РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

11.04.2019Справа № 910/896/19

Суддя Господарського суду міста Києва Босий В.П., розглянувши в письмовому провадженні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Мас Енерджі»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс Будівельників України»

про стягнення 512 682,08 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Мас Енерджі» (надалі - ТОВ «Мас Енерджі») звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс Будівельників України» (надалі - ТОВ «Альянс Будівельників України») про стягнення 512 682,08 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем грошового зобов'язання з оплати поставленого на підставі договору поставки №2609/17-1756 від 26.09.2017 товару, у зв'язку з чим позивач вказує на наявність заборгованості у розмірі 425 292,78 грн., а також заявляє про стягнення з відповідача пені у розмірі 62 850,16 грн., 3% річних у розмірі 13 906,82 грн. та інфляційних у розмірі 10 632,32 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.02.2019 відкрито провадження у справі та ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, відповідачу визначено строк для подання відзиву на позов та заперечень на відповідь на відзив, позивачу надано строк для подання відповіді на відзив.

01.03.2019 через канцелярію суду від ТОВ «Альянс Будівельників України» надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач заперечує проти позову та просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, з огляду на те, що частина поставленого на підставі Договору товару не відповідає вимогам до якісних характеристик.

Окрім відзиву на позов, 01.03.2019 відповідачем подано клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження, в обґрунтування якого заявник посилається на те, що обсяг та характер доказів у справі можуть призвести до необхідності призначення експертиз та виклик свідків, окрім того, справа має важливе значення для відповідача, оскільки сума позовних вимог є значною, а результат розгляду може значно вплинути на фінансовий стан відповідача.

Суд відзначає, що жодного доказу в підтвердження викладених в клопотанні обставин відповідачем не надано, клопотань про призначення судової експертизи та/або виклик свідків у даній справі від сторін не надходило.

Оскільки дана справа є малозначною, що відображено в ухвалі Господарського суду міста Києва від 11.02.2019, а обставин, через які недоцільно розглядати дану справу у спрощеному позовному провадженні, відповідачем не наведено, то підстави для її розгляду в порядку загального позовного провадження відсутні.

27.03.2019 через канцелярію суду від позивача надійшли заперечення на відзив, з яких вбачається, що ТОВ «Мас Енерджі» підтримує позов та просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Будь-яких інших заяв, клопотань або заперечень від сторін не надходило.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва встановив наступне.

06.09.2018 між ТОВ «Мас Енерджі» (постачальник) та ТОВ «Альянс Будівельників України» (покупець) був укладений договір поставки №2609/17-1756 (надалі - «Договір»), відповідно до п. 1.1 якого постачальник зобов'язується поставляти покупцю, а покупець приймати та оплачувати будівельні матеріали. Вид, одиниця виміру, ціна, умови та строки поставки яких визначені сторонами у специфікаціях та/або видаткових накладних, що мають силу специфікацій, які є невід'ємною частиною даного договору.

Згідно з п.п. 3.1, 3.2 Договору поставка готової продукції/товару здійснюється на підставі письмових або усних замовлень покупця. Строки поставки визначаються замовленням покупця. Поставка готової продукції/товару здійснюється постачальником окремими партіями, автомобільним транспортом на адресу та на умовах визначених в заявці. Базис поставки визначається договором та/або в заявках покупця.

Пунктом 6.2 Договору передбачено, що оплата готової продукції/товару здійснюється на другий банківський день після дати фактичного відвантаження постачальником готової продукції/товару покупцю за відповідними ТТН, тощо. Факт приймання-передачі готової продукції/товару підтверджується підписами представників сторін на товарно-транспортних накладних або видаткових накладних.

На виконання умов Договору позивач поставив, а відповідач прийняв товар на загальну суму 2 313 157,32 грн., що підтверджується видатковими накладними №3 від 27.09.2017, №4 від 03.10.2017, №5 від 04.10.2017, №19 від 06.10.2017, №21 від 07.10.2017, №25 від 09.10.2017, №26 від 10.10.2017, №29 від 12.10.2017 та №30 від 13.10.2017.

Відповідачем оплачено поставлений на підставі Договору товар на загальну суму 1 887 864,54 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №11251 від 28.09.2017, №11273 від 29.09.2017, №11455 від 10.10.2017, №11509 від 12.10.2017, №11791 від 27.10.2017, №13397 від 27.02.2018, №13426 від 01.03.2018 та №14018 від 20.04.2018.

Спір у справі виник у зв'язку із неналежним, на думку позивача, виконанням відповідачем грошового зобов'язання з оплати поставленого згідно Договору товару, у зв'язку з чим позивач вказує на наявність заборгованості у розмірі 425 292,78 грн.

Договір є договором поставки, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 54 Цивільного кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно із ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Матеріалами справи підтверджується (видаткові накладні №3 від 27.09.2017, №4 від 03.10.2017, №5 від 04.10.2017, №19 від 06.10.2017, №21 від 07.10.2017, №25 від 09.10.2017, №26 від 10.10.2017, №29 від 12.10.2017 та №30 від 13.10.2017) факт поставки позивачем відповідачу товару згідно Договору на загальну суму 2 313 157,32 грн.

В свою чергу, відповідачем частково оплачено отриманий на підставі Договору товар на загальну суму 1 887 864,54 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №11251 від 28.09.2017, №11273 від 29.09.2017, №11455 від 10.10.2017, №11509 від 12.10.2017, №11791 від 27.10.2017, №13397 від 27.02.2018, №13426 від 01.03.2018 та №14018 від 20.04.2018.

Згідно з частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже, з урахуванням положень ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України та п. 6.2 Договору заборгованість відповідача за поставлений товар становить 425 292,78 грн., а строк виконання грошового зобов'язання на момент подання позовної заяви настав.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Як унормовано приписами частини другої статті 42 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи зобов'язані, зокрема: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об'єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Згідно з приписами частини першої статті 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Матеріалами справи підтверджується наявність у відповідача грошового зобов'язання по сплаті на користь позивача 425 292,78 грн. за переданий на підставі Договору товар. Відповідачем вказана заборгованість не спростована, доказів її погашення не надано.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідачем обставин, з якими чинне законодавство пов'язує можливість звільнення його від відповідальності за порушення зобов'язання, не наведено.

Заперечення відповідача, викладені у відзиві, стосовно поставки позивачем неякісної продукції, не приймаються судом до уваги, виходячи з наступного.

ТОВ «Альянс Будівельників України» посилається на те, що 03.10.2017 було проведено випробування зернового складу та фізико-механічних властивостей асфальтобетонної суміші, яка поставлена ТОВ «Мас Енерджі» за видатковою накладною №4 від 03.10.2017 на суму 277 601,69 грн., за результатами якого виявлено не відповідність суміші вимогам ДСТУ Б В.2.7-119:2011, про що Товариством з обмеженою відповідальністю «ДС Пром Груп», яким було проведено випробування, складено протокол №437/17.

На підставі протоколу №437/17 від 03.10.2017, 15.12.2017 ТОВ «Альянс Будівельників України» складено акт приймання продукції (товарів) за якістю та виявлення прихованих недоліків продукції (товару).

При цьому, відповідач вказує про неодноразове запрошення позивача для складання зазначеного акту, посилаючись на листи №581 від 02.11.2017, №587 від 16.11.2017 та №601 від 08.02.2017.

Суд відзначає, що як проведення випробування зернового складу та фізико-механічних властивостей асфальтобетонної суміші, так і складання акту приймання продукції (товарів) за якістю та виявлення прихованих недоліків продукції (товару), було здійснено без участі представника позивача, при цьому, докази запрошення представника ТОВ «Мас Енерджі» для проведення випробування та складання акту в матеріалах справи відсутні.

Самі листи №581 від 02.11.2017, №587 від 16.11.2017 та №601 від 08.02.2017 без доказів їх направлення на адресу ТОВ «Мас Енерджі», не свідчать про належне повідомлення та виклик позивача для складання акту приймання продукції, до того ж, в матеріалах справи відсутній сам лист №581 від 02.11.2017.

Таким чином, суд дійшов висновку, про те, що випробування, яке оформлене протоколом №437/17 від 03.10.2019, а також складання акту приймання продукції (товарів) за якістю та виявлення прихованих недоліків продукції (товару) від 15.12.2017 були здійснені в односторонньому порядку ТОВ «Альянс Будівельників України» без участі ТОВ «Мас Енерджі», що не може свідчити про об'єктивність доказів неякісно поставленого на підставі Договору товару.

Більш того, в матеріалах справи відсутні докази наявності повноважень у ТОВ «ДС Пром Груп» на проведення випробувань зернового складу та фізико-механічних властивостей асфальтобетонної суміші.

За таких обставин, позовні вимоги ТОВ «Мас Енерджі» про стягнення з ТОВ «Альянс Будівельників України» заборгованості у розмірі 425 292,78 грн. є правомірними та обґрунтованими.

Також, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача пені у розмірі 62 850,16 грн., 3% річних у розмірі 13 906,82 грн. та інфляційних у розмірі 10 632,32 грн. за прострочення виконання грошового зобов'язання за загальний період з 10.10.2017 по 12.11.2018.

Судом встановлено, що відповідач у встановлений строк свого обов'язку по перерахуванню коштів не виконав, допустивши прострочення виконання грошового зобов'язання, тому дії відповідача є порушенням зобов'язання (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом відповідальності.

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.

За змістом ст.ст. 546, 549 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, різновидом якої є штраф та пеня.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 7.2 Договору передбачено, що у випадку невиконання покупцем п. 6.2 договору, постачальник має право призупинити поставку готової продукції/товару, до моменту повного розрахунку (зарахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника), крім цього, у випадку якщо постачальник все-таки (за домовленістю між сторонами) передав готову продукцію/товар покупцеві, а покупець не оплатив поставлену готову продукцію/товар протягом двох банківських днів від дати поставки готової продукції/товару, покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості. Сплата штрафу не звільняє покупця від взятих на себе зобов'язань за цим договором.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд перевірив наданий позивачем розрахунок та вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача пеню у розмірі 62 850,16 грн., 3% річних у розмірі 13 906,82 грн. та інфляційні у розмірі 10 632,32 грн.

За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі та стягнення з ТОВ «Альянс Будівельників України» на користь ТОВ «Мас Енерджі» заборгованості у розмірі 425 292,78 грн., пені у розмірі 62 850,16 грн., 3% річних у розмірі 13 906,82 грн. та інфляційних у розмірі 10 632,32 грн.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 129, 232, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Мас Енерджі» задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс Будівельників України» (04053, м. Київ, вул. Гоголівська, будинок 43-А, квартира 2; ідентифікаційний код 37354345) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Мас Енерджі» (08538, Київська обл., Фастівський район, с. Ярошівка, вул. Войтенко, будинок АБЗ; ідентифікаційний код 41027799) заборгованість у розмірі 425 292 (чотириста двадцять п'ять тисяч двісті дев'яносто дві) грн. 78 коп., пеню у розмірі 62 850 (шістдесят дві тисячі вісімсот п'ятдесят) грн. 16 коп., 3% річних у розмірі 13 906 (тринадцять тисяч дев'ятсот шість) грн. 82 коп., інфляційні у розмірі 10 632 (десять тисяч шістсот тридцять дві) грн. 32 коп. та судовий збір у розмірі 7 690 (сім тисяч шістсот дев'яносто) грн. 23 коп. Видати наказ.

3. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

4. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.П. Босий