ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" квітня 2019 р. Справа№ 53/10

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Козир Т.П.

суддів: Михальської Ю.Б.

Тищенко А.І.

при секретарі Майданевич Г.А.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: Тимошенко В.Ю. за довіреністю від 19.11.2018;

від органу ДВС: Лагоцька В.Ф. за довіреністю від 26.11.2016;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві апеляційну скаргу Державного підприємства "Дарницький вагоноремонтний завод"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 05.02.2019 (повний текст складено 11.02.2019)

у справі №53/10 (суддя Гулевець О.В.)

по розгляду скарги Державного підприємства "Дарницький вагоноремонтний завод"

на бездіяльність державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Автошина - центр"

до Державного підприємства "Дарницький вагоноремонтний завод"

про стягнення 53640,00 грн.,

УСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04 лютого 2019 року відмовлено у задоволенні скарги Державного підприємства "Дарницький вагоноремонтний завод" на бездіяльність державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою суду, Державне підприємство "Дарницький вагоноремонтний завод" подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та задовольнити скаргу апелянта на бездіяльність державного виконавця.

Апеляційна скарга мотивована тим, що місцевим господарським судом порушені норми матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають обставинам справи, оскільки відповідач повністю виконав рішення суду у даній справі, однак державний виконавець не зняв арешт з рахунку відповідача, що перешкоджає закриттю рахунку та завершенню реорганізації відповідача.

Ухвала апеляційного господарського суду від 11.03.2019 про відкриття апеляційного провадження, направлена за адресою державної реєстрації позивача - 02098, м.Київ, просп.П.Тичини, 4, повернута поштою з довідкою "Вибула".

Отже, враховуючи положення ст. 120 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), ухвала суду вважається врученою, а відповідно до ч.12 ст.270 ГПК України неявка представника позивача у судове засідання не перешкоджає розгляду апеляційної скарги по суті.

Представником Дніпровського районного відділу ДВС міста Київ 08.04.2019 було подане клопотання про перенесення судового засідання, підтримане представником у судовому засіданні, у зв'язку із необхідністю додаткового вивчення питання щодо виконання рішень судів щодо відповідача.

Клопотання представника органу ДВС відхилено судом, оскільки учасникам справи був наданий достатній час для вчинення необхідних процесуальних дій, а відповідно до положень ст. 273 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу суду має бути розглянута протягом 30 днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

Представник відповідача (апелянта) у судовому засіданні підтримав доводи, викладені у апеляційній скарзі, просив її задовольнити.

Заслухавши пояснення представників відповідача та органу ДВC, дослідивши матеріали справи, розглянувши апеляційну скаргу, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням господарського суду міста Києва від 26 січня 2009 року, яке набрало законної сили, позов задоволено повністю та стягнуто з Державного підприємства "Дарницький вагоноремонтний завод" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Автошина - центр" основний борг в сумі 53 640,00 грн., витрати по сплаті державного мита в сумі 536,40 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118,00 грн.

06 лютого 2009 року на примусове виконання вказаного рішення, Господарським судом міста Києва було видано відповідний наказ, який в подальшому пред'явлений позивачем для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби Дніпровського РУЮ у м.Києві.

Постановою від 12.03.2009 державним виконавцем Журид С.М. було відкрито виконавче провадження №1422/3 з виконання вказаного наказу, а постановою від 05.06.2009, при примусовому виконанні наказів №38/294 від 30.12.2008, №12/197 від 12.01.2009 та №53/10 від 06.02.2009, виданих Господарським судом міста Києва про стягнення з ДП "Дарницький вагоноремонтний завод" 348261,41 грн. боргу, було накладено арешт на кошти в сумі 348261,42 грн., що знаходяться на рахунку боржника 03 в АБ "Експрес-Банк"м.Києва.

09 листопада 2009 року між позивачем та відповідачем було укладено договір, згідно якого сторони дійшли згоди, що у разі погашення боржником суми основного боргу у розмірі 53640 грн. у строк до 30.11.2009, зобов'язання щодо сплати решти заборгованості в сумі 654,40 грн. (судовий збір та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу) припиняється внаслідок прощення боргу кредитором.

Платіжним дорученням №3004 від 11.11.2009 відповідач сплатив позивачу суму боргу в розмірі 53640 грн.

Крім того, за доводами відповідача, ним були повністю здійснені розрахунки зі стягувачами за наказами №38/294 від 30.12.2008 та №12/197 від 12.01.2009, що підтверджується наданими договорами та виписками з рахунку.

У 2015 році відповідач звернувся до Публічного акціонерного товариства "Акціонерний банк "Експрес-Банк" із заявою про закриття поточних банківських рахунків.

У відповідь ПАТ "АБ "Експрес-банк" листом вих. № 40.02-45/454 від 30.07.2015 повідомив, що на кошти, які знаходяться на поточному рахунку №03 в національній валюті накладений арешт згідно із постановою про арешт коштів боржника, виданою відділом державної служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві від 05.06.2009.

У подальшому, рахунок № 03, відкритий в ПАТ "АБ "Експрес-банк", змінено на рахунок №0131980 в АКБ "ІНДУСТРІАЛБАНК", що підтверджується листом ПАТ "АБ "Експрес-банк" вих. №40.02-45/407 від 03.10.2017.

Відповідно до листа Дніпровського районного відділу ДВС міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві №58551 від 13.09.2018, згідно з даними автоматизованої системи станом на 13.09.2018 відсутні відкриті виконавчі провадження, у яких Державне підприємство "Дарницький вагоноремонтний завод" виступає боржником.

09 листопада 2018 відповідач направив на адресу Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві лист №5219 про зняття арешту з майна, в якому просив орган виконавчої служби винести постанову про зняття арешту з коштів ДП "Дарницький ВРЗ" р/р 0131980 в АКБ "ІНДУСТРІАЛБАНК".

Оскільки, арешт з вказаного рахунку не знято, відповіді на звернення заявника не надано, відповідач звернувся до суду зі скаргою та просив суд визнати бездіяльність державного виконавця незаконною та зобов'язати державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Журид Сергія Миколайовича винести постанову про зняття арешту з коштів Державного підприємства "Дарницький вагоноремонтний завод", які знаходяться на рахунку №0131 980 в ПАТ "АКБ "ІНДУСТРІАЛБАНК" МФО 313849, накладеного постановою про арешт коштів боржника від 05.06.2009 на виконання наказу №53/10 від 06.02.2009 виданого Господарським судом міста Києва.

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд першої інстанції прийшов до висновку, що відповідачем не доведено факт порушення його прав станом на час подання скарги до суду, а також не надано доказів закінчення виконавчого провадження з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва у даній справі.

Північний апеляційний господарський суд погоджується із цим висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Статтею 339 ГПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Згідно зі ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження" №606-XIV від 21.04.1999 (в редакції, чинній станом час відкриття виконавчого провадження у даній справі) державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження має право, зокрема, накладати арешт на майно боржника.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 50 Закону України "Про виконавче провадження" №606-XIV від 21.04.1999 звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті (опису), вилученні та примусовій реалізації. Стягнення за виконавчими документами в першу чергу звертається на кошти боржника в гривнях та іноземній валюті, інші цінності, в тому числі кошти на рахунках та вкладах боржника в установах банків та інших кредитних організаціях, на рахунки в цінних паперах у депозитаріях цінних паперів.

Статтею ст. 55 Закону України "Про виконавче провадження" №606-XIV від 21.04.1999 було встановлено, що арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні в банках або інших фінансових установах.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, державним виконавцем, відповідно до наведених приписів чинного на той час законодавства, постановою від 05.06.2009 було накладено арешт на грошові кошти боржника в сумі 348261,42 грн., що належать ДП "Дарницький вагоноремонтний завод" та містяться на рахунку №03 в ПАТ "АБ "Експрес-банк".

Постанова про арешт коштів боржника від 05.06.2009 є чинною та в матеріалах справи відсутні відомості, що вказана постанова скасовувалась у судовому порядку.

В обґрунтування наявності підстав для зняття арешту з рахунку відповідач вказує, що обов'язок за наказом суду від 06.02.2009 по справі №53/10 ним виконаний у повному обсязі, а тому підстави для арешту коштів божника відсутні.

Згідно з ч. 2 ст. 38 Закону України "Про виконавче провадження" №606-XIV від 21.04.1999 якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем був накладений арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про скасування арешту, накладеного на майно боржника.

Відповідно до ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження" №1404-VIII від 02.06.2016 (в редакції, чинній на час звернення зі скаргою), у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв'язку із закінченням виконавчого провадження.

Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

У відповідності до ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Місцевим господарським судом вірно встановлено, що матеріали справи не містять відомостей того, що станом на час звернення відповідача до суду на рахунок №0131 980 в ПАТ "АКБ "ІНДУСТРІАЛБАНК" накладено арешт згідно постанови про арешт коштів боржника від 05.06.2009, оскільки наданий відповідачем лист ПАТ "АБ "Експрес-банк" вих.№ 40.02-45/454 від 30.07.2015 не підтверджує порушення прав скаржника станом на час подання скарги до суду.

Також відповідачем не надано доказів того, що на даний час виконавче провадження з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 06.02.2009 у справі № 53/10 закінчено та відсутні підстави для накладення арешту на кошти божника, отже, заявник не довів наявності підстав для зняття арешту з коштів.

Враховуючи встановлені фактичні обставини справи, місцевий господарський суд прийшов до юридично вірного висновку про відсутність підстав для задоволення скарги Державного підприємства "Дарницький вагоноремонтний завод".

Доводи апелянта по суті його скарги в межах заявлених вимог свого підтвердження в судовому засіданні не знайшли, оскільки не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставами для скасування ухвали господарського суду першої інстанції.

За таких обставин суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що ухвала суду першої інстанції ґрунтується на фактичних обставинах та прийнята відповідно до норм чинного законодавства, а тому підстави для її скасування відсутні. Отже, відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.

Оскільки цією постановою суд апеляційної інстанції не змінює рішення та не ухвалює нового, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється.

Керуючись ст. ст. 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства "Дарницький вагоноремонтний завод" залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 05 лютого 2019 року - без змін.

2. Справу №53/10 повернути до Господарського суду міста Києва.

3. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 11.04.2019.

Головуючий суддя Т.П. Козир

Судді Ю.Б.Михальська

А.І. Тищенко