що викладені у відзиві. Проте, посилання відповідача про те, що відповідач не повинен відшкодовувати шкоду завдану цілісності майна (вагонів) при перевезенні повністю спростовуються положеннями п. 2 ст. 126 Статуту залізниць України, яким передбачено, що за пошкодження залізницею вагонів або контейнерів, що належать підприємствам, залізниця несе матеріальну відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що права позивача, за захистом яких він звернувся до суду, порушено відповідачем, а тому позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 34 070,44 грн. збитків обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судовий збір відповідно до вимог ст. 129 ГПК України покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 232, 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5, код 40075815) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Лемтранс» (03150, м. Київ, вул. Антоновича, будинок 46-46А; код 30600592) 34 070 (тридцять чотири тисячі сімдесят) грн. 44 коп. збитків та 1 921 (одна тисяча дев’ятсот двадцять одна) грн. 00 коп. судового збору

Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню в порядку та у строк, які визначені розділом IV ГПК України.

Повне рішення складено 08.04.2019р.

Суддя С.О. Чебикіна