26 березня 2019 рокуСправа № 921/560/18
м.Тернопіль
Господарський суд Тернопільської області
у складі судді Гевка В.Л. за участю секретаря судового засідання Карпи М.Ю.
розглянув заяву №03-69/03 від 05.03.2019 (вх.№4097 від 07.03.2019) про стягнення з відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу у справі №921/560/18:
про надання інформації
За участю представників:
Позивача: адвокат - ОСОБА_1, договір від 26.12.2018, ордер № 041715 від 31.01.2019;
Відповідача: не зявився;
Третя особа: не з'явився.
1.Судові процедури.
1.1. Повідомлення учасників про справу.
Сторони та третя особа, за правилами статей 120, 121 Господарського процесуального кодексу України були повідомлені про дату, час та місце розгляду заяви належним чином у встановленому законом порядку.
1.2. Суть справи.
В провадженні Господарського суду Тернопільської області перебуває справа №921/560/18 за позовною заявою №03-59/03 від 27.12.2018 (Вх.№709 від 28.12.2018) Товариства з обмеженою відповідальністю Тернопільрембуд до відповідача - Відкритого акціонерного товариства Чортківський завод Агромаш, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку про надання інформації.
05 березня 2019 року рішенням Господарського суду Тернопільської області позов задоволено частково. Зобов'язано відкрите акціонерне товариство Чортківський завод Агромаш надати Товариству з обмеженою відповідальністю Тернопільрембуд належним чином засвідчені копії документів, згідно вимоги за №03-53/03 від 26.11.2018, а саме:
- копії усіх протоколів засідання спостережної ради відкритого акціонерного товариства Чортківський завод Агромаш, починаючи від 06 вересня 2018 року;
- копії усіх протоколів засідань правління відкритого акціонерного товариства Чортківський завод Агромаш, починаючи від 06 вересня 2018 року;
- копії усіх наказів, розпоряджень, виданих головою правління, виконуючим обовязки голови правління відкритого акціонерного товариства Чортківський завод Агромаш, від 06 вересня 2018 року;
- копію переліку афілійованих осіб щодо посадових осіб відкритого акціонерного товариства Чортківський завод Агромаш.
В іншій частині позовних вимог у позові відмовлено.
Згідно пункту 4 резолютивної частини рішення, Позивачу протягом 5-ти днів з дня ухвалення рішення у даній справі, а саме з 05.03.2019 визначено надати суду усі докази, на підтвердження розміру судових витрат, які позивач сплатив у звязку із розглядом справи № 921/560/18.
При цьому, питання щодо розподілу судових витрат, а саме 1762 грн судового збору оплаченого позивачем згідно платіжного доручення №1 від 27 грудня 2018 року за подання до суду позовної заяви №03-59/03 від 27.12.2018, та 5 000 грн 00 коп. судових витрат за надання правової допомоги згідно Договору від 26.12.2018, Господарським судом Тернопільської області не вирішено.
Як вбачається із матеріалів справи, Позивач у поданій заяві від 05.03.2019 року просив суд стягнути із ВАТ Чортківський завод Агромаш судові витрати, проте зазначив, що докази понесення таких витрат (договори, рахунки тощо) зобов'язався надати протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду.
07.03.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю Тернопільрембуд звернулося до Господарського суду Тернопільської області із клопотанням Вих.№03-69/3 від 05.03.2019 (вх.№4097 від 07.03.2019), у якому просить суд у разі ухвалення рішення у справі №921/560/18 на користь Позивача включити до судових витрат стягнення з Відповідача ВАТ Чортківський завод Агромаш пропорційно до суми позовних вимог, суму витрат Позивача на послуги адвоката ОСОБА_1 у розмірі 5 000 грн 00 коп.
1.3. Прийняття заяви (клопотання) та призначення її до розгляду у судовому засіданні.
Ухвалою від 11.03.2019 суд призначив судове засідання по розгляду клопотання Вих.№03-69/03 від 05.03.2019 (вх.№4097 від 07.03.2019) про стягнення з відповідача судових витрат, на 26 березня 2019 року об 11 год. 00 хв.
2. Аргументи сторін.
2.1. Правова позиція заявника (позивача у справі).
ТзОВ "Тернопільрембуд" звернулося до суду із заявою (клопотанням Вих.№03-69/3 від 05.03.2019 (вх.№4097 від 07.03.2019)) про стягнення судових витрат у справі №921/560/18 щодо стягнення з відповідача судових витрат 1762 грн та 5000 грн витрат на правову допомогу.
При цьому, в обґрунтування даного клопотання заявник посилається на те, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Тернопільрембуд" при зверненні до суду із позовною заявою та при подальшому її розгляді понесено судові витрати в розмірі 6762 грн 00 коп., питання щодо яких при ухваленні рішення від 05.03.2019 судом не розглянуто.
А тому, Позивач просить суд включити до судових витрат стягнення з Відповідача ВАТ Чортківський завод Агромаш пропорційно до суми позовних вимог, суму витрат Позивача на послуги адвоката ОСОБА_1 у розмірі 5 000 грн 00 коп.
Представник Заявника (позивача у справі) у судове засідання 26.03.2019 прибув, підтримав заяву щодо стягнення судових витрат та просить суд стягнути із Відповідача судові витрати із включенням витрат Позивача на послуги адвоката ОСОБА_1 в розмірі 5 000 грн.
При цьому, на підтвердження понесених судових витрат та на виконання п.4 резолютивної частини рішення суду від 05.03.2019 представник Позивача надав суду завірені копії : договору про надання правової допомоги від 26.12.2018; акту виконаних робіт до договору про надання правової допомоги від 26.12.2018; квитанції до прибуткового касового ордера № 05/03 від 05.03.2019 про сплату Позивачем згідно Договору про надання правової допомоги від 26.12.2018 - 5 000 грн 00 коп.; Свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю ОСОБА_1
2.2. Правова позиція відповідача (боржника у справі).
Відповідач явку уповноваженого представника у судове засідання не забезпечив, будь-яких клопотань чи заяв суду не надав.
2.3. Правова позиція Третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача.
Третя особа явку уповноваженого представника у судове засідання не забезпечила, будь-яких клопотань чи заяв суду не надала.
3. Норми права та правові позиції Верховного Суду,
які застосував суд, ухвалюючи додаткове рішення.
Приписами статті 244 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) встановлено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати; суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви; додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Відповідно до частини 4 статті 244 ГПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
З аналізу наведеної правової норми вбачається, що додаткове рішення це засіб виправлення неповноти судового рішення. Через незмінність судового рішення суд, який його ухвалив, не вправі його скасовувати чи змінювати, проте він має право виправити деякі його недоліки, не пов'язані з його законністю і обґрунтованістю, зокрема, неповноту. Додаткове рішення за своїм змістом не може відрізнятися від основного рішення та долучається до нього.
Згідно вимог статті 221 ГПК України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше пятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.
Згідно частини 8 статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Відповідно до приписів частини 1 статті 123 ГПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних із розглядом справи.
До витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати : на професійну правничу допомогу; повязані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; повязані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; повязані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов'язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Відповідно до частини 9 статті 129 ГПК України якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.
Частиною четвертою статті 126 ГПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Верховний Суд дотримується позиції (постанова КГС ВС від 07.08.2018 у справі № 916/1283/17), що у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який тим не менше, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині четвертої статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка зазначає про неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
У разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 ГПК України законодавець надав суду право за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами в порядку частини пятої статті 126 ГПК України.
Разом із тим обов'язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами, як це визначено частиною шостою статті 126 ГПК України.
Отже, керуючись принципом змагальності сторін у господарському судочинстві відповідно до статті 13 ГПК України, суд при здійсненні розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу не зменшує з власної ініціативи розмір таких витрат, оскільки обов'язок доведення їх неспівмірності у розумінні положень частини четвертої статті 126 ГПК України покладено на сторону, яка за результатами розгляду справи по суті повинна понести тягар компенсації таких витрат іншій стороні у справі, яка їх сплатила (додаткова постанова КГС ВС від 07.12.2018 у справі № 922/749/18).
4. Висновок суду.
4.1. Щодо судового збору у розмірі 1762,00 грн.
Відповідно до частини 9 статті 129 ГПК України якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.
Як вбачається із матеріалів справи Товариством з обмеженою відповідальністю Тернопільрембуд, було сплачено 1762 грн судового збору за подання позовної заяви виходячи із предмету позовних вимог, а саме надання інформації, що підтверджується платіжним дорученням від 27.12.2018 №1.
За результатами вирішення спору суд, рішенням від 05 березня 2019 року задовольнив позов частково і прийшов до висновку, що дії відповідача по ухиленню від надання інформації позивачу є безпідставними, оскільки порушують права ТзОВ Тернопільрембуд, як акціонера.
Враховуючи зазначене, суд, вважає за необхідне, скористатись своїм правом, визначеним частиною 9 статті 129 ГПК України та покласти судовий збір в розмірі 1762,00 грн повністю на відповідача у справі, так як, спір у справі виник, на думку суду, внаслідок неправильних дій відповідача, у звязку з невиконання Відповідачем обовязку по наданню інформації Позивачу за його зверненням.
А тому, судовий збір у розмірі 1762 грн 00 коп., суд покладає на відповідача у справі повністю та він підлягає стягненню з Відкритого акціонерного товариства Чортківський завод Агромаш в користь Товариства з обмеженою відповідальністю Тернопільрембуд.
4.2. Щодо судових витрат, на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн.
Як вбачається із матеріалів справи, Позивач заявою від 05.03.2019 року просив суд стягнути із ВАТ Чортківський завод Агромаш судові витрати, проте зазначив, що докази понесення таких витрат (договори, рахунки тощо) зобов'язався надати протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду.
07.03.2019 Позивачем подано клопотання №03-69/03 від 05.03.2019 (вх.№4097 від 07.03.2019) про стягнення з відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу із доказами на підтвердження понесених Товариством з обмеженою відповідальністю Тернопільрембуд витрат на професійну правничу допомогу адвоката, а саме: копію укладеного Позивачем з адвокатом ОСОБА_1, який діє на підставі Свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 513 від 19.09.2008 року, виданого Кваліфікаційно - дисциплінарною комісією адвокатури Тернопільської області, договору про надання правової допомоги від 26.12.2018 року, копію квитанції до прибуткового касового ордеру № 05/03 від 05.03.2018 року на суму 5000,00 грн, а також Акт виконаних робіт до договору про надання правової допомоги від 26.12.218 із наведенням детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом.
Зазначену заяву було підтримано представником позивача в судовому засіданні 26.03.2019 року.
Разом з тим, суд зазначає, що згідно частини 5 статті 126 ГПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Таким чином, у разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 ГПК України законодавець надав суду право за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами в порядку частини пятої статті 126 ГПК України.
Разом із тим обов'язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами, як це визначено частиною шостою статті 126 ГПК України.
Отже, керуючись принципом змагальності сторін у господарському судочинстві відповідно до статті 13 ГПК України, суд при здійсненні розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу не зменшує з власної ініціативи розмір таких витрат, оскільки обов'язок доведення їх неспівмірності у розумінні положень частини четвертої статті 126 ГПК України покладено на сторону, яка за результатами розгляду справи по суті повинна понести тягар компенсації таких витрат іншій стороні у справі, яка їх сплатила.
Аналогічна правова позиція викладена у додатковій постанові КГС ВС від 07.12.2018 у справі № 922/749/18.
При цьому, клопотання про зменшення розміру витрат Товариства з обмеженою відповідальністю Тернопільрембуд на професійну правничу допомогу адвоката, відповідачем - Відкритим акціонерним товариством Чортківський завод Агромаш до суду не подавалось. Заперечень на заяву про стягнення судових витрат Відповідачем, також, не подано!
Таким чином, зважаючи на відсутність заперечень відповідача стосовно розміру заявленої до стягнення суми 5 000 грн 00 коп. судових витрат на професійну правничу допомогу, з огляду на предмет позову та розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу, враховуючи ступінь складності справи та обсяг наданих послуг, суд приходить до висновку, що витрати позивача на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн нормативно та документально доведені, є співмірними з предметом позову, змістом та обсягом наданих послуг та не запереченими і не спростованими Відповідачем у справі.
Згідно із нормами ГПК України розподіл судових витрат здійснюється за правилами статті 129 ГПК України.
Відповідно до частини 9 статті 129 ГПК України якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.
За результатами вирішення спору суд, рішенням від 05 березня 2019 року задовольнив позов частково і прийшов до висновку, що дії відповідача по ухиленню від надання інформації позивачу є безпідставними, оскільки порушують права ТзОВ Тернопільрембуд, як акціонера.
Враховуючи зазначене, суд, вважає за необхідне, скористатись своїм правом, визначеним частиною 9 статті 129 ГПК України та покласти 5 000 грн 00 коп. судових витрат на професійну правничу допомогу повністю на відповідача у справі, так як, спір у справі виник, на думку суду, внаслідок неправильних дій відповідача, у звязку з невиконання відповідачем обовязку по наданню інформації позивачу за його зверненням.
А тому, 5 000 грн 00 коп. судових витрат на професійну правничу допомогу, суд покладає на відповідача у справі повністю та вони підлягають стягненню з Відкритого акціонерного товариства Чортківський завод Агромаш в користь Товариства з обмеженою відповідальністю Тернопільрембуд.
Враховуючи вищезазначене у сукупності, надавши оцінку поданим доказам на підтвердження понесених позивачем судових витрат, а саме: 1762 грн 00 коп. судового збору та 5 000 грн 00 коп. судових витрат на професійну правничу допомогу, вважаючи їх належними в розумінні статей 126,129 ГПК України, суд дійшов висновку про наявність підстави для задоволення заяви та ухвалення додаткового рішення у справі №921/560/18.
У відповідності до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати, пов'язані з розглядом справи у розмірі 6 762 грн 00 коп., підлягають до стягнення з Відповідача - Відкритого акціонерного товариства Чортківський завод Агромаш в користь Позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю Тернопільрембуд.
Згідно частини 5 статті 244 ГПК України додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.
Враховуючи вищезазначене, керуючись статтями 123, 124, 126, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 244, 253, 254, з 256 по 259 Господарського процесуального кодексу України, суд,
ВИРІШИВ:
1. Покласти судовий збір у розмірі 1 762 грн на відповідача - Відкрите акціонерне товариство Чортківський завод Агромаш.
2. Стягнути з Відкритого акціонерного товариства Чортківський завод Агромаш на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Тернопільрембуд, судовий збір у розмірі 1 762 грн, сплачений за подання до суду позовної заяви №03-59/03 від 27.12.2018 (вх.№709 від 28.12.2018) (згідно платіжного доручення №1 від 27 грудня 2018 року на суму 1762 грн).
3. Судові витрати пов'язані із наданням правничої допомоги в сумі 5 000 грн 00 коп. покласти на відповідача - Відкрите акціонерне товариство Чортківський завод Агромаш.
4. Стягнути з Відкритого акціонерного товариства Чортківський завод Агромаш на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Тернопільрембуд 5000 грн 00 коп. витрат, понесених у зв'язку з наданням професійної правничої допомоги адвокатом.

5. Видати накази після набрання додатковим рішенням законної сили.
6. Апеляційна скарга на додаткове рішення суду в порядку статті з 256 по 259 ГПК України подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів, з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини додаткового рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
У відповідності до п.17.5 Перехідних положень ГПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності нової редакції Господарського процесуального кодексу України, а саме до 15.12.2017 року. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.
Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Копію повного додаткового рішення надіслати учасникам по справі рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення.
Повне додаткове рішення, із врахуванням відрядження судді Гевка В.Л. в м.Київ (28-29.03) та вихідних днів виготовлено і підписано протягом семи робочих днів з дня складення скороченої (вступної та резолютивної) частин додаткового рішення - 08.04.2019.
Суддя В.Л. Гевко