РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

09.04.2019Справа №910/15937/18

За позовомКомунального підприємства "Бессарабський ринок"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Київська транспортно-сервісна група"
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на
стороні позивача -Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)
про стягнення 1 470 834,13 грн.
Суддя Бойко Р.В.
секретар судового засідання Кучерява О.М.
Представники учасників справи:
від позивача:Савецька Фурс Т.В.
від відповідача:Дзера Ю.М.
від третьої особи:Ваховська І.Б.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У листопаді 2018 року Комунальне підприємство "Бессарабський ринок" звернулось до господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Київська транспортно-сервісна група" про стягнення 1 844 703,96 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконання відповідачем взятих на себе за договорами про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду №2281, №2282 від 28.10.2016 зобов'язань щодо своєчасної сплати орендної плати за отримані в користування приміщення, у зв'язку з чим виникла заборгованість у розмірі 1 556 882,26 грн. Крім того, позивачем заявлено вимоги про стягнення пені у розмірі 272 909,79 грн. та штрафу у розмірі 14 911,91 грн., нарахованих за прострочення виконання вказаного грошового зобов'язання.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 14.12.2018 (постановленою після усунення позивачем недоліків позовної заяви, встановлених ухвалою від 03.12.2018) відкрито провадження у справі №910/15937/18; вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження; визначено сторонам строки на подання заяв по суті справи; підготовче засідання призначено на 22.01.2019.

09.01.2019 через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив на позов з доказами його направлення позивачу, за змістом якого вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Київська транспортно-сервісна група" заперечує проти позовних вимог з тих підстав, що: 1) Комунальне підприємство "Бессарабський ринок" не є належним позивачем у справі, оскільки не є орендодавцем за договорами про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду №2281, №2282 від 28.10.2016; 2) відповідач не одержував від позивача рахунки на оплату; 3) вимоги позивача про стягнення пені та штрафу заявлені із пропуском строку позовної давності; 4) нарахування позивачем відповідачу за одне і те ж правопорушення пені та штрафу є неправомірним з огляду на приписи ст. 61 Конституції України; 5) при нарахуванні позивачем неустойки не враховано приписів ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, якими період нарахування штрафних санкцій обмежено піврічним терміном.

Протокольною ухвалою господарського суду міста Києва від 22.01.2019 в підготовчому засіданні оголошено перерву до 12.02.2019 з метою надання позивачу можливості ознайомитись із відзивом на позов та надати відповідь на відзив.

25.01.2019 через відділ діловодства суду від Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) надійшло клопотання про залучення його до участі в розгляді даної справи (за своєю суттю - клопотання про вступ у справу) в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача. Дане клопотання мотивоване тим, що Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) є орендодавцем за договорами про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду №2281, №2282 від 28.10.2016, а тому рішення у даній справі може вплинути на його права та обов'язки.

31.01.2019 через відділ діловодства суду від позивача надійшла відповідь на відзив з доказами її направлення відповідачу, в якій Комунальне підприємство "Бессарабський ринок" вказує, що п. 5.2.2 Договорів про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду №2281, №2282 від 28.10.2016 передбачено право позивача стягнути з відповідача заборгованість з орендної плати, а також неустойку, тобто Комунальне підприємство "Бессарабський ринок" є належним позивачем у даній справі. Крім того, позивач вказує, що направляв відповідачу рахунки на оплату та акти звірки взаєморозрахунків як електронною поштою, так засобами поштового зв'язку. Також, позивач зазначає, що щодо нарахованої ним неустойки мало місце переривання перебігу строку позовної давності у зв'язку з підсипанням відповідачем акту звірки взаєморозрахунків, направленням відповідачем листа з проханням відстрочити сплату заборгованості та письмовим зверненням відповідача про гарантування оплати заборгованості.

Окремо у своїй відповіді на відзив, позивач наводить нові розрахунки своїх позовних вимог та просить стягнути з відповідача заборгованість договорами про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду №2281, №2282 від 28.10.2016 у загальному розмірі 1 470 834,13 грн., яка складається з суми основного боргу за договором №2281 від 28.10.2016 у розмірі 698 849,26 грн. та суми основного боргу за договором №2282 від 28.10.2016 у розмірі 432 095,05 грн., нарахованих за договором №2281 від 28.10.2016 пені у розмірі 209 724,39 грн. та штрафу у розмірі 11 531,17 грн., нарахованих за договором №2282 від 28.10.2016 пені у розмірі 111 873,43 грн. та штрафу у розмірі 6 760,73 грн.

Пунктом 2 частини 2 статті 46 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

З огляду на те, що заява позивача про зменшення розміру позовних вимог, яка міститься у змісті відповіді на відзив, відповідає вимогам, встановленим ст.ст. 46, 170 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, до неї додано докази направлення її примірника відповідачу, а також враховуючи, що вона подана під час підготовчого провадження, суд визнає за необхідне прийняти до розгляду відповідну заяву Комунального підприємства "Бессарабський ринок", у зв'язку з чим має місце нова ціна позову - 1 470 834,13 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 12.02.2019 клопотання Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) задоволено та залучено останнього до участі у розгляді даної справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача; встановлено залученій третій особі строк на подання пояснень по суті спору; відкладено підготовче засідання на 26.02.2019.

Протокольною ухвалою господарського суду міста Києва від 26.02.2019 в підготовчому засідання оголошено перерву до 28.02.2019.

В підготовчому засіданні 28.02.2019 представником відповідача було надано суду заперечення проти відповіді на відзив, за змістом яких Товариство з обмеженою відповідальністю "Київська транспортно-сервісна група" вказує, що належним позивачем у даній справі повинен бути Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) як орендодавець за спірними договорами, проте останній до відповідача жодних вимог не висуває. Також, відповідачем вказується на невірне визначення періоду, за який підлягає нарахування пеня, та пропуск позивачем строку позовної давності щодо звернення із вимогою про стягнення пені.

Крім того, у підготовчому засіданні 28.02.2019 представником відповідача було відкликано клопотання про призначення судової експертизи.

Протокольною ухвалою господарського суду міста Києва від 28.02.2019 закінчено підготовче провадження у справі №910/15937/18 та призначено її до розгляду по суті на 19.03.2019.

18.03.2019 через відділ діловодства суду від Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) надійшли пояснення по суті спору, в яких третя особа вказує, що підтримує позовні вимоги Комунального підприємства "Бессарабський ринок" та останнє має право як балансоутримувач орендованого майна звернутись до відповідача із позовом з метою захисту своїх порушених прав.

Протокольною ухвалою господарського суду міста Києва від 19.03.2019 оголошено перерву у судовому засіданні до 09.04.2019 на стадії дослідження доказів з підстав необхідності здійснення розрахунків заявлених до стягнення позивачем штрафу та пені.

В судове засідання 09.04.2019 представники учасників справи з'явились, надали пояснення по суті спору, за змістом яких представники позивача та третьої особи позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити, а представник відповідача наявність основної суми боргу визнав, в той час як проти вимог про стягнення штрафу та пені заперечував.

У судовому засіданні 09.04.2019 судом було закінчено розгляд справи по суті та оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У засіданнях здійснювалась фіксація судового процесу технічним засобами у відповідності до статті 222 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників учасників справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються правові позиції сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд -

ВСТАНОВИВ:

28.10.2016 між Департаментом комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (орендодавець), Товариством з обмеженою відповідальністю "Київська транспортно-сервісна група" (орендар) та Комунальним підприємством "Бессарабський ринок" (балансоутримувач) було укладено договір №2281 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду (надалі - Договір №2281), у відповідності до якого орендодавець передав, а орендар прийняв в оренду нерухоме майно - нежитлові приміщення, загальною площею 390,30 кв.м., що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва та знаходиться за адресою: 01004, м. Київ, Бессарабська площа, 2, для розміщення кафе, яке не здійснює продаж товарів підакцизної групи (п.п. 1.1, 2.1 Договору №2281).

У відповідності до п. 3.1 Договору №2281 орендна плата визначена на підставі Методики розрахунку орендної плати за майно територіальної громади міста Києва, яке передасться в оренду, затвердженої рішенням Київської міської ради під 21.04.2015 №415/1280 та згідно з розрахунком орендної плати, що є невід'ємною частиною цього договору (додаток №1) становить без ПДВ: 320,75 грн. за 1 кв.м. орендованої площі на місяць, що в цілому складає за базовий місяць розрахунку 125 189,40 грн. без ПДВ.

Договором №1 від 30.07.2018 сторони домовились внести зміни Договору №2281, в тому числі до пункту 3.1 цього договору та погодили, що орендна плата визначена на підставі Методики розрахунку орендної плати за майно територіальної громади міста Києва, яке передасться в оренду, затвердженої рішенням Київської міської ради під 08.02.2018 №21/4085 та згідно з розрахунком орендної плати, що є невід'ємною частиною цього договору (додаток №1 до договору №1 від 30.07.2018) становить без ПДВ: 527,66 грн. за 1 кв.м. орендованої площі на місяць, що в цілому складає за базовий місяць розрахунку 205 945,03 грн.

За змістом пункту 3.2 Договору №2281 орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць.

Згідно із п. 3.6 Договору №2281 орендна плата сплачується орендарем на рахунок підприємства - балансоутримувача, починаючи з дати підписання акту приймання-передачі.

Орендна плата сплачується орендарем незалежно від наслідків його господарської діяльності щомісячно не пізніше 15-го числа поточного місяця (п. 3.7 Договору №2281).

Згідно із пунктом 4.2 Договору №2281 орендар зобов'язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату та інші платежі.

Відповідно до п. 6.2. Договору №2281 за несвоєчасну та не в повному обсязі сплату орендної плати та інших платежів на користь підприємства-балансоутримувача орендар сплачує на користь підприємства-балансоутримувача пеню в розмірі 0,5% від розміру несплачених орендних та інших платежів за кожен день прострочення, але не більше розміру встановленого законодавством України. У разі якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом більш ніж три місяці, орендар також сплачує штраф у розмірі 3% річних від суми заборгованості.

Цей договір є укладеним з моменту підписання його сторонами і діє з 28.10.2016 по 26.10.2019, але не більш ніж до початку проведення ремонтно-реставраційних робіт будівлі Бессарабського ринку (п. 9.1 Договору №2281).

01.11.2016 орендодавець передав, а орендар прийняв у орендне користування згідно Договору №2281 нежитлові приміщення за адресою: 01004, м. Київ, Бессарабська площа, 2 на третьому поверсі, загальною площею 390,30 кв.м., що підтверджується підписаним представниками та скріпленим печатками орендодавця, орендаря та балансоутримувача актом приймання-передачі нежитлового приміщення від 01.11.2016.

28.10.2016 між Департаментом комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (орендодавець), Товариством з обмеженою відповідальністю "Київська транспортно-сервісна група" (орендар) та Комунальним підприємством "Бессарабський ринок" (балансоутримувач) було укладено договір №2282 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду (надалі - Договір №2282), у відповідності до якого орендодавець передав, а орендар прийняв в оренду нерухоме майно - нежитлові приміщення, загальною площею 238,10 кв.м., що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва та знаходиться за адресою: 01004, м. Київ, Бессарабська площа, 2, для розміщення кафе, яке не здійснює продаж товарів підакцизної групи (п.п. 1.1, 2.1 Договору №2282).

У відповідності до п. 3.1 Договору №2282 орендна плата визначена на підставі Методики розрахунку орендної плати за майно територіальної громади міста Києва, яке передасться в оренду, затвердженої рішенням Київської міської ради під 21.04.2015 №415/1280 та згідно з розрахунком орендної плати, що є невід'ємною частиною цього договору (додаток №1) становить без ПДВ: 337,88 грн. за 1 кв.м. орендованої площі на місяць, що в цілому складає за базовий місяць розрахунку 80 450,07 грн. без ПДВ.

Договором №1 від 30.07.2018 сторони домовились внести зміни Договору №2282, в тому числі до пункту 3.1 цього договору та погодили, що орендна плата визначена на підставі Методики розрахунку орендної плати за майно територіальної громади міста Києва, яке передасться в оренду, затвердженої рішенням Київської міської ради під 08.02.2018 №21/4085 та згідно з розрахунком орендної плати, що є невід'ємною частиною цього договору (додаток №1 до договору №1 від 30.07.2018) становить без ПДВ: 527,66 грн. за 1 кв.м. орендованої площі на місяць, що в цілому складає за базовий місяць розрахунку 125 635,37 грн.

За змістом пункту 3.2 Договору №2282 орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць.

Згідно із п. 3.6 Договору №2282 орендна плата сплачується орендарем на рахунок підприємства-балансоутримувача, починаючи з дати підписання акту приймання-передачі.

Орендна плата сплачується орендарем незалежно від наслідків його господарської діяльності щомісячно не пізніше 15-го числа поточного місяця (п. 3.7 Договору №2282).

Згідно із пунктом 4.2 Договору №2282 орендар зобов'язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату та інші платежі.

Відповідно до п. 6.2. Договору №2282 за несвоєчасну та не в повному обсязі сплату орендної плати та інших платежів на користь підприємства-балансоутримувача орендар сплачує на користь підприємства-балансоутримувача пеню в розмірі 0,5% від розміру несплачених орендних та інших платежів за кожен день прострочення, але не більше розміру встановленого законодавством України. У разі якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом більш ніж три місяці, орендар також сплачує штраф у розмірі 3% річних від суми заборгованості.

Цей договір є укладеним з моменту підписання його сторонами і діє з 28.10.2016 по 26.10.2019, але не більш ніж до початку проведення ремонтно-реставраційних робіт будівлі Бессарабського ринку (п. 9.1 Договору №2282).

01.11.2016 орендодавець передав, а орендар прийняв у орендне користування згідно Договору №2282 нежитлові приміщення за адресою: 01004, м. Київ, Бессарабська площа, 2, загальною площею 238,10 кв.м., що підтверджується підписаним представниками та скріпленим печатками орендодавця, орендаря та балансоутримувача актом приймання-передачі нежитлового приміщення від 01.11.2016.

Спір у справі виник у зв'язку з твердженнями позивача про неналежне виконання відповідачем своїх грошових зобов'язань за вказаними Договорами із сплати орендних платежів на користь підприємства-балансоутримувача, у зв'язку з чим у Товариства з обмеженою відповідальністю "Київська транспортно-сервісна група" утворилась заборгованість з орендної плати за користування орендованим майном протягом липня-жовтня 2018 року у загальному розмірі 1 130 944,31 грн. (з урахуванням викладеної у відзиві заяви про зменшення розміру позовних вимог). Крім того, у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем своїх грошових зобов'язань за Договорами в частині вчасної сплати орендних платежів позивачем заявлено до стягнення нараховану за період з 16.11.2016 по 28.11.2018 пеню у загальному розмірі 321 597,82 грн. та штраф у розмірі 18 292,00 грн.

Укладені учасниками господарського процесу Договори №2281 та №2282 є договорами оренди, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Догвоори є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно ст. ст. 173, 174, 175, 283, 284, 285, 286 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509, 759, 793, 797 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим для виконання сторонами.

Частина 1 статті 759 Цивільного кодексу України передбачає, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Приписами ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України визначено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

На відносини, пов'язані із орендою комунального майна поширюється дія Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Статтею 2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" визначено, що орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Відповідно до ч. 1, ч. 5 ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Пунктами 1, 4 ст. 285 Господарського кодексу України визначено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

У відповідності до ч. 3 ст. 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Згідно із ч. 1 ст. 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності.

Матеріалами справи підтверджено, що у спірний період відповідач користувався обумовленим Договорами нерухомим майном (нежитловими приміщеннями), загальною площею 390,30 кв.м. та 238,10 кв.м., які знаходяться за адресою: 01004, м. Київ, Бессарабська площа, 2, для розміщення кафе, яке не здійснює продаж товарів підакцизної групи.

За розрахунками позивача станом у відповідача наявна заборгованість за користування липня-жовтня 2018 року орендованим згідно договору №2281 від 28.10.2016 майном у розмірі 698 849,26 грн. та орендованим згідно договором №2282 від 28.10.2016 майном у розмірі 432 095,05 грн.

Відповідачем обґрунтованість розрахунків позивача не спростована та більш того, у судовому засіданні 19.03.2019 представником відповідача було підтверджено наявність у Товариства з обмеженою відповідальністю "Київська транспортно-сервісна група" вказаного боргу зі сплати орендних платежів згідно Договорів.

Частиною 1 статті 75 Господарського процесуального кодексу України визначено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Оскільки відсутні підстави для наявності обґрунтованих сумнівів щодо достовірності визнаних представником відповідача обставин та/або добровільності їх визнання, то суд приходить до висновку, що матеріалами справи підтверджується наявність та обсяг заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "Київська транспортно-сервісна група" зі сплати орендних платежів.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За умовами пунктів 3.7, 3.7 Договорів №2281 та №2282 орендар зобов'язався сплачувати на рахунок підприємства- балансоутримувача, починаючи з дати підписання акту приймання-передачі, орендну плату незалежно від наслідків його господарської діяльності щомісячно не пізніше 15-го числа поточного місяця.

Окремо суд звертає увагу відповідача, що оскільки у відповідності до пунктів 3.6 Договорів орендна плата підлягала сплаті саме балансоутримувачу орендованого майна - Комунальному підприємству "Бессарабський ринок", то саме у останнього наявне право вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю "Київська транспортно-сервісна група" зі сплати орендних платежів та його право на одержання коштів є порушеним, що спростовує доводи відповідача щодо неналежності позивача у даній справі, оскільки він являється балансоутримувачем майна, в той час як орендодавцем є третя особа.

Водночас, як вбачається з наданих позивачем розрахунків та банківських виписок по рахунку за спірний період, відповідачем неналежним чином виконувались свої зобов'язання за Договорами та останній допускав прострочення сплати орендних платежів, а за користування спірним нерухомим майном у липні-жовтні 2018 року у відповідача наявна заборгованість у загальному розмірі 1 130 944,31 грн., яка станом на дату звернення Комунального підприємства "Бессарабський ринок" до господарського суду із даним позовом була прострочена.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно із ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічна правова норма передбачена частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Матеріалами справи підтверджується факт наявності у відповідача заборгованості по сплаті орендної плати у загальному розмірі 1 130 944,31 грн.

Частинами 1 та 2 статті 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч. 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України).

Аналогічні приписи закріплені у ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідачем належними та достатніми доказами обставин, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог, не спростовано, як і не надано суду доказів сплати коштів в рахунок погашення такої заборгованості.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується з нормами ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України.

За таких обставин, позовні вимоги Комунального підприємства "Бессарабський ринок" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Київська транспортно-сервісна група" заборгованості за Договорами №2281 та №2282 по сплаті орендної плати у загальному розмірі 1 130 944,31 грн. є правомірними та підлягають задоволенню.

Крім того, у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем своїх грошових зобов'язань за Договорами в частині вчасної сплати орендних платежів позивачем заявлено до стягнення нараховану за період з 16.11.2016 по 28.11.2018 пеню у загальному розмірі 321 597,82 грн. та штраф у розмірі 18 292,00 грн.

Судом встановлено, що відповідач у неналежно виконував свої зобов'язання зі сплати орендної плати у встановлений Договорами строк, допускаючи прострочення виконання своїх грошових зобов'язань, тому дії відповідача є порушенням договірних зобов'язань (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом відповідальності.

Пунктом 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктами 6.2. Договорів №2281 та №2282 передбачено, що за несвоєчасну та не в повному обсязі сплату орендної плати та інших платежів на користь підприємства-балансоутримувача орендар сплачує на користь підприємства-балансоутримувача пеню в розмірі 0,5% від розміру несплачених орендних та інших платежів за кожен день прострочення, але не більше розміру встановленого законодавством України.

З наведеного пункту Договорів вбачається, що сторонами було визначено розмір та порядок нарахування пені (0,5% від розміру несплачених орендних та інших платежів за кожен день прострочення, але не більше розміру встановленого законодавством України), проте не визначено строк такого нарахування, а відтак в силу приписів ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України період нарахування штрафних санкцій обмежено піврічним терміном.

Позивачем нараховано до стягнення з відповідача пеню у загальному розмірі 321 597,82 грн. за період з 16.11.2016 по 28.11.2018, в той же час Товариством з обмеженою відповідальністю "Київська транспортно-сервісна група" заявлено вимогу про застосування наслідків пропуску строку позовної давності щодо вимог позивача про стягнення пені.

За приписами ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

До вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік (п. 1 ч. 2 ст. 258 Цивільного кодексу України).

Частиною 4 статті 267 Цивільного кодексу України передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Оскільки позивач звернувся до господарського суду міста Києва з спірною вимогою про стягнення пені лише 28.11.2018 та ним не доведено наявності підстав для висновку про переривання та/або зупинення перебігу строку поновної давності щодо вказаної вимоги, в той час як відповідачем заявлено про застосування наслідків спливу строку позовної давності, то у стягненні нарахованої Комунальним підприємством "Бессарабський ринок" до 28.11.2017 за Договорами пені необхідно відмовити.

Відповідно до. 2.5. постанови пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" щодо пені за порушення грошових зобов'язань застосовується припис частини шостої статті 232 Господарського кодексу України. Даним приписом передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов'язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. Необхідно також мати на увазі, що умова договору про сплату пені за кожний день прострочення виконання зобов'язання не може розцінюватися як установлення цим договором іншого, ніж передбачений частиною шостою статті 232 ГК України, строку, за який нараховуються штрафні санкції.

Суд, здійснивши перерахунок заявленої до стягнення пені, нарахованої за період з 28.11.2017 по 28.11.2018 з урахуванням встановлених судом дат, з яких відповідач є таким, що прострочив виконання свого зобов'язання, та дат, в які відповідачем здійснювалась сплата орендних платежів, прийшов до висновку про правомірність стягнення з Товариством з обмеженою відповідальністю "Київська транспортно-сервісна група" пені у загальному розмірі 233 518,83 грн.

В іншій частині вимога про стягнення пені у розмірі 88 078,99 грн. задоволенню не підлягає, оскільки позивачем пропущено строк позовної давності щодо звернення із даною вимогою до суду, а також судом було встановлено, що пеня є невірно обрахованою, оскільки при здійсненні розрахунку Комунальним підприємством "Бессарабський ринок" не враховано положень приписів ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України, якими передбачено, що якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, днем закінчення строку є перший за ним робочий день, що в свою чергу мало наслідком невірне визначення позивачем дат, з яких відповідач є таким, що прострочив виконання свого грошового зобов'язання; а також не враховано того, що день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється нарахування пені, оскільки такий день не є повним днем прострочення сплати суми заборгованості.

Також, позивачем заявлено до стягнення з відповідача штрафу у загальному розмірі у розмірі 18 292,00 грн.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 Цивільного кодексу України).

Як зазначено у абзаці 2 пункту 6.2. Договорів №2281 та №2282 у разі якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом більш ніж три місяці, орендар також сплачує штраф у розмірі 3% річних від суми заборгованості.

Враховуючи те, що відповідач допускав прострочення сплати орендних платежів більш ніж три місяці, вимога позивача про стягнення з відповідача штрафу, нарахованого у відповідності до абзацу 2 пункту 6.2. Договорів №2281 та №2282 є обґрунтованою.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок штрафу (без урахування штрафу, нарахованого за період щодо якого сплив строк позовної давності), суд також керуючись приписами ч. 1 ст. 14 Господарського процесуального кодексу України, якими встановлено обов'язок суду розглядати спір не інакше як в межах заявлених вимог, дійшов висновку, про правомірність вимог Комунального підприємства "Бессарабський ринок" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Київська транспортно-сервісна група" штрафу у загальному розмірі у розмірі 18 292,00 грн. та необхідність їх задоволення в повному обсязі.

Щодо посилань відповідача на правову позицію Верховного Суду України, наведену у постанові №6-2003цс15 від 21.10.2015, то вони судом відхиляються, оскільки даного висновку Верховний Суд України дійшов за результатом розгляду цивільних спорів щодо боржників фізичних осіб за кредитними договорами, що не є подібними правовідносинами до правовідносин у даній справі щодо стягнення неустойки за порушення господарського зобов'язання за договором оренди, яке регулюється Господарським кодексом України.

Аналогійний висновок щодо неможливості застосування правової позиції Верховного Суду України, наведеної у постанові №6-2003цс15 від 21.10.2015, до господарських правовідносин наведений у постановах Верховного Суду від 08.08.2018 у справі №908/1843/17 та від 20.06.2018 у справі №911/2314/17.

Крім того, нарахування штрафу за Договорами передбачено за відмінне порушення (триваюче та системне прострочення виконання зобов'язання - більш ніж три місяці) ніж нарахування пені (прострочення виконання грошового зобов'язання).

Більш того, враховуючи закріплену у ст. 204 Цивільного кодексу України презумпцію правомірності правочину та погодження сторонами у пункті 6.2. Договорів №2281 та №2282 нарахування пені та штрафу, за відсутності доказів визнання недійсним даного пункту Договорів у суду відсутні підстави для відмови у задоволенні вимоги позивача про стягнення неустойки.

За таких обставин позовні вимоги Комунального підприємства "Бессарабський ринок" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Київська транспортно-сервісна група" про стягнення 1 130 944,31 грн. (з урахуванням викладеної у відзиві заяви про зменшення розміру позовних вимог) підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 13, 74, 129, 232, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

1. Позов Комунального підприємства "Бессарабський ринок" задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Київська транспортно-сервісна група" (03105, м. Київ, вул. Казимира Малевича, буд. 47/49; ідентифікаційний код: 38656899) на користь Комунального підприємства "Бессарабський ринок" (01004, м. Київ, Бессарабська площа, буд. 2; ідентифікаційний код 05587984) суму боргу у загальному розмірі 1 130 944 (один мільйон сто тридцять тисяч дев'ятсот сорок чотири тисячі) грн. 31 коп., пеню у розмірі 233 518 (двісті тридцять три тисячі п'ятсот вісімнадцять) грн. 83 коп., штраф у розмірі 18 292 (вісімнадцять тисяч двісті дев'яносто два) грн. 00 коп. та судовий збір у розмірі 20 741 (двадцять тисяч сімсот сорок один) грн. 33 коп. Видати наказ.

3. В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Відповідно до п.17.5 ч.1 ПЕРЕХІДНИХ ПОЛОЖЕНЬ Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга подається до Північного апеляційного господарського суду або через господарський суд міста Києва.

Повний текст рішення складено 11.04.2019.

Суддя Р.В. Бойко