ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2019 року м. Черкаси

справа № 925/57/19

Господарський суд Черкаської області у складі: головуючого - судді Скиби Г.М., за участю секретаря судового засідання Хелис Н.М., у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду розглянув справу за позовом виконувача обовязків керівника Смілянської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі ОСОБА_1 сільської ради Смілянського району, с. Балаклея, вул. Незалежності, 2

до фермерського господарства ДОСВІД, Черкаська область, Смілянський район, с. Балаклея, вул. Леніна, 99

про розірвання договору оренди землі та стягнення 69 428,55 грн. заборгованості та санкцій,

за участю повноважних представників сторін:

прокурор: Кожушко Н.В. прокурор відділу за посадою;

від позивача: ОСОБА_2 за довіреністю;

від відповідача: не зявився.

Виконувач обовязків керівника Смілянської місцевої прокуратури звернувся в господарський суд Черкаської області в інтересах держави в особі ОСОБА_1 сільської ради Смілянського району з позовом до фермерського господарства ДОСВІД, в якому просить суд:

- стягнути з фермерського господарства ДОСВІД (, юридична адреса: 20721 Черкаська область, Смілянський район, с. Балаклея, вул. Леніна, 99) на користь ОСОБА_1 сільської ради Смілянського району (, юридична адреса: 20722 Черкаська область, Смілянський район, с. Балаклея, вул. Незалежності, 2) заборгованість по орендній платі в сумі 69428,55 грн., з яких:

67618,83 грн. основного боргу,

1809,72 грн. пені;

- розірвати договір оренди землі від 23.07.2012р., що укладений між ОСОБА_1 сільською радою Смілянського району і фермерським господарством ДОСВІД, який зареєстрований у міськрайонному управлінні Держкомзему у м. Сміла та Смілянському районі 20.08.2012 за №02138, щодо оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення комунальної власності загальною площею 0,9877 га під господарським двором, кадастровий номер :01:002:1028, яка знаходиться в адміністративних межах ОСОБА_1 сільської ради Смілянського району (в межах населеного пункту);

- відшкодувати судові витрати.

Відповідач, належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, участь свого представника у судове засідання втретє не забезпечив, відзив на позов не надав, про причини неявки суд не повідомив. Ухвала суду від 04.03.2019р. повернулась до суду, направлена на адресу відповідача з відміткою пошти причини повернення (досилання) інші причини, що не дали змоги виконати обовязки щодо пересилання поштового відправлення.

Для забезпечення дотримання прав відповідача бути поінформованим про час і дату призначення судового засідання, суд 13.02.2019р. розміщував інформацію про виклик фермерського господарства ДОСВІД на офіційній сторінці господарського суду Черкаської області веб-порталу судової влади України.

З витягу з ЄДРПОУ юридичних осіб та фізичних осіб підприємців (на відповідача) вбачається, що юридичною адресою та місцезнаходженням юридичної особи - фермерського господарства ДОСВІД є: Черкаська область, Смілянський район, с. Балаклея, вул. Леніна, 99.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 04.03.2019р. закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до розгляду по суті.

У судовому засіданні прокурор та представник позивача, кожен окремо, вимоги підтримали. Подано витребувані документи.

Суд також зазначає, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті відповідно до вимог ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України.

Адреси сторін в позовній заяві та місце проведення господарської діяльності сторонами відповідає адресам, що вказані в реєстраційних документах сторін та у витягах з ЄДРПОУ.

Інших доказів сторонами не подано.

На запитання головуючого прокурор та представник позивача заявили:

про відсутність будь-яких інших доказів на підтвердження своїх доводів і пояснень;

про відсутність потреби у витребуванні інших доказів від учасників провадження у справі та інших осіб;

про можливість завершення дослідження обставин справи.

Дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, заслухавши пояснення прокурора та представника позивача, судом встановлено такі взаємовідносини сторін:

23.07.2012р. між ОСОБА_1 сільською радою (Орендодавцем Позивач по справі) в особі голови сільської ради ОСОБА_3 відповідно до рішення сільської ради від 22.06.2012 №19-20/VI, та фермерським господарством ДОСВІД (Орендарем Відповідач по справі) в особі голови ОСОБА_4, було укладено договір оренди землі (Далі Договір, а.с. 23-25), за умовами якого Орендодавець надав, а Орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться в межах вул. Леніна, буд. 99 села Балаклея Балаклеївської сільської ради Смілянського району Черкаської області (п.1 Договору).

Відповідно до п. 2 Договору в оренду передається земельна ділянка загальною площею 0,9877 га, у тому числі: 0,9877 га земель господарського двору кадастровий номер земельної ділянки: :01:002:1028.

Згідно п. 3 Договору на земельній ділянці розміщені обєкти нерухомого майна - одна будівля загальною площею 0,0333 га.

Пунктом 4 Договору визначено, що земельна ділянка передається в оренду разом з однією будівлею, яка є власністю Орендаря відповідно до витягу про державну реєстрацію прав №34143539 від 16.05.2012р.

Відповідно до п. 5 Договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки 271716,27 грн. (станом на 2012рік).

Згідно п. 8 Договору вказаний договір укладено на 49 років.

Пунктом 9 Договору визначено, що орендна плата вноситься Орендарем у грошовій формі у розмірі 12227, 23 грн. на рік , що становить 4,5 відсотки від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки.

Відповідно до п. 11 Договору орендна плата вноситься у такі строки: щомісячно пропорційно річній орендній платі не пізніше 30 числа наступного місяця.

Пунктом 12 Договору визначено, що розмір орендної плати переглядається 1 раз на рік у разі:

- зміни умов господарювання, передбачених Договором;

- зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції;

- затвердження зміни коефіцієнта індексації, Орендар зобовязується внести орендну плату з врахуванням затвердженого коефіцієнта;

- погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини Орендаря, що підтверджено документами;

- в інших випадках передбачених законом.

Згідно п. 13 Договору у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим Договором, справляється пеня у розмірі 0,3% несплаченої суми за кожен день прострочення.

Відповідно до п. 15 Договору цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Підпунктом 4 пункту 28 Договору визначено, що Орендодавець має право вимагати від Орендаря розірвати договір оренди землі в односторонньому порядку у разі несплати орендної плати більш ніж за три місяці,заборгованості по орендній платі до бюджетів всіх рівнів

Згідно п.п.4 п. 31 Договору Орендар земельної ділянки зобовязаний своєчасно вносити орендну плату з урахуванням змін коефіцієнту індексації.

Підпунктом 3 пункту 36 Договору визначено, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за заборгованість по орендній платі до бюджетів всіх рівнів.

Відповідно до п. 39 Договору розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку допускається, у разі несплати орендної плати більш ніж за три місяці.

Даний договір оренди землі зареєстрований у міськрайонному управлінні Держкомзему у м. Сміла та Смілянському районі про що у Державному peєcтpi земель вчинено запис від 20.08.2012р. №02138.

Рішенням ОСОБА_1 сільської ради від 08.05.2012р. №18-15/VI фермерським господарством ДОСВІД розроблено та затверджено технічну документацію із землеустрою по встановленню меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,9877 га в с. Балаклея по вул. Леніна, буд. 99, на якій розташована будівля господарського двору загальною площею 256,5 кв.м.

20.08.2014р. між засновником фермерського господарства ДОСВІД ОСОБА_4 (Продавець) та ОСОБА_5 (Покупець) укладений договір купівлі-продажу вказаного фермерського господарства.

Відповідно до п. 4.2 договору купівлі-продажу від 20.08.2014р. Покупець стає власником підприємства з усіма відповідними правами та обов'язками одразу після підписання даного договору.

Згідно витягу з технічної документації про нормативно-грошову оцінку земельної ділянки, наданого міськрайонним управлінням у Смілянському районі та м. Сміла Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області нормативно грошова оцінка земельної ділянки загальною площею 0,9877 га станом на 2015 рік становить 339373,62 грн.

Згідно витягу з технічної документації про нормативно-грошову оцінку земельної ділянки, наданого міськрайонним управлінням у Смілянському районі та м. Сміла Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області нормативно грошова оцінка земельної ділянки загальною площею 0,9877 га станом на 2016 рік становить 486317,78 грн.

Згідно витягу з технічної документації про нормативно-грошову оцінку земельної ділянки, наданого міськрайонним управлінням у Смілянському районі та м. Сміла Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області нормативно грошова оцінка земельної ділянки загальною площею 0,9877 га станом на 2017 рік становить 515500,11 грн.

Згідно витягу з технічної документації про нормативно-грошову оцінку земельної ділянки, наданого міськрайонним управлінням у Смілянському районі та м. Сміла Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області нормативно грошова оцінка земельної ділянки загальною площею 0,9877 га станом на 2018 рік становить 515500,11 грн.

ОСОБА_1 сільська рада Смілянського району в довідці від 19.09.2018р. №336 вказує заборгованість фермерського господарства ДОСВІД по сплаті орендної плати за землю за період з 01.12.2015р. по 01.12.2018р. у сумі 67618,83 грн. (1272,65 грн.+21884,30 грн.+23197,50 грн.+21264,38 грн.) (а.с. 28-39).

Згідно інформації Головного управління ДФС у Черкаській області фермерське господарство ДОСВІД орендну плату за користування вказаною земельною ділянкою не задекларовано i сплата не проводиться.

Відповідач не виконав умови Договору належним чином, у звязку з чим у відповідача виникла заборгованість перед позивачем по орендній платі за період з 01.12.2015р. по 01.12.2018р. в розмірі 67618,83 грн., що стало причиною звернення прокурора та позивача до суду за захистом порушеного права ОСОБА_1 сільської ради Смілянського району та примусового стягнення боргу в місцевий бюджет на користь громади села.

Відповідачем за вказаний період розрахунки не проводились.

Відповідачу на суму боргу нараховано до стягнення пеню.

Відповідач вимоги позивача не спростував. Доказів виконання ним зобовязання чи сплати заборгованості позивачу за земельну ділянку не надано.

Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності та за своїм внутрішнім переконанням, заслухавши пояснення прокурора та представника позивача, господарський суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з таких правових підстав та мотивів.

Згідно з постановою Пленуму Верховного суду України від 18.12.2009р. №14 «Про судове рішення у цивільній справі», рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності з положеннями постанови пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012р. №6 «Про судове рішення» рішення з господарського спору повинно прийматись у відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто зясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Згідно ч. 3 ст. 5 Господарського кодексу України (далі - ГК України) субєкти господарювання та інші учасники відносин у сфері господарювання повинні здійснювати свою діяльність у межах встановленого правового господарського порядку, додержуючись вимог законодавства.

Частина 2 ст. 13 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачає зобовязання особи при здійсненні своїх прав утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

Сторони за договором оренди землі від 23.07.2012р. (а.с 23-25) є субєктами господарювання та самостійними юридичними особами, що підтверджено витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Між сторонами виникли та існують договірні відносини оплатного використання обєкту земельна ділянка загальною площею 0,9877 га, у тому числі: 0,9877 га земель господарського двору кадастровий номер земельної ділянки: :01:002:1028 на підставі письмового строкового оплатного двостороннього консенсуального договору.

Відносини між сторонами слід розцінювати як відносини з оренди земельної ділянки комунальної власності, що врегульовано вимогами Земельного кодексу України, ЗУ «Про оренду землі». Суд вважає, що сторонами Договору за договором оренди землі від 23.07.2012р. №1872 досягнуто згоди по всіх істотних умовах договору. Спору в цій частині немає. Суд також враховує презумпцію правомірності правочину приписи ст. 204 ЦК України.

В силу п. 1 ст. 283 ГК України, за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно частини 1 статті 173 ГК України зобовязання, що виникає між субєктами господарювання, в силу якого один субєкт зобовязаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта, або утриматися від певних дій, а інший субєкт має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку - є господарським зобовязанням.

Згідно з частиною 1 статті 174 ГК України, господарські зобовязання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно ст. 93 Земельного кодексу України та Закону України «Про оренду землі» вбачається, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння i користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються законом.

Статтею 2 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також

договором оренди землі.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі» визначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння i користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Аналогічні приписи містить i стаття 93 Земельного кодексу України.

Згідно ч. 5 ст. 762 Цивільного кодексу України плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності - приписи ч. 1 ст. 286 Господарського кодексу України.

Розмір орендної плати, яку був зобовязаний сплачувати відповідач, змінювався на протязі дії договору у звязку з індексацією та інфляційними процесами в державі, що передбачено п.п.4 п. 31 Договору. Договором не передбачено отримання окремої згоди відповідача на таку зміну розміру орендної плати, що відповідає приписам ст. 651, 652 ЦК України.

Таким чином, у відповідача виникло зобовязання щодо внесення орендної плати за оренду земельної ділянки на умовах Договору за період з 01.12.2015р. по 01.12.2018р. в сумі 67618,83 грн.: (де 1272,65 грн. - заборгованість за грудень 2015р.+21884,30 грн. - заборгованість за 2016 рік + 23197,50 грн. - заборгованість за 2017 рік +21264,38 грн. - заборгованість за період з 01.01.2018р. по 01.12.2018р.).

Згідно ст. 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, які до інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до ст. 284 ГК України орендна плата є істотною умовою договору оренди.

В п. 3 ст. 291 ГК України встановлено, що договір оренди може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний з підстав, передбачених Цивільним кодексом України для розірвання договору найму, в порядку, встановленому статтею 188 цього Кодексу.

В п. 39 Договору сторони погодили, що розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку допускається, у разі несплати орендної плати більш ніж за три місяці.

За загальним правилом, встановленим ст. 188 Господарського кодексу України, зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у paзi неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового oбiгy, заінтересована сторона має право передати cпip на вирішення суду.

Згідно з положеннями ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї з сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 i 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Відповідно до постанови Вищого Господарського суду України від 13.04.2016р. у справі №914/3210/15 приписи ч. 2 ст. 651 ЦК України, які є загальними для розірвання договору та передбачають розірвання договору за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною. Kpiм того, судом ураховано, щ ост. 782 ЦК України передбачено спеціальний cпociб розірвання договору шляхом учинення наймодавцем односторонньої відмови від нього, якщо орендар не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців поспіль. Однак зазначено, що така можливість є правом, а не обов'язком наймодавця. I таке право не є перешкодою для звернення орендодавця до суду з вимогою розірвати договір у разі несплати орендарем платежів якщо вбачається істотне порушення умов договору. Порушення орендарем такої умови договору оренди майна як несвоєчасне внесення орендної плати є достатньою правовою підставою для розірвання договору оренди в судовому порядку та повернення орендованого майна орендодавцю. Несплата або несвоєчасна сплата орендної плати за державне чи комунальне майно є істотним порушенням умов договору i відповідно є підставою для розірвання договору оренди з орендарем. За таких умов розірвати договір оренди можливо як у досудовому, так i в судовому порядку. Сплата заборгованості з орендної плати після порушення провадження у справі є лише підставою для припинення провадження у справі щодо стягнення несплаченої орендної плати з орендаря та не підтверджує належного виконання орендарем своїх зобов'язань. Haвіть за умови сплати заборгованості після порушення провадження у справі договір оренди може бути розірвано.

Верховний Суд України 19.09.2011р. у постанові № 22/110 зазначив, що згідно з рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2002р. №15-пр/2002 недотримання позивачем вимог ст. 188 ГК України щодо обов'язку надсилання іншій стороні пропозицій про розірвання договору в разі виникнення такої необхідності є правом, а не обов'язком особи, яка добровільно, виходячи з власних інтересів, його використовує, та не позбавляє позивача права звернутися за захистом порушеного права шляхом подання позову до відповідача про розірвання договору.

Оскільки, Відповідачем не виконано умови Договору по сплаті орендної плати за землю за період з 01.12.2015р. по 01.12.2018р. в строк більше трьох місяців - не сплачується орендна плата, тому даний договір підлягає розірванню за рішенням суду.

Суд вважає право позивача на належне отримання орендної плати порушеним, факт господарського порушення з боку відповідача доведеним, а тому вважає за необхідне вимоги задовольнити, розірвавши договір оренди землі від 23.07.2012р. на майбутнє, з моменту набрання судовим рішенням законної сили, оскільки повернути сторони в первинне становище є неможливим.

Наявність заборгованості по грошовому зобовязанню відповідача підтверджується поданими документами в справу.

Відповідач не спростував належними доказами вимоги позивача та не надав доказів погашення боргу перед позивачем в повному обсязі по оренді обєкта нерухомості.

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Одностороння відмова від зобовязання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.

Суд вважає, що позивачем використано належний спосіб захисту свого порушеного права відповідно до приписів ст.ст. 15, 16 ЦК України.

Згідно з положеннями ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За приписом статті 86 цього кодексу Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Заборгованість за оренду земельної ділянки на умовах Договору за період з 01.12.2015р. по 01.12.2018р. в сумі 67618,83 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Відповідно до ст. 193 ГК України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобовязань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Штрафними санкціями у відповідності з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Водночас ч. 6 ст. 231 ГК України визначає, що штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший poзмір відсотків не передбачено договором або законом.

Законом України від 22.11.1996 «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань», який діє на даний час без змін, в статті 3 встановлено, що розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

В ч. 6 ст. 232 ГК України вказано, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Kpiм того, за загальним правилом, відповідно до ст. 258 Цивільного кодексу України позовна давність в один piк застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до п. 13 Договору у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим Договором, справляється пеня у розмірі 0,3% несплаченої суми за кожен день прострочення.

У відповідності до п. 13 Договору та положень ст.ст. 546, 549-552 ЦК України позивач нараховує відповідачу 1809,72 грн. пені з мотивів прострочення оплати по наявному грошовому зобовязанню.

Розрахунок перевірено судом за допомогою калькулятора санкцій апаратного комплексу Ліга-Закон, розрахунок виконано вірно. Вимога про стягнення 1809,72 гри. пені підлягає до задоволення на користь позивача ОСОБА_1 сільської ради Смілянського району.

Сторони не заявляли про застосування строку позовної давності до спірних правовідносин.

Враховуючи положення ст. 34 Закону України «Про оренду землі» вимога про повернення земельної ділянки є похідною від вимоги про poзipвaння договору оренди земельної ділянки.

Передача об'єкта договору оренди землі, відповідно до ст. 17 Закону України «Про оренду землі», здійснюється на підставі акту прийманняпередачі.

Оскільки суд прийшов до висновку про розірвання договору оренди землі, то згідно зі ст. 34 Закону України «Про оренду землі» відповідач зобов'язаний повернути позивачу об'єкт оренди: земельну ділянку 0, 9877 га земель господарського двору кадастровий номер земельної ділянки: :01:002:1028.

Відповідно до ст.ст. 74, 76-79 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Обовязок доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого субєктивного права.

Відповідно до приписів ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини в суспільстві.

Суд зазначає, що проведення оплати боргу відповідачем під час розгляду справи та неподання ним доказів у справу має враховуватись виконавчою службою при виконанні рішення суду в ході виконавчого провадження. Суд вважає, що відповідач мав достатньо часу для надання заперечень суду по суті спору чи доказів про проведення розрахунку. Відповідач не надав доказів обєктивної неможливості заперечити вимоги.

Згідно ст. 129 ГПК України судові витрати належить покласти на Відповідача повністю та стягнути на користь прокуратури Черкаської області 3524 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 129-130, 185, 231-233, 236-241 ГПК України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Розірвати на майбутнє, з моменту набрання рішенням законної сили, договір оренди землі від 23.07.2012р., що укладений між ОСОБА_1 сільською радою Смілянського району, Черкаська область, Смілянський район, с. Балаклея, вул. Незалежності, 2, , номер рахунку в банку невідомий

і фермерським господарством ДОСВІД, Черкаська область, Смілянський район, с. Балаклея, вул. Леніна, 99, ідентифікаційний , номер рахунку в банку невідомий,

що зареєстрований у міськрайонному управлінні Держкомзему у м. Сміла та Смілянському районі 20.08.2012 за №02138 щодо оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення комунальної власності загальною площею 0,9877 га під господарським двором, кадастровий номер :01:002:1028, яка знаходиться в адміністративних межах ОСОБА_1 сільської ради Смілянського району (в межах населеного пункту).

Стягнути з відповідача: фермерського господарства ДОСВІД, Черкаська область, Смілянський район, с. Балаклея, вул. Леніна, 99, , номер рахунку в банку невідомий

на користь ОСОБА_1 сільської ради Смілянського району, Черкаська область, Смілянський район, с. Балаклея, вул. Незалежності, 2, , номер рахунку в банку невідомий

заборгованість по орендній платі в сумі 69428,55 грн. (з них 67618,83 грн. основного боргу, 1809,72 грн. пені).

Стягнути з відповідача: фермерського господарства ДОСВІД, Черкаська область, Смілянський район, с. Балаклея, вул. Леніна, 99, , номер рахунку в банку невідомий

на користь прокуратури Черкаської області, м. Черкаси, бульв. Шевченка, 286, , р/р 3751 в Державній казначейській службі України, МФО 820172

3524 грн. судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складення повного судового рішення. Сторони у справі протягом цього строку мають право подати апеляційну скаргу безпосередньо до суду апеляційної інстанції на вказане рішення.

Повне рішення складено 09.04.2019р.

Суддя Г.М. Скиба