ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03.2019м. ДніпроСправа № 904/5142/18

Господарський суд Дніпропетровської області у складі суддів Загинайко Т.В., за участю секретаря судового засідання Михайлової К.С., розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" (04050, м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 60; ідентифікаційний код 09807856)

до Фізичної особи-підприємця Копилова Юрія Олеговича (АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1)

про стягнення 81 675 грн. 36 коп.

Представники сторін:

від позивача: не з'явився, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином;

від відповідача: не з'явився, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач - Публічне акціонерне товариство "Банк "Фінанси та Кредит" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою (вх.№5067/18 від 14.11.2018р.) про стягнення з відповідача - Фізичної особи-підприємця Копилова Юрія Олеговича 81 675 грн. 36 коп., що складає 27 950 грн. 05 коп. - заборгованості за кредитом, що виникла на підставі Договору овердрафту від 17.12.2013р. №0-12/13-11532-с-и, 42 128 грн. 96 коп. - простроченої заборгованості по відсоткам, 11 596 грн. 35 коп. - пені за прострочення погашення заборгованості по основному боргу по кредиту.

Позовну заяву було подано без додержання вимог, встановлених статтею 162 Господарського процесуального кодексу України, у зв'язку з чим ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 19.11.2018р. позовну заяву залишено без руху та позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 7-ми днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху.

В подальшому позивачем подана заява (вх.№51146/18 від 22.11.2018р.) на виконання вимог ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 19.11.2018р. у справі №904/5142/18.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 26.11.2018р. було прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №904/5142/18, справу призначено до розгляду у підготовче засідання (загальне позовне провадження) на 19.12.2018р. на 11:00 год.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 19.12.2018р. було оголошено перерву у підготовчому провадженні (загальне позовне провадження) на 22.01.2019р. об 11:00 год.

Позивач засобами електронного зв'язку у заяві (вх.№2993/19 від 22.01.2019р.) про розгляд справи без участі просить суд провести підготовче засідання, призначене на 22.01.2019р., без участі представника позивача.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 22.01.2019р. було продовжено підготовче провадження до 24.02.2019р. та оголошено перерву у підготовчому провадженні (загальне позовне провадження) на 13.02.2019р. об 11:00 год.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 13.02.2019р. було відкладено підготовче засідання (загальне позовне провадження) на 20.02.2019р. о 14:10 год.

Позивач у заяві (вх.№8036/19 від 20.02.2019р., яка надійшла засобами електронного зв'язку) про перерву у підготовчому засіданні просить в порядку частини 5 статті 183 Господарського процесуального кодексу України, оголосити перерву у підготовчому засіданні у зв'язку з виконанням АТ "Фінанси та Кредит" вимог ухвали суду від 13.02.2019р. щодо надання доказів в підтвердження надання відповідачу кредитних коштів та додатково повідомляємо, що представник позивача не може прибути в зазначене судове засідання в зв'язку з участю в судовому засіданні, призначеного на 20.02.2019р. о 12:30 год., у Господарському суду Запорізької області.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 20.02.2019р. було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (загальне позовне провадження) на 26.02.2019р. о 14:30 год.

Позивач у клопотанні (вх.№9088/19 від 26.02.2019р.) просить суд залучити копію меморіального ордеру №1 від 17.12.2013р., виписку по особовому рахунку за період з 17.12.2013р. по 01.10.2018р., докази направлення документів на адресу відповідача (опис-вкладення в цінний лист та квитанції від 26.02.2019р.)

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 26.02.2019р. відкладено розгляд справи по суті (загальне позовне провадження) на 26.03.2019р. о 12:00 год.

Позивач у заяві (вх.№13620/19 від 26.03.2019р.) про розгляд справи без участі представника, просить розглянути справу без участі повноважного представника за наявними матеріалами справи документами, у зв'язку з участю представника в режимі відеоконференції з Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська та наполягає на задоволенні позову.

Сторони своїм правом на подання до суду документів, визначених статтями 165-167 Господарського процесуального кодексу України, не скористались, про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі були повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленнями про вручення позивачу - 07.03.2019р. ухвали суду від 26.02.2019р. про відкладення розгляду справи по суті та поштовим повідомленням направленим на адресу відповідача (зазначену у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань) та повернутим до суду - 05.03.2019р. органами поштового зв'язку з посиланням на неповну адресу.

Суд вважає за необхідне зазначити, що ухвала суду була надіслана учасникам процесу завчасно на їх юридичні адреси, з урахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 №958, що підтверджується штемпелем суду про відправлення вихідної кореспонденції на звороті відповідного судового процесуального документу. За таких обставин у суду маються достатні підстави вважати, що ним вжито належних заходів до повідомлення сторін про відкриття провадження у справі та про необхідність подання витребуваних судом документів.

При цьому, стаття 43 Господарського процесуального кодексу України зобов'язує учасників судового процесу та їх представників добросовісно користуватись процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Пункт 4 частини 3 статті 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконання обов'язків щодо доказів.

Таким чином, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів і заперечень.

Проте, відповідач відзиву на позов та інших витребуваних господарським судом документів не надав.

Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Тому суд розглядає справу за наявними у ній матеріалами і документами, визнаними судом достатніми, в порядку статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Судовий процес, на виконання статті 222 Господарського процесуального кодексу України, фіксувався за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

17.12.2013р. між позивачем - Публічним акціонерним товариством "Банк "Фінанси та Кредит", як банком, та відповідачем - Фізичною особою-підприємцем Копиловим Юрієм Олеговичем, як позичальником, було укладено договір овердрафту №0-12/13-11532-с-и (надалі - Договір), відповідно до пункту 1.1 якого на умовах та у порядку визначеному договором, банк надає позичальнику кредитні кошти на умовах забезпеченості, поворотності, строковості і платності шляхом встановлення позичальнику на поточний рахунок позичальника №01 в Філія "Дніпропетровське РУ "АТ "Банк "Фінанси та Кредит", код банку 307231 (надалі - поточний рахунок), ліміту овердрафту та здійснює овердрафтне обслуговування позичальника, а позичальник зобов'язується повністю повернути отримані за рахунок ліміту овердрафту кредитні кошти у строк до 17 грудня 2016 року, сплатити проценти за розмір ліміту овердрафту, що надається за договором, становить 8 400 грн. 00 коп.; протягом строку дії ліміту овердрафту та здійснення овердрафтного обслуговування позичальника банк має право, а позичальник шляхом підписання договору погоджується із таким правом банка, на свій розсуд в односторонньому порядку без згоди позичальника неодноразово змінювати та встановлювати на поточному рахунку позичальника інший розмір ліміту овердрафту; новий розмір ліміту овердрафту встановлюється та застосовується банком на умовах договору на підставі даних про рух грошових коштів по поточному рахунку позичальника, його платоспроможність, кредитної історії та інших показників відповідно до внутрішньобанківських нормативів банку та вимог нормативних актів Національного банку України.

В подальшому, між позивачем та відповідачем було укладено додаткову угоду від 17.12.2014р. №2 до Договору та абзац 1 пункту 1.1 Договору викладений у наступній редакції: "На умовах та у порядку визначеному договором, банк надає позичальнику кредитні кошти на умовах забезпеченості, поворотності, строковості і платності шляхом встановлення позичальнику на поточний рахунок позичальника №01 в Філія "Дніпропетровське РУ "АТ "Банк "Фінанси та Кредит", код банку 307231 (надалі - поточний рахунок), ліміту овердрафту та здійснює овердрафтне обслуговування позичальника, а позичальник зобов'язується повністю повернути отримані за рахунок ліміту овердрафту кредитні кошти у строк до 17 грудня 2015 року, сплатити проценти за користування кредитними коштами в розмірі, порядку й у строки, встановлені цим договором; розмір ліміту овердрафту, що надається за договором, становить 15 000 грн. 00 коп. з дня, наступного за днем підписання цієї додаткової угоди.".

Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання сторонами прийнятих на себе зобов'язань (пункт 8.5 Договору).

Пунктом 1.2 Договору встановлено, що кредитні кошти надаються для покриття тимчасової нестачі обігових коштів позичальника шляхом оплати з його поточного рахунку розрахункових (в тому числі касових) документів понад фактичний залишок коштів на ньому, в межах встановленого банком ліміту овердрафту.

Овердрафтне обслуговування здійснюється згідно з наступним порядком: - при оплаті розрахункових (в тому числі касових) документів за рахунок овердрафту в межах ліміту овердрафту (при недостатності або відсутності коштів на поточному рахунку позичальника) утворюється від'ємний (дебетовий) залишок по поточному рахунку позичальника, тобто заборгованість позичальника по основній сумі кредиту; - грошові кошти, що надходять впродовж операційного дня на поточний рахунок позичальника, автоматично надходять на закриття від'ємного залишку (дебетового сальдо) цього рахунку (підпункт 1.3.1, 1.3.2 пункту 1.3 Договору).

Пунктами 3.1, 3.2, 3.3 Договору передбачено, що видача кредитних коштів за рахунок овердрафту здійснюється в межах ліміту овердрафту у відповідності зі встановленим порядком розрахунків на цілі, що передбачені договором; впродовж строку користування овердрафтом позичальник має право неодноразово повертати банку отримані за рахунок овердрафту кошти повністю або частинами, отримувати, з дотриманням умов договору, кредитні кошти так, щоб загальний розмір наданих позичальникові кредитних коштів, тобто заборгованості позичальника за кредитом, що відображується як від'ємний (дебетовий) залишок на поточному рахунку позичальника, у будь-який момент часу не перевищував діючий ліміт овердрафту; позичальник зобов'язується щомісячно повністю погашати всю суму основної заборгованості за кредитом в періоди з 01 числа по останній день кожного місяця користування кредитом, починаючи з місяця, наступного за місяцем встановлення ліміту овердрафту; підтвердженням факту виконання позичальником умови повного щомісячного погашення основної заборгованості за кредитом в періоди з 01 числа по останній день кожного місяця користування кредитом, починаючи з місяця, наступного за місяцем встановлення ліміту овердрафту, вважається відсутність на поточному рахунку позичальника дебетового сальдо на кінець операційного дня у будь-який з днів зазначеного періоду.

Позичальник зобов'язується повністю погасити всю суму основної заборгованості за кредитом у дату закінчення строку дії ліміту овердрафту, а у випадку продовження банком строку дії ліміту овердрафту у порядку та на умовах, встановлених підпунктом 1.1.1 договору, позичальник зобов'язується повністю погасити всю суму основної заборгованості за кредитом у дату закінчення строку, на який було продовжено дію ліміту овердрафту (підпункт 3.3.1 Договору в редакції Додаткової угоди від 28.02.2014р. №1).

Як вбачається з матеріалів справи позивачем було здійснено овердрафтове обслуговування відповідача, що виражається в проведенні його платежів понад залишок коштів на поточному рахунку клієнта №2600.4.34232.01, внаслідок чого відповідачем використано кредитні кошти позивача, що підтверджується позабалансовим меморіальним ордером від 17.12.2013р. №1 та банківською випискою з поточного рахунку відповідача за період з 17.12.2013р. до 01.10.2018р. (а.с.84-118).

Однак, відповідачем не було погашено суму заборгованості, у зв'язку з чим 17.12.2015р. зобов'язання відповідача з погашення тіла кредиту в сумі 27 950 грн. 05 коп. стало простроченим.

На момент розгляду справи період безперервного користування кредитом закінчився, відповідачем заборгованість з кредиту не погашена.

Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до частини 1 статті 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Пунктом 4.1 Договору викладеним в редакції Додаткової угоди від 17.12.2014р. №2 передбачено, що позичальник сплачує банку проценти за користування кредитним коштами у валюті кредиту за процентними ставками: а) 19,99% річних - за період з дня надання кредитних коштів по 17.12.2014р. включно; в) 29,99% річних за період з 18.12.2014р. до дня закінчення строку дії ліміту овердрафту, визначеного пунктом 1.1 Договору, а при простроченні позичальником повернення кредитних коштів у день закінчення строку дії ліміту овердрафту, визначеного пунктом 1.1 Договору, також за період подальшого користування кредитними коштами до дати їх повернення банку у повному обсязі; с) 39,99% річних - за кожен день користування кредитними коштами у випадку порушення строків повернення кредитних коштів, що вказані в підпункті 3.3 Договору; застосування процентної ставки, зазначеної у підпункті с) цього пункту є правом, але не обов'язком банку і не звільняє позичальника від відповідальності за несвоєчасне виконання зобов'язань; у випадку, якщо позичальник здійснив погашення основного боргу в повному обсязі у будь-який день після дати початку застосування банком процентної ставки, зазначеної у підпункті с) цього пункту, банк має право застосовувати процентну ставку за користування кредитними коштами у розмірі, зазначеному у підпункті б) цього пункту, починаючи з першого робочого дня місяця, наступного за місяцем, в якому було зафіксовано факт погашення основного боргу в повному обсязі; про початок та припинення застосування процентних ставок, визначених у підпункті с) або б) цього пункту, банк повідомляє позичальника шляхом направлення SMS- повідомлення на мобільний телефон позичальника, зазначений в заяві-анкеті, або направлення повідомлення засобами електронного зв'язку банку та позичальника протягом 3-х робочих днів з дати прийняття відповідного рішення банком; процентна ставка за користування кредитними коштами за договором є фіксованою.

Проценти сплачуються шляхом їх перерахування платіжним дорученням на рахунок банку №2001, код банку 307231 (пункт 4.2 Договору).

Датою сплати процентів є дата зарахування коштів на рахунок, що вказаний у пункті 4.2 Договору (пункт 4.4 Договору).

Відповідно до пункту 4.3 Договору нарахування процентів здійснюється за період з моменту списання коштів з поточного рахунку позичальника за рахунок овердрафту до моменту повернення коштів на поточний рахунок позичальника; нарахування процентів за день видачі здійснюється як за повний день, а за день повернення не здійснюється; нарахування процентів здійснюється виходячи з 362 днів в році, в місяці - за календарем.

Відповідно до статті 1056-1 Цивільного кодексу України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Таким чином, як вбачається відповідач за користування кредитними коштами повинен був сплатити відсотки у сумі 42 128 грн. 96 коп. (з 19.12.2013р. по 30.09.2018р.).

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже, строк повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування кредитними коштами вважається таким, що настав.

На момент розгляду справи доказів погашення заборгованості по кредиту та по відсоткам за користування кредитними коштами перед позивачем відповідачем не надано.

Згідно статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до вимог договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частинами 1 та 2 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору; не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань; кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу; порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до частини 1 статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до частин 1, 3 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно із частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до пункту 7.1 Договору за прострочення повернення кредитних коштів та/або сплати процентів та/або комісійної винагороди позичальник сплачує банку пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України від простроченої суми за кожен день прострочення; вказана пеня сплачується у разі порушення позичальником термінів платежів, передбачених пунктами 1.1, 3.3.1, 3.5, 3.9, 4.4, 4.8 Договору, а також будь-яких інших термінів платежів, що передбачені договором; сплата пені не звільняє позичальника від зобов'язання сплатити проценти за весь час фактичного користування кредитними коштами.

Отже, згідно наданого розрахунку пеня становить 11 596 грн. 35 коп. (з 01.04.2018р. по 30.09.2018р.).

Крім того, слід зазначити, що відповідно до статті 13Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 1 та 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили; суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

За приписами частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина 1 статті 79 Господарського процесуального кодексу України).

За вимогами пункту 3 частини 1 статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Враховуючи вимоги пункту 3 частини 1 статті 129 Конституції України та статті 74 Господарського процесуального кодексу України на стороні, що подала позов лежить зобов'язання доведення тих обставин, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Доказів на підтвердження погашення вказаної заборгованості відповідач не надав, доводи позивача щодо наявності боргу за спірний період, шляхом надання належних доказів, не спростував.

Враховуючи вищезазначені норми чинного законодавства України, умови укладеного між сторонами договору та обставини справи, господарський суд вважає, що вимоги позивача в цій частині є обґрунтованими та доведеними, у зв'язку з чим підлягають задоволенню, оскільки зобов'язання повинні виконуватись належним чином та в установлені строки.

З урахуванням викладеного позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно з частиною 2 статті 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

У відповідності до вимог пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, судові витрати у розмірі 1 762 грн. 00 коп. слід покласти на відповідача.

Керуючись пунктом 19.1 Розділу ХІ Перехідних положень, статтями 123, 129, 232, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" (04050, м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 60; ідентифікаційний код 09807856) до Фізичної особи-підприємця Копилова Юрія Олеговича (АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) про стягнення 81 675 грн. 36 коп. - задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Копилова Юрія Олеговича (АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" (04050, м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 60; ідентифікаційний код 09807856) 27 950 (двадцять сім тисяч дев'ятсот п'ятдесят) грн. 05 коп. - заборгованості по кредиту, 42 128 (сорок дві тисячі сто двадцять вісім) грн. 96 коп. - заборгованості по процентам, 11 596 (одинадцять тисяч п'ятсот дев'яноста шість) грн. 35 коп. - пені та 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп. - витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.В. Загинайко

Дата підписання рішення,

оформленого відповідно до статті 238 ГПК України,

05.04.2019