ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" квітня 2019 р. Справа№ 911/309/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Козир Т.П.

суддів: Тищенко А.І.

Коробенка Г.П.

розглянувши у порядку письмового провадження, без виклику учасників справи, апеляційну скаргу заступника керівника Кагарлицької місцевої прокуратури

на ухвалу господарського суду Київської області від 04.02.2019

у справі №911/309/19 (суддя Антонова В.М.)

за позовом заступника керівника Кагарлицької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Київській області

до Лучанської сільської ради

та Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Лучанське-2"

про визнання недійсними рішень ради, результатів земельних торгів та договору оренди землі,

УСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Київської області від 04 лютого 2019 року повернуто позовну заяву та додані до неї документи без розгляду у зв'язку із порушенням правил об'єднання позовних вимог.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою суду, заступник керівника Кагарлицької місцевої прокуратури подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржувану ухвалу і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Заявник вважає, що суд першої інстанції порушив норми процесуального права, оскільки позовні вимоги є взаємопов'язаними та можуть вважатись основними та похідними, а обраний прокурором спосіб захисту, на його думку, є найбільш ефективним і не порушує правил об'єднання позовних вимог.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14 березня 2019 року відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу - до 02 квітня 2019 року, сторонам роз'яснено, що апеляційна скарга буде розглянута у письмовому провадженні, без виклику учасників справи.

Позивач та відповідачі не скористались своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, хоча були належним чином повідомлені про розгляд справи, що підтверджується поштовими повідомленнями про вручення ухвали суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 273 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції розглядається протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

Враховуючи, що апеляційне провадження у даній справі було відкрито 14 березня 2019 року, апеляційна скарга має бути розглянута до 13 квітня 2019 року включно.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши апеляційну скаргу, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

У січні 2019 року заступник керівника Кагарлицької місцевої прокуратури подав до господарського суду Київської області позов в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Київській області до Лучанської сільської ради та Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Лучанське-2", у якому просив суд:

- визнати недійсним рішення сесії Лучанської сільської ради Таращанського району Київської області № 207-21-VII від 10.03.2017 про надання дозволу Сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю "Лучанське-2" на виготовлення землевпорядної документації щодо відведення земельної ділянки на умовах оренди площею 70,5024 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

- визнати недійсним рішення сесії Лучанської сільської ради Таращанського району Київської області № 228-22-VII від 23.05.2017 про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі в межах Лучанської сільської ради з кадастровим номером :01:009:0127 площею 70,5024 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

- визнати недійсним рішення сесії Лучанської сільської ради Таращанського району Київської області № 244-ХХІV-VII від 08.06.2017 про включення земельної ділянки з кадастровим номером :01:009:0127 площею 70,5024 га до переліку земельних ділянок комунальної власності, права оренди на які виставляються на земельні торги окремими лотами;

- визнати недійсними результати проведення земельних торгів щодо продажу права оренди земельної ділянки з кадастровим номером :01:009:0127 площею 70,5024 га, проведених 22.08.2017 ПП "Земекспертцентр";

- визнати недійсним договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером :01:009:0127 площею 70,5024 га, яка розташована за межами населених пунктів на території Лучанської сільської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, укладеного 23.08.2017 між Лучанською сільською радою та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Лучанське-2".

Оскаржуваною ухвалою Господарського суду Київської області від 04 лютого 2019 року повернуто позовну заяву та додані до неї документи без розгляду.

Обґрунтовуючи підстави для повернення позовної заяви, суд першої інстанції вказав на те, що в одній позовній заяві об'єднано вимоги, як хоч і пов'язані між собою підставами виникнення, однак сумісний розгляд цих вимог значно утруднить та сприятиме затягуванню учасниками судового процесу вирішення спору по суті.

Проте, Північний апеляційний господарський суд не погоджується із висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для повернення позовної заяви з огляду на наступне.

Частиною 1 ст. 173 ГПК України встановлено, що в одній позовній заяві може бути об'єднано декілька вимог, пов'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Під вимогою розуміється матеріально-правова вимога, тобто, предмет позову, який являє собою одночасно спосіб захисту порушеного права. При цьому об'єднанню підлягають вимоги, які пов'язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги.

Підстава позову - це фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача. Отже, вимоги повинні випливати з тих самих фактичних обставин, на яких вони ґрунтуються.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Позивач має право об'єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами. Однорідними можуть вважатися позовні заяви, які пов'язані з однорідними позовними вимогами і водночас подані одним і тим же позивачем до одного й того самого відповідача (чи відповідачів), або хоча й різними позивачами, але до одного й того ж відповідача. Однорідними ж позовними вимогами є такі, що виникають з одних і тих самих або з аналогічних підстав і водночас пов'язані між собою одним і тим самим способом захисту прав і законних інтересів.

Як вбачається із позовної заяви, прокурор обґрунтовує свої вимоги тим, що земельна ділянка з кадастровим номером :01:009:0127 площею 70,5024 га розташована за межами населеного пункту, отже, повноваження щодо розпорядження нею належить Держгеокадастру України та його територіальним органам, тому спірні рішення Лучанської сільської ради прийняті з перевищенням повноважень, а проведені на їх підставі торги і укладений договір оренди підлягають визнанню недійсними.

Таким чином, всі позовні вимоги пов'язані між собою підставами виникнення та поданими доказами, позовні вимоги щодо визнання рішень сільської ради недійсними є основними, а щодо визнання недійсними результатів земельних торгів та договору оренди землі є похідними.

Повертаючи позовну заяву на підставі п.2 ч.5 ст. 174 ГПК України, суд першої інстанції послався на те, що сумісний розгляд цих вимог значно утруднить та сприятиме затягуванню учасниками судового процесу вирішення спору по суті.

Пунктом 2 ч.5 ст. 174 ГПК України встановлено, що суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи також у разі, якщо порушено правила об'єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 173 цього Кодексу).

Не навівши переконливих доводів щодо порушення прокурором правил об'єднання позовних вимог, суд першої інстанції безпідставно повернув позовну заяву, мотивуючи своє рішення обставинами, не визначеними процесуальним законом.

При цьому, відповідно до ч. 6 ст. 173 ГПК України, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи вправі до початку розгляду справи по суті роз'єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об'єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання господарського судочинства. Розгляд позовних вимог, виділених у самостійне провадження, здійснює суддя, який прийняв рішення про роз'єднання позовних вимог.

Отже, у разі, якщо суд першої інстанції прийде до висновку, що сумісний розгляд об'єднаних вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін та суттєво утруднить вирішення спору, він не позбавлений можливості роз'єднати позовні вимоги.

Частиною 4 ст. 236 ГПК України, яка кореспондується з положеннями ч.6 ст.13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Апеляційним господарським судом при розгляді даної справи враховані висновки Верховного Суду щодо застосування положень ст.ст. 173, 174 ГПК України, які викладені у постанові від 27 березня 2019 року у справі №910/15326/18.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 280 ГПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Частиною 3 ст. 271 ГПК України встановлено, що у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі або заяви про відкриття справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про відкриття справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, ухвала Господарського суду Київської області від 04 лютого 2019 року підлягає скасуванню з направленням справи для розгляду до суду першої інстанції.

Судові витрати за подання апеляційної скарги підлягають розподілу судом першої інстанції за результатами вирішення спору по суті.

Керуючись ст.ст. 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу заступника керівника Кагарлицької місцевої прокуратури задовольнити.

2. Скасувати ухвалу Господарського суду Київської області від 04 лютого 2019 року.

3. Справу №911/309/19 передати на розгляд до Господарського суду Київської області.

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Верховного суду.

Повний текст постанови складено 09.04.2019.

Головуючий суддя Т.П. Козир

Судді А.І. Тищенко

Г.П. Коробенко