Господарський суд Рівненської області
_______________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"08" квітня 2019 р. м. Рівне Справа №918/1337/14

Господарський суд Рівненської області у складі судді Марач В.В., при секретарі судового засідання Ярощук О.П., розглянувши в матеріалах справи

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

до відповідача ОСОБА_1 підприємства "Здолбунівкомуненергія" Здолбунівської міської ради

про стягнення заборгованості, інфляційних втрат, 3% річних та штрафних санкцій у розмірі 747 709 грн. 45 коп.

скаргу Публічного акціонерного товариства "НАК Нафтогаз України" на дії державного виконавця органу державної виконавчої служби Здолбунівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області в частині винесення постанови про закінчення виконавчого провадження ВП № 47301846 з примусового виконання наказу господарського суду Рівненської області

За участю представників сторін:

від позивача (скаржника): представник ОСОБА_2;

від відповідача: ОСОБА_3;

від органу ДВС: представник не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 04.11.2014 р. у справі № 918/1337/14 позов Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до ОСОБА_1 підприємства "Здолбунівкомуненергія" Здолбунівської міської ради задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 підприємства "Здолбунівкомуненергія" Здолбунівської міської ради на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" - 600 000 грн. 00 коп. - основного боргу, 77 329 грн. 21 коп. - інфляційних втрат, 12 519 грн. 27 коп. - 3% річних, 27 959 грн. 94 коп. - пені, 14 356 грн. 13 коп. витрат по сплаті судового збору.

11.03.2015 року на примусове виконання вказаного рішення видано наказ № 918/1337/14.

25.10.2018 р. Публічне акціонерне товариство "НАК Нафтогаз України" звернулось в Господарський суд Рівненської області із скаргою на дії та бездіяльність державного виконавця в якій, зокрема, з врахуванням заяви про уточнення обставин викладених у скарзі, просить суд:

- визнати неправомірними дії заступника начальника Здолбунівського районного відділу державної виконавчої служби щодо закінчення виконавчого провадження ВП №47301846 з примусового виконання наказу господарського суду Рівненської області від 11.03.15 №918/1337/14;

- визнати неправомірною та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №47301846 з примусового виконання наказу господарського суду Рівненської області від 11.03.15 №918/1337/14;

- зобовязати заступника начальника Здолбунівського районного відділу державної виконавчої служби усунути порушення прав Стягувача порушеного в результаті закінчення виконавчого провадження ВП №47301846 з примусового виконання наказу господарського суду Рівненської області від 11.03.15 №918/1337/14;

- зобовязати Здолбунівський районний відділ державної виконавчої служби повідомити Суд та Стягувача про виконання Ухвали в разі задоволення скарги.

Стягувач вважає, що постанова про закінчення виконавчого провадження прийнята з грубим порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-УІІІ. Скаржник зазначає, що згідно відомостей бухгалтерського обліку, за боржником значиться заборгованість у сумі 117 808,42 грн., та згідно операцій за договором органом ДВС було стягнуто від Боржника на користь Стягувача витрати судового збору згідно наказу від 11.03.14 №918/1337/14, які двома сумами були скеровані на рахунок Стягувача: 30.10.17 - 368,11 грн. та 26.02.18 - 13 988,02 грн., загалом -14 356.13 грн.. Сума основного боргу Боржником була погашена самостійно. Скаржник стверджує, що інші кошти згідно даного наказу взагалі не сплачувались. Відтак винесення постанови про закінчення виконавчого провадження від 26.03.2018 вважає порушенням прав Стягувача з боку Органу ДВС в ході примусового виконання наказу господарського суду Рівненської області від 11.03.14 №918/1337/14 в межах виконавчого провадження ВП №47301846.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 02.11.2018 року скаргу Публічного акціонерного товариства "НАК Нафтогаз України" на дії державного виконавця органу державної виконавчої служби Здолбунівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області в частині винесення постанови від 26.03.2018 р. про закінчення виконавчого провадження ВП № 47301846 з примусового виконання наказу господарського суду Рівненської області від 11.03.14 р. № 918/1337/14 залишено без розгляду.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 17.01.2019 року ухвалу Господарського суду Рівненської області від 02 листопада 2018 року у справі №918/1337/14 скасовано. Справу № 918/1337/14 передано на розгляд до Господарському суду Рівненської області.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 20.02.2019 року прийнято скаргу Публічного акціонерного товариства "НАК Нафтогаз України" на дії державного виконавця органу державної виконавчої служби Здолбунівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області в частині винесення постанови про закінчення виконавчого провадження ВП № 47301846 з примусового виконання наказу Господарського суду Рівненської області від 11.03.2014 р. № 918/1337/14 до розгляду та призначено розгляд скарги на "05" березня 2019 р.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 05.03.2019 року продовжено строк розгляду скарги Публічного акціонерного товариства "НАК Нафтогаз України" на дії державного виконавця органу державної виконавчої служби Здолбунівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області в частині винесення постанови про закінчення виконавчого провадження ВП № 47301846 з примусового виконання наказу Господарського суду Рівненської області від 11.03.2014 р. № 918/1337/14 до 26.03.2019 року та призначено розгляд скарги на "26" березня 2019 року.

06 березня 2019р. Здолбунівським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області до суду подано пояснення щодо скарги, в яких зазначає наступне.

У відділі з 20.04.2015р. на примусовому виконанні перебував наказ господарського суду Рівненської області від 04.11.2014р. №918/1337/14 про стягнення з КП «Здолбунівкомуненергія» на користь ПАТ «НАК «Нафтогаз України» 600000 грн. основного боргу, 77329,21 грн. - інфляційних втрат, 12519,27 грн. - 3% річних, 27959,94 ірн. - пені, 14356,13 грн. витрат по сплаті судового збору.

ОСОБА_4 звіряння розрахунків між ПАТ «НАК «Нафтогаз України» та КП «Здолбунівкомуненергія», наданого боржником по виконавчому провадженню, основний борг станом на лютий 2018р. становив - 50292,74 грн., інфляційні, річні, пеня - 117808,42 грн., судовий збір - 13988,02 грн. Окрім того, КП «Здолбунівкомуненергія» надано Повідомлення про включення до Реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії».

ОСОБА_4 платіжного доручення від 08.02.2018р. №184 стягувачу за виконавчим документом перераховано 50 292,74 грн. в частині погашення основного боргу; згідно платіжного доручення № 349 від 23.02.2018р. - 13988,02 грн. в частині погашення судового збору.

ОСОБА_4 ст. 7 Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії» інфляційні, проценти річних та пеня, що нараховані на заборгованість за спожитий природний газ станом на 01.07.2016р., підлягають списанню.

Таким чином Відділ ДВС, вважаючи, що вимоги вищезазначеного виконавчого документа в частині стягнення основної суми боргу та витрат по сплаті судового збору виконані у повному обсязі, а інфляційні втрати, 3% річних та пеня у залишку 117808,42 грн. підлягають списанню, 26.03.2018р., винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Постанову про закінчення виконавчого провадження за вих. №6583 направлено сторонам виконавчого провадження в порядку ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», та до господарського суду Рівненської області разом з виконавчим документом порядку ч. З ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження»

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 26.03.2019 року розгляд скарги відкладено на 08 квітня 2019 року.

КП «Здолбунівкомуненергія» 08.04.2019 подало до суду заперечення на скаргу в яких проти її задоволення заперечує посилаючись при цьому на наступне.

КП «Здолбунівкомуненергія» з 13.06.17р. перебуває в реєстрі підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії".

25.12.12р. між позивачем та відповідачем було укладено договір №13/2657-БО-28 про купівлю - продажу природного газу.

ОСОБА_4 п.6.1 Договору оплата за газ здійснювалась помісячно. ОСОБА_4 розрахунку скаржника борг рахується за грудень 2012року.

Відповідно ч.3 ст.7 Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" на заборгованість за природний газ, використаний для виробництва тепловодої та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, погашену до набрання чинності цим Законом, неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються, а нараховані підлягають списанню з дня набрання чинності цим Законом, тобто з 30.11.16р.

Боржник зазначає, що згідно рішення суду на підставі поданого позивачем розрахунку індекси інфляції, три проценти річних та пеня нарахована за несвоєчасну оплату природного газу, станом на 19.08.14р.. ОСОБА_4 платіжних доручень №30 від 29.12.14р. сума 144308 грн., №26 від 16.12.15р. - 276976,70грн., №160161110 від 16.11.17р. - 1451,13 грн.,№161492884 - 2074,91грн., №160692215 від 22.11.17р. - 533грн., №161693777 -124363,52грн., та №184від 08.02.18р. -50292,74грн. відповідачем було оплачено всього - 600000 грн.. З них до 30.11.16p. було оплачено 421284,70 грн., а після набрання чинності Закону - 178715,3грн..

Таким чином відповідач вважає, що списанню підлягає із інфляційних нарахувань 55859,71 грн., трьох процентів річних - 9331,77грн. та пені - 20909,25грн..

З огляду на вищевказане відповідач стверджує, що скаржник не виконав вимоги ч.3 ст.7 Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" та не вірно тлумачить те, що згідно відомостей бухгалтерського відомостей за відповідачем рахується заборгованість в сумі 117808,42 грн., а тому скарга є безпідставно.

В судовому засіданні 08 квітня 2019 року представник скаржника вимоги викладені в скарзі підтримав, натомість представник відповідача проти задоволення скарги заперечив з мотивів наведених у запереченнях.

Представник органу ДВС в судове засідання 08.04.2019 року не з'явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №33 4 (т.2 а.с. 76).

Відповідно до п.2 ст.342 Господарського процесуального кодексу України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Розглянувши документи і матеріали, які подані учасниками судового процесу, заслухавши пояснення присутніх представників сторін, з"ясувавши обставини на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, безпосередньо дослідивши докази у справі, господарський суд прийшов до висновку, що скарга ПАТ "НАК "Нафтогаз України" підлягає частковому задоволенню. При цьому господарський суд керувався наступним.

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 04.11.2014 р. у справі № 918/1337/14 позов Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до ОСОБА_1 підприємства "Здолбунівкомуненергія" Здолбунівської міської ради задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 підприємства "Здолбунівкомуненергія" Здолбунівської міської ради на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" - 600 000 грн. 00 коп. - основного боргу, 77 329 грн. 21 коп. - інфляційних втрат, 12 519 грн. 27 коп. - 3% річних, 27 959 грн. 94 коп. - пені, 14 356 грн. 13 коп. витрат по сплаті судового збору.

11.03.2015 року на примусове виконання вказаного рішення видано наказ № 918/1337/14.

20.04.2015р. державним виконавцем Здолбунівського районного відділу державної виконавчої служби (далі -ДВС) було винесено постанову ВП№47301846 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання наказу від 11.03.15 №918/1337/14. В ході виконавчого провадження на адресу Стягувача надходили постанови про зупинення виконавчого провадження ВП№47301846, поновлення та стягнення з боржника виконавчого збору.

26.03.2018р. заступником начальника Здолбунівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП№47301846. Підставою закінчення виконавчого провадження зазначено стягнення з боржника суми боргу в повному обсязі. Правовою нормою винесення вказаної постанови державним виконавцем зазначено п.9 частини першої ст.39, ст.40 Закону України "Про виконавче провадження" (далі-Закон).

Суд зазначає, що постанова від 26.03.2018р. про закінчення виконавчого провадження ВП№47301846 винесена з порушенням норм Закону України "Про виконавче провадження, а підстави її винесення не відповідають фактичним обставинам виконавчого провадження.

Так у вказаній постанові зазначено, що сплата боржником суми боргу у повному обсязі підтверджується платіжними вимогами №184 від 08.02.2018р. та №349 від 23.02.2018 року.

В той же час судом встановлено, що згідно операцій за договором №13/2657-БО-28 від 25.12.2012 року купівлі-продажу природного газу, укладеного між сторонами, органом ДВС було стягнуто з Боржника на користь Стягувача витрати судового збору згідно наказу від 11.03.2015р. №918/1337/14, які двома сумами були скеровані на рахунок Стягувача: 30.10.17 - 368,11 грн. та 26.02.18 - 13 988,02 грн., а загалом -14 356.13 грн.. Сума ж основного боргу в розмірі 600 000 (шістсот тисяч) грн. 00 коп. Стягувачем була погашена самостійно. Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи, зокрема, поясненнями позивача у скарзі, поясненнями відповідача у запереченнях на скаргу та поясненнями представників сторін під час виступів у судовому засіданні. Крім того, суд зазначає, що зазначені вище факти сторонами не оспорюються.

Таким чином суд констатує, що за наказом господарського суду Рівненської області від 11.03.2015р. №918/1337/14 Відповідачем було сплачено Позивачу лише основний борг та судовий збір. Інші кошти згідно даного наказу, а саме 77 329 грн. 21 коп. - інфляційних втрат, 12 519 грн. 27 коп. - 3% річних, 27 959 грн. 94 коп. - пені Відповідачем не сплачувались.

Пунктом 9 частин першої статті 39 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Враховуючи те, що рішення Господарського суду Рівненської області від 04.11.2014 р. у справі № 918/1337/14 та наказ господарського суду Рівненської області від 11.03.2015р. №918/1337/14 не виконані у повному обсязі, дії заступника начальника Здолбунівського районного відділу державної виконавчої служби щодо закінчення виконавчого провадження ВП №47301846 з примусового виконання наказу господарського суду Рівненської області від 11.03.15 №918/1337/14 та винесення про це постанови від 26.03.2018 є неправомірними в частині закінчення виконавчого провадження з примусового виконання наказу господарського суду Рівненської області від 11.03.14 №918/1337/14 в частині стягнення з ОСОБА_1 підприємства «Здолбунівкомуненергія» Здолбунівської міської ради на користь ПАТ «НАК «Нафтогаз України» 77 329 грн. 21 коп. - інфляційних втрат, 12519 грн. 27 коп. - 3% річних, 27 959 грн. 94 коп. пені..

Твердження Відповідача та його представника про те, що на підставі ч.3 ст.7 Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" списанню підлягають інфляційні нарахування - 55859,71 грн., три проценти річних - 9331,77грн. та пеня - 20909,25грн., які підлягали стягненню за наказом господарського суду Рівненської області від 11.03.2015р. №918/1337/14, з огляду на те, що Відповідачем до 30.11.16p було оплачено 421284,70 грн. основного боргу, є необгрунтованими та безпідставними з огляду на наступне.

Суд погоджується з Відповідачем, що ч.3 ст.7 Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" передбачено, що на заборгованість за природний газ, використаний для виробництва тепловодої та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, погашену до набрання чинності цим Законом, неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються, а нараховані підлягають списанню з дня набрання чинності цим Законом, тобто з 30.11.2016 року. Однак суд зазначає, що списання нарахованих неустойки (штраф, пеня), інфляційних нарахувань, процентів річних не є фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, і, відповідно при такому списанні закінчення виконавчого провадження не можливе за пунктом 9 частин першої статті 39 Закону України "Про виконавче провадження".

Законом України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", а саме п. 4 ч. 2 Прикінцевих та перехідних положень, внесено зміни до Закону України "Про виконавче провадження", а саме частину першу статті 39, яка регулює порядок закінчення виконавчого провадження, доповнено пунктом 16 за нормою якого виконавче провадження підлягає закінченню у разі погашення, списання згідно із Законом України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" неустойки (штрафів, пені), інших штрафних, фінансових санкцій, а також інфляційних нарахувань і процентів річних, нарахованих на заборгованість теплопостачальних та теплогенеруючих організацій перед Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України", її дочірньою компанією "Газ України", Публічним акціонерним товариством "Укртрансгаз" за спожитий природний газ, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), перед постачальниками електричної енергії за спожиту електричну енергію, що підлягали виконанню на підставі виконавчого документа за судовим рішенням.

Тобто законом чітко та однозначно врегульовано порядок закінчення виконавчого провадження в разі списання згідно із Законом України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" неустойки (штрафів, пені), інших штрафних, фінансових санкцій, а також інфляційних нарахувань і процентів річних.

Відтак у разі вищезазначеного списання неустойки (штрафів, пені), інших штрафних, фінансових санкцій, а також інфляційних нарахувань і процентів річних правовою підставою закінчення виконавчого провадження є саме п. 16 частини першої статті 39 Закону України "Про виконавче провадження", а не п. 9 частини першої цієї статті.

Крім того безпідставними є твердження представника Відповідача, про те, що суд при розгляді скарги на дії органу ДВС зобов'язаний встановити факт списання неустойки (штрафів, пені), інших штрафних, фінансових санкцій, а також інфляційних нарахувань і процентів річних згідно із Законом України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" з огляду на таке.

Суд при розгляді скарги на дії органу ДВС не розглядає будь-які матеріально-правові вимоги ні позивача до відповідача, ні відповідача до позивача і не встановлює фактів їх правомірності чи підставності. Такі вимоги розглядалися судом під час вирішення між сторонами спору по суті і суд саме під час розгляду справи по суті встановлював факти правомірності чи підставності вимог позивача і зазначив про це у кінцевому рішенні.

Суд при розгляді скарги на дії органу ДВС досліджує тільки правомірність дій (бездіяльності) органу ДВС під час здійснення останнім виконавчого провадження і не вправі встановлювати правомірність чи підставність фактів та обставин, викладених у рішенні суду, за яким здійснюється виконавче провадження.

Статтею 343 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відтак, з огляду на вищезазначене, дії заступника начальника Здолбунівського районного відділу державної виконавчої служби щодо закінчення виконавчого провадження ВП №47301846 з примусового виконання наказу господарського суду Рівненської області від 11.03.15 №918/1337/14 та винесення про це постанови від 26.03.2018 є неправомірними в частині закінчення виконавчого провадження з примусового виконання наказу господарського суду Рівненської області від 11.03.14 №918/1337/14 в частині стягнення з ОСОБА_1 підприємства «Здолбунівкомуненергія» Здолбунівської міської ради на користь ПАТ «НАК «Нафтогаз України» 77 329 грн. 21 коп. - інфляційних втрат, 12519 грн. 27 коп. - 3% річних, 27 959 грн. 94 коп. пені..

Вимоги скаржника в частині визнання неправомірною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження ВП №47301846 з примусового виконання наказу господарського суду Рівненської області від 11.03.15 №918/1337/14 та зобовязання Здолбунівського районного відділу державної виконавчої служби повідомити Суд та Стягувача про виконання Ухвали в разі задоволення скарги не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Статтею 343 Господарського процесуального кодексу України чітко встановлено дії суду за результатами розгляду скарги і не передбачено що суд зобов'язаний постановити саме ухвалу про визнання неправомірною та скасування постанови органу ДВС. Вказаною статтею, зокрема, передбачено, що за результатами розгляду скарги, у разі встановлення обґрунтованості скарги, суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Відповідно до статті 345 Господарського процесуального кодексу України про виконання ухвали, постановленої за результатами розгляду скарги, відповідний орган державної виконавчої служби, приватний виконавець повідомляють суд і заявника не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання. Вказана норма є імперативною і не потребує додаткового дублювання судом. Крім того, ст. 343 ГПК України не передбачено, що про такий обов'язок відповідного органу державної виконавчої служби, приватного виконавця має бути вказано в ухвалі, постановленій за результатами розгляду скарги.

Керуючись статтями 232 - 235, 343 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на дії та бездіяльність державного виконавця задоволити частково.

2. Визнати неправомірними дії заступника начальника Здолбунівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області щодо винесення постанови від 26.03.2018 року про закінчення виконавчого провадження ВП №47301846 в частині закінчення виконавчого провадження з примусового виконання наказу господарського суду Рівненської області від 11.03.14 №918/1337/14 в частині стягнення з ОСОБА_1 підприємства «Здолбунівкомуненергія» Здолбунівської міської ради на користь ПАТ «НАК «Нафтогаз України» 77 329 грн. 21 коп. - інфляційних втрат, 12519 грн. 27 коп. - 3% річних, 27 959 грн. 94 коп. пені.

3. Зобовязати заступника начальника Здолбунівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області усунути порушення (поновити порушене право) прав Стягувача допущені в результаті закінчення виконавчого провадження ВП №47301846 з примусового виконання наказу господарського суду Рівненської області від 11.03.14 №918/1337/14.

4. В решті Скарги Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на дії та бездіяльність державного виконавця відмовити в задоволенні.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення. Ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена до Північно-Західного апеляційного господарського суду, через місцевий суд, що її постановив або безпосередньо до апеляційної інстанції, протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено та підписано 10.04.2019 року.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://rv.arbitr.gov.ua.

Суддя Марач В.В.