Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.04.2019 м. Івано-ФранківськСправа № 910/2113/19
Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Кобецької С. М., секретар судового засідання Савчин Т. О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: ОСОБА_1 акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна",

вул.С.Стрільців, 40, м.Київ, 04053;

вул. Дегтярівська, буд. 62, м. Київ,04112;

представник позивача: ОСОБА_2,

вул.Ж.Жабаєва,7, м. Київ, 04112;

до відповідача: Приватне акціонерне товариство Страхова компанія "Галицька",

вул. Василіянок, буд.22, м. Івано-Франківськ,76018;

про стягнення 7 003,77грн.

Представники сторін в судове засідання не з"явились.

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "ПЗУ Україна" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою про стягнення з ОСОБА_1 акціонерного товариства Страхова компанія "Галицька" 7 003,77грн шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо - транспортної пригоди.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.02.2019 позовну заяву передано за встановленою підсудністю Господарському суду Івано-Франківської області. За результатами проведеного автоматизованого розподілу справи між суддями від 04.03.2019 справу №910/2113/19 розподілено судді Кобецькій С.М.

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 06.03.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

При цьому, судом взято до уваги приписи пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, вчиненої в Римі 04.11.1950р., ратифікованої Україною 17.07.1997р. (набрала чинності для України 11.09.1997р.), якими гарантовано кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків, зокрема, цивільного характеру. Одночасно, реалізація "права на суд", передбаченого Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950р., відповідно до практики Європейського суду з прав людини, юрисдикція якого, згідно із ст.32 Конвенції, поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції та протоколів до неї, включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати "вирішення" спору судом (рішення Європейського суду з прав людини у справах Буланов та Купчик проти України заяви №№ 7714/06, 23654/08 від 09.12.2010р., Чуйкіна проти України № 28924/04 від 13.01.2011р.).

Представник позивача в судове засідання не з"явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення від 07.03.2019. Однак адресував суду клопотання №1138356, 190977 від 13.03.2019 (вх.№4590/19 від 18.03.2019), в якому представник позивача позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд проводити розгляд справи без його участі.

Позовні вимоги позивач виклав у позовній заяві, вказуючи при цьому, на:

- укладення між позивачем - ПрАТ "Страхова компанія "ПЗУ Україна" та ОСОБА_3 договору добровільного страхування наземних транспортних засобів Серія АМ №119652 від 12.12.2017 предметом якого є страхування транспортного засобу - Kia Carnival, реєстраційний номер НОМЕР_1;

- дорожньо-транспортну пригоду, яка сталася 02.01.2018 по вул. Кастелівка в м. Львів за участю автомобіля Kia Carnival, реєстраційний номер НОМЕР_1, яким кермував водій ОСОБА_3 та Volkswagen Transporter, реєстраційний номер НОМЕР_2, яким кермував водій ОСОБА_4, що підтверджує довідкою про дорожньо-транспортну пригоду управління патрульної поліції у Львівській області №576056 від 02.01.2018;

- постанову Пустомитівського районного суду Львівської області від 14.03.2018 у справі №450/453/1, якою встановлено, що дорожньо-транспортна пригода 02.01.2018 по вул. Кастелівка в м. Львів скоєна внаслідок порушення водієм ОСОБА_4 (Volkswagen Transporter) пункту 10.9 Правил дорожнього руху України, що призвело до пошкодження автомобіля Kia Carnival, реєстраційний номер НОМЕР_1, яким кермував водій ОСОБА_3;

- заяву про настання страхового випадку від 04.01.2018, страховий акт №UA012/L01/01 від 09.01.2018 з розрахунком страхового відшкодування, платіжне доручення №010382 від 09.01.2018, на підставі яких позивач - ПрАТ "Страхова компанія "ПЗУ Україна" перерахував 7 003,77грн в якості страхового відшкодування за відновлювальний ремонт пошкодженого автомобіля Kia Carnival, реєстраційний номер НОМЕР_1 (водій ОСОБА_3А.);

- поліс №АЕ/6085745 на підставі якого, цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу - ОСОБА_4, автомобіль Volkswagen Transporter, реєстраційний номер НОМЕР_2, на момент скоєння ДТП, була застрахована ПрАТ СК "Галицька";

- приписи статті 27 Закону України "Про страхування", статті 993 Цивільного кодексу України, статті 22 Закону України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", згідно яких до ПрАТ "СК "ПЗУ Україна" перейшло право вимоги на отримання від ПрАТ СК "Галицька" матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок пошкодження автомобіля Kia Carnival, реєстраційний номер НОМЕР_1 (водій ОСОБА_3А.).

Позовні вимоги обґрунтовує приписами статті 27 Закону України "Про страхування", статей 993, 1166, 1187, 1188 Цивільного кодексу України, статті 228 Господарського кодексу України.

Представник відповідача в судове засідання не з"явився, про причини неявки суду не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення від 07.03.2019. Однак, адресував суду відзив на позовну заяву Вих.№390 від 29.03.2019 (Вх.№5641/19 від 01.04.2019), в якому позов визнав частково в сумі 6 003,77грн з врахуванням умов полісу цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу №АЕ/6085745, яким обумовлено розмір франшизи - 1 000,00грн.

Беручи до уваги приписи статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, стосовно розгляду спору впродовж розумного строку, норми частин 1,3 статті 202 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якими, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті і суд розглядає справу за відсутності такого учасника, враховуючи той факт, що позивач адресував суду заяву про розгляд спору без його участі, а відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, та те, що у суду є всі необхідні матеріали (докази) для вирішення спору по суті, спір належить вирішити у відсутності представників сторін за матеріалами справи.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно зясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши в сукупності всі докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи вимоги чинного законодавства, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню.

Фактичні обставини справи вказують на те, що між ОСОБА_1 акціонерним товариством "Страхова компанія "ПЗУ Україна" (Страховик/позивач) та ОСОБА_3 (Страхувальник) укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів Серія АМ №119652 від 12.12.2017. Предметом договору є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, пов"язані з володінням, користуванням і розпорядженням наземним транспортним засобом - Kia Carnival, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Як вбачається з довідки про дорожньо-транспортну пригоду управління патрульної поліції у Львівській області №576056, 02.01.2018 по вул. Кастелівка в м. Львів скоєно дорожньо-транспортну пригоду за участю автомобіля Kia Carnival, реєстраційний номер НОМЕР_1, яким кермував водій ОСОБА_3 та Volkswagen Transporter, реєстраційний номер НОМЕР_2, яким кермував водій ОСОБА_4

Постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 14.03.2018 у справі №450/453/1 встановлено, що дорожньо-транспортна пригода 02.01.2018 по вул. Кастелівка в м. Львів скоєна внаслідок порушення водієм ОСОБА_4 (Volkswagen Transporter) пункту 10.9 Правил дорожнього руху України, що призвело до пошкодження автомобіля Kia Carnival, реєстраційний номер НОМЕР_1, яким кермував водій ОСОБА_3

На виконання умов договору добровільного страхування наземних транспортних засобів Серія АМ №119652 від 12.12.2017, на підставі заяви ОСОБА_3 про настання страхового випадку від 04.01.2018, страхового акту №UA012/L01/01 від 09.01.2018 з розрахунком страхового відшкодування на суму 7 003,77грн, позивач - ПрАТ "СК "ПЗУ Україна", платіжним дорученням №010382 від 09.01.2018 перерахував 7 003,77грн в якості страхового відшкодування за відновлювальний ремонт пошкодженого автомобіля Kia Carnival, реєстраційний номер НОМЕР_1 (водій ОСОБА_3А.).

Матеріали справи містять поліс обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/6085745, діючий на 02.01.2018, у відповідності до якого цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу - ОСОБА_4, автомобіль Volkswagen Transporter, реєстраційний номер НОМЕР_2 , на момент скоєння ДТП - 02.01.2018, була застрахована ПрАТ СК "Галицька".

Позивач звертався до відповідача з вимогою Вих.№1138356, 190977 від 16.11.2018 про виплату страхового відшкодування в сумі 7 003,77грн. Однак доказів реагування відповідачем суду не пред"явлено.

Предметом судового розгляду є вимога позивача про стягнення з відповідача в судовому порядку страхового відшкодування в розмірі 7 003,77грн.

Згідно з статтею 174 Господарського кодексу України господарські зобов"язання можуть виникати, зокрема безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акта, що регулює господарську діяльність; з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

У відповідності до частини 1 статті 352 Господарського кодексу України страхування - це діяльність спеціально уповноважених державних організацій та суб"єктів господарювання (страховиків), пов"язана з наданням страхових послуг юридичним особам або громадянам (страхувальникам) щодо захисту їх майнових інтересів у разі настання визначених законом чи договором страхування подій (страхових випадків), за рахунок грошових фондів, які формуються шляхом сплати страхувальниками страхових платежів.

Відповідно до частини 2 статті 352 Господарського кодексу України страхування може здійснюватися на основі договору між страхувальником і страховиком (добровільне страхування) або на основі закону (обов'язкове страхування).

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов"язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов"язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 Цивільного кодексу України, стаття 354 Цивільного кодексу України).

Пунктом 3 частини 1 статті 988, частини 1 статті 990 Цивільного кодексу України обумовлено, що страховик зобов"язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк встановлений договором. Страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору. Страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Матеріалами справи документально підтверджено факт виплати позивачем - ПрАТ "СК "ПЗУ Україна" страхового відшкодування в розмірі 7 003,77грн за відновлювальний ремонт пошкодженого автомобіля Kia Carnival, реєстраційний номер НОМЕР_1 (водій ОСОБА_3А.).

Приписами статті 993 Цивільного кодексу України, статті 27 Закону України "Про страхування" обумовлено, що до страховика який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність особи, винної у вчиненні ДТП - ОСОБА_4, власника наземного транспортного засобу Volkswagen Transporter, реєстраційний номер НОМЕР_2 , являлась застрахованою ПрАТ СК "Галицька" на підставі полісу обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/6085745, діючого на момент скоєння ДТП - 02.01.2018.

Відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України регламентується Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

У відповідності до статті 3 цього Закону обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Страховий поліс це єдина форма внутрішнього договору страхування, яка посвідчує укладення такого договору (пункт 1.8. статті 1 вказаного Закону).

Пунктом 12.1 статті 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розмір якої встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

Полісом обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/6085745, між ПрАТ СК "Галицька" та ОСОБА_4, обумовлено розмір франшизи - 1 000,00грн.

Як вказує пункт 22.1 статті 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.

У відповідності до статті 28 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов'язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

Беручи до уваги те, що при здійсненні розрахунку ціни позову - 7 003,77грн позивачем не дотримано правил пункту 12.1 статті 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" щодо зменшення страхового відшкодування на суму франшизи - 1 000,00грн, обумовленої полісом обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/6085745, то позовні вимоги визнаються судом обґрунтованими в сумі 6 003,77грн. В частині стягнення 1 000,00грн - відмовити.

Як вказують частини 1, 3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України).

У відповідності до частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили (частини 1, 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи приписи статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покласти на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтею 1291 Конституції України, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Законом України "Про страхування", Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", статтями 979, 988, 990, 993 Цивільного кодексу України, статтями 174, 352, 354 Господарського кодексу України, статтями 73-79, 86, 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" до відповідача ОСОБА_1 акціонерного товариства Страхова компанія "Галицька" про стягнення 7 003,77грн - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 акціонерного товариства "Страхова компанія "Галицька", вул. Василіянок, буд. 22, м. Івано-Франківськ,76018 (ідентифікаційний код 22186790) на користь ОСОБА_1 акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна", вул.С.Стрільців, 40, м.Київ, 04053 (ідентифікаційний код 20782312) 6 003,77грн (шість тисяч три грн 77коп.) - страхового відшкодування, 1 646,68грн (одну тисячу шістсот сорок шість грн 68коп.) - судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В частині стягнення 1 000,00грн - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повне рішення складено 05.04.2019

Суддя С.Кобецька