ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"08" квітня 2019 р. Справа№ 910/4431/13

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мартюк А.І.

суддів: Суліма В.В.

Дідиченко М.А.

розглянувши заяви представника-адвоката ОСОБА_2 про відвід суддів Буравльова С.І. та Зубець Л.П. Північного апеляційного господарського суду від розгляду справи № 910/4431/13

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 та заявою ОСОБА_3 про приєднання до апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду міста Києва від 06.10.2017р. (суддя Маринченко Я.В.) про відмову у прийнятті заяви ОСОБА_4 та ОСОБА_2 про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 07.03.2014 за нововиявленими обставинами у справі № 910/4431/13

за позовом Організації орендарів орендної фірми "Екста"

до 1. Департаменту комунальної власності міста Києва

виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

2. Комунального підприємства "Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна"

3. Фонду державного майна України,

4. Закритого акціонерного товариства "Центр моди "Екста"

третя особа ОСОБА_5

за участю Київської місцевої прокуратури № 6 (Печерський район)

про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Власова Ю.Л., суддів: Буравльова С.І., Зубець Л.П. знаходиться справа № 910/4431/13 за апеляційною скаргою ОСОБА_2 та заявою ОСОБА_3 про приєднання до апеляційної скарги

14.03.2019р. ОСОБА_2 подано заяву про відвід судді Буравльова С.І., яка мотивована тим, що суддя Буравльов С.І. вже приймав участь у справі, пов'язаній з процесом повернення учасниками Позивача викраденої у них нежитлової будівлі по вул. Шота Руставелі, 11 у м. Києві, зокрема, у справі №5011-46/18261-2012, а тому суддя Буравльов С.І. є зацікавленим у результаті розгляду даної справи.

28.03.2019р. ОСОБА_2 подано заяву про відвід судді Зубець Л.П., яка мотивована тим, що 12.08.2013р. Київським апеляційним господарським судом у складі колегії суддів: головуючого судді Смірнової Л.Г., суддів Гончарова С.А., Зубець Л.П. прийнято постанову у даній справі, тобто суддя Північного апеляційного господарського суду Зубець Л.П. брала участь у вирішенні даної справи. При цьому, відповідно до ст.36 Господарського процесуального кодексу України не допускається повторна участь судді у розгляді справи.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.03.2019р. у справі № 910/4431/13 заявлені ОСОБА_2 відводи визнано необґрунтованими. Передано справу №910/4431/13 для визначення автоматизованою системою відповідно до ст.32 Господарського процесуального кодексу України складу суду, який має вирішити питання про відводи суддів Зубець Л.П., Буравльова С.І., заявлені ОСОБА_2.

Згідно з витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.04.2019р., заяви представника ОСОБА_2 про відвід суддів Буравльова С.І. та Зубець Л.П. передано колегії суддів у складі головуючого судді: Мартюк А.І., суддів: Сулім В.В., Дідиченко М.А.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 7 ст. 39 ГПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Питання про відвід має бути розглянуто не пізніше двох днів з дня надходження заяви про відвід, а у випадку розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід.

Колегія суддів дійшла висновку стосовно необґрунтованості заявленого відводу суддів Буравльова С.І. та Зубець Л.П.

Право подавати заяву про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об'єктивності та неупередженості розгляду справи. Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Бочан проти України" суд нагадує, що "безсторонність", в сенсі п. 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб'єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об'єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об'єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв'язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

У рішенні у справі "Олександр Волков проти України" зазначено наступне. Як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ'єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: суб'єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об'єктивним у цій справі, та об'єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності. Проте між суб'єктивною та об'єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об'єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об'єктивний критерій), а й може бути пов'язана з питанням його або її особистих переконань (суб'єктивний критерій). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб'єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об'єктивної безсторонності. У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, "має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється". Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість. Насамкінець, концепції незалежності та об'єктивної безсторонності тісно пов'язані між собою та залежно від обставин можуть вимагати спільного розгляду.

Відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участі у конкретній справі. Відвід судді в господарському процесі як правова категорія - це висловлена в письмовій формі недовіра колегії господарського суду на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі внаслідок виявлення будь-якої особистої прихильності чи упередженості, заявлена учасником розгляду конкретної справи.

Згідно зі ст. 35 ГПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім'ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Статтею 36 ГПК України передбачено, що суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження в справі. Суддя, який брав участь у врегулюванні спору у справі за участю судді, не може брати участі в розгляді цієї справи по суті або перегляді будь-якого ухваленого в ній судового рішення. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанцій, а також у новому розгляді справи після скасування постанови суду апеляційної інстанції. Суддя, який брав участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі в розгляді цієї справи в суді першої чи апеляційної інстанцій, а також у новому її розгляді після скасування постанови суду касаційної інстанції. Суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасоване судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у цій справі. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої, апеляційної, касаційної інстанцій, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з виключними обставинами у цій справі.

У рішенні у справі "Білуха проти України" зазначено: "стосовно суб'єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного".

Право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об'єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Зокрема, як передбачено приписами ст. 35 ГПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу. У поданій заяві, фактично, представником позивача викладено заперечення стосовно вчинення певних окремих процесуальних дій колегією суддів, які також слід вважати процесуальними рішеннями, оформленими шляхом постановлення ухвал чи відображення їх результату у протоколах судових засідань.

При цьому згідно з п. 1 ст. 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

З врахуванням викладеного, суд не вбачає підстав для задоволення заяв представника-адвоката ОСОБА_2 про відвід суддів Буравльова С.І. та Зубець Л.П. Північного апеляційного господарського суду від розгляду справи №910/4431/13, оскільки наведені заявником доводи у розумінні ст. ст. ст. 35, 36 ГПК України не можуть бути підставою для відводу судді.

Керуючись ст. ст. 35, 38-40, 234 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяв представника-адвоката ОСОБА_2 про відвід суддів Буравльова С.І. та Зубець Л.П. відмовити.

Головуючий суддя А.І. Мартюк

Судді В.В. Сулім

М.А. Дідиченко