ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" березня 2019 р. Справа№ 927/796/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Отрюха Б.В.

суддів: Остапенка О.М.

Доманської М.Л.

Секретар судового засідання Камінська Т.О.

за участю представників учасників справи згідно протоколу судового засідання від 27.03.2019

розглянувши апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві

на постанову Господарського суду Чернігівської області від 21.11.2018

у справі № 927/796/18 (суддя Сидоренка А.С.)

за заявою товариства з обмеженою відповідальністю "Юкрейн естейт менеджмент"

про відкриття справи про банкрутство боржника, що ліквідується власником

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Чернігівської області звернулося з заявою Товариство з обмеженою відповідальністю "Юкрейн естейт менеджмент" про відкриття справи про банкрутство боржника, що ліквідується власником.

Постановою Господарського суду Чернігівської області від 21.11.2018 у справі №927/796/18 визнано банкрутом Товариство з обмеженою відповідальністю "Юкрейн естейт менеджмент", відкрито ліквідаційну процедуру строком на двадцять місяців, покладено обов'язки ліквідатора на голову ліквідаційної комісії Товариства з обмеженою відповідальністю "Юкрейн естейт менеджмент" Стук Ірину Михайлівну, оприлюднено на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України повідомлення про визнання банкрутом і про відкриття ліквідаційної процедури, текст якого додано, зобов'язано ліквідатора надати господарському суду реєстр вимог кредиторів, виконати дії, передбачені розділом ІІІ "Ліквідаційна процедура" Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також надати господарському суду ліквідаційний баланс та звіт про проведену роботу.

Не погоджуючись із зазначеною постановою суду першої інстанції Головне управління Державної фіскальної служби у місті Києві звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Господарського суду Чернігівської області від 21.11.2018 та припинити провадження у справі №927/796/18.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві у справі № 927/796/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Отрюха Б.В., суддів Остапенка О.М. та Сотнікова С.В.

Ухвалою суду від 21.01.2019 року відкрито апеляційне провадження у справі № 927/796/18 за апеляційною скаргою Державної фіскальної служби у місті Києві у визначеному складі та призначено справу до розгляду.

11.02.2019 через відділ документального забезпечення суду від ліквідатора ТОВ"Юкрейн естейт менеджмент" арбітражного керуючого Стук І.М. надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому арбітражний керуючий заперечувала проти доводів апеляційної скарги, просила апеляційну скаргу ГУ ДФС у м. Києві залишити без задоволення, а постанову Господарського суду Чернігівської області від 21.11.2018 по справі №927/796/18 залишити без змін.

11.02.2019 через відділ документального забезпечення суду від ліквідатора ТОВ "Юкрейн естейт менеджмент" від арбітражного керуючого Стук І.М. надійшло клопотання про залучення до матеріалів справи довідку АТ КБ «Приватбанк» про те, що ТОВ "Юкрейн естейт менеджмент" станом на 06.02.2019 має у банку поточний рахунок за № 7204, яке колегія суддів оглянула та долучила до матеріалів справи.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.03.2019 відкладено розгляд апеляційної скарги та запропоновано арбітражному керуючому Стук І.М. надати чіткий, вмотивований відзив на апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві.

20.03.2019 через відділ документального забезпечення суду від ліквідатора ТОВ "Юкрейн естейт менеджмент" арбітражного керуючого Стук І.М. надійшов відзив на апеляційну скаргу ГУ ДФС України б/н від 02.12.2018 на постанову Господарського суду Чернігівської області від 21.11.2018 у справі № 927/796/18, в якому арбітражний керуючий заперечувала проти доводів апеляційної скарги, просила апеляційну скаргу ГУ ДФС у м. Києві залишити без задоволення, а постанову Господарського суду Чернігівської області від 21.11.2018 по справі №927/796/18 залишити без змін.

Розпорядженням керівника апарату суду № 09.1-08/740/19 від 26.03.2019 у зв'язку з перебуванням судді Сотнікова С.В. у відпустці, відповідно до підпунктів 2.3.25., 2.3.49. пункту 2.3. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначено повторний автоматизований розподіл справи №927/796/18.

У відповідності до витягу протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.03.2019 визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя Отрюх Б.В., судді: Остапенко О.М., Доманська М.Л.

Ухвалою суду від 26.03.2019 року вищевказаною колегією суддів прийнято до провадження справу № 927/796/18 за апеляційною скаргою Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві на постанову Господарського суду Чернігівської області від 21.11.2018 року.

Ліквідатор ТОВ "Юкрейн естейт менеджмент" в судовому засіданні 27.03.2019 року заперечувала проти доводів апеляційної скарги з мотивів викладених у відзивах на апеляційну скаргу, просила залишити апеляційну скаргу без задоволення а оскаржувану постанову без змін.

В судове засідання, призначене на 27.03.2019, інші учасники апеляційного провадження не з'явилися.

Колегією суддів враховано, що відповідно до частини 2 статті 120 ГПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, в свою чергу частиною 3 статті 120 ГПК України передбачено, що виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Відповідно до частини 7 статті 120 ГПК України учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Згідно із частиною 3 статті 202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з'явилася особа, яку він представляє, або інший її представник.

Неявки в судове засідання учасника справи, якщо з'явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов'язковою.

Колегією суддів, враховано, що у силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Відповідно до Листа Верховного Суду України головам апеляційних судів України №1-5/45 від 25.01.2006, у цивільних, адміністративних і господарських справах перебіг провадження для цілей статті 6 Конвенції розпочинається з моменту подання позову і закінчується винесенням остаточного рішення у справі.

Критерії оцінювання "розумності" строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає у випадку нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при передачі або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів до дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторне направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету.

Відповідно до пункту 2.6.10. Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20.02.2013 № 28 оригінал судового рішення залишається в матеріалах справи; згідно з пунктом 2.6.15. вказаної Інструкції на звороті у лівому нижньому куті оригіналу процесуального документа, який виготовляється судом та залишається у справі, проставляється відповідний штамп суду з відміткою про відправлення документа, що містить вихідний реєстраційний номер, загальну кількість відправлених примірників документа, дату відправки, підпис працівника, яким вона здійснена та може містити відмітку про отримання копії процесуального документа уповноваженим представником адресата.

Дана відмітка є підтвердженням належного надсилання копій процесуального документа сторонам судового процесу.

Як вбачається із матеріалів справи, копії ухвали Північного апеляційного господарського суду були надіслані учасникам судового процесу на адреси, зазначені в апеляційній скарзі, що підтверджується відміткою суду на зворотній стороні ухвали.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутності інших учасників, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства та заслухавши пояснення представника ТОВ «Юкрейн естейт менеджмент», колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова Господарського суду Чернігівської області від 21.11.2018 року - скасуванню з прийняттям нового рішення про закриття провадження у справі про банкрутство ТОВ «Юкрейн естейт менеджмент», з огляду на наступне.

Згідно зі статтею 270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закону про банкрутство).

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, для проведення ліквідаційної процедури використовується один поточний рахунок юридичної особи, що ліквідовується, визначений комісією з припинення (ліквідатором, ліквідаційною комісією тощо).

Закриття інших рахунків, які не використовуються для проведення ліквідаційної процедури, здійснюється ліквідатором (ліквідаційною комісією) на підставі заяви про закриття рахунку, підписаної особою, яка згідно з рішенням учасників юридичної особи, суду або органу, що прийняв рішення про ліквідацію юридичної особи, призначена ліквідатором (за умови проведення ідентифікацїї та верифікації), та копії рішення учасників, суду або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами про ліквідацію юридичної особи, засвідченої нотаріально або органом, який прийняв таке рішення. Додатково подається картка із зразками підписів і відбитка печатки, засвідчена нотаріально, якщо на рахунку є залишок коштів.

Поточний рахунок, який використовувався для проведення ліквідаційної процедури, закривається ліквідатором на підставі його заяви про закриття поточного рахунку.

Проте, відповідно до інформації ІС «Податковий блок» у ТОВ «Юкрейн естейт менеджмент» залишаються незакритими 3 рахунки в банківських установах.

Таким чином, ліквідатором не було дотримано вимог частини 3 статті 111 ЦК України, щодо залишення відкритим одного поточного рахунку ТОВ «Юкрейн естейт менеджмент» який мав би використовуватись для проведення ліквідаційної процедури.

Таким чином, судом належним чином не було досліджено факту закриття рахунків боржника в установах банків, як це передбачено частиною 3 статті 111 Цивільного кодексу України.

Разом з тим, частиною 7 статті 111 Цивільного кодексу України встановлено, що для проведення перевірок та визначення наявності або відсутності заборгованості зі сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових коштів до Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування ліквідаційна комісія (ліквідатор) забезпечує своєчасне надання органам доходів і зборів та Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування документів юридичної особи (її філій, представництв), у тому числі первинних даних документів, регістрів бухгалтерського та податкового обліку.

До моменту затвердження ліквідаційного балансу ліквідаційна комісія (ліквідатор) складає та подає органам доходів і зборів, Пенсійного фонду України та фондів соціального страхування звітність за останній звітний період.

Однак, звертаємо увагу суд апеляційної інстанції, що матеріали справи не містять доказів надання головою ліквідаційної комісії ТОВ «Юкрейн естейт менеджмент», до органів доходів і зборів, Пенсійного фонду України та фондів соціального страхування документів підприємства, у числі первинних документів, регістрів бухгалтерського та податкового обліку, для проведення відповідних перевірок та визначення наявності або відсутності заборгованості зі сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та страхових коштів.

Однак, в матеріалах справи відсутні належні докази виконання ліквідатором боржника вищевказаних вимог Закону та відсутні докази проведення контролюючим органом відповідних позапланових перевірок боржника.

Зазначене свідчить про недотримання ліквідаційною комісією приписів частини 7 статті 111 ЦК України щодо добровільної ліквідації боржника, що позбавило органи державної податкової служби, Пенсійного фонду України та фондів соціального страхування можливості проведення перевірок та визначення наявності або відсутності заборгованості зі сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне страхування, страхових коштів до Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування та права заявити претензії боржнику (за їх наявності) в досудовій процедурі ліквідації боржника.

Крім того, відповідно до позиції Касаційного господарського суду у складі Верховного суду України, викладеної в Постанові від 20.08.2018 по справі №904862/18, господарський суд повинен перевірити обґрунтованість підстав для порушення провадження у справі про банкрутство, з'ясувати наявність або відсутність у боржника ознак банкрутства, зокрема: наявність непогашених, визнаних судом грошових вимог кредиторів, перевищення грошових зобов'язань боржника над його майном (пасив над активом, порівнявши відомості обох величин та встановивши недостатність майна для задоволення вимог кредиторів - неспроможність), незадовільний результат заходів фінансового оздоровлення боржника.

З наявних матеріалів справи вбачається, що підставою для звернення до суду, боржником зазначено неможливість сплатити суму боргу у розмірі 126 678 075,64 грн.

Судом першої інстанції, на підставі проміжного ліквідаційного балансу було встановлено, що вартість активів товариства становить 0.0 грн.

Проте, відповідно до відомостей про наявні об'єкти житлової та або нежитлової нерухомості від 16.02.2018 у власності боржника перебуває нерухоме майно площею 4088,3 м. кв. за адресою м. Київ , Дніпровська Набережна 16-А.

Тобто, судом першої інстанції належним чином не було проведено аналізу активів та пасивів боржника та належним чином не з'ясовано питання про недостатність вартості майна боржника для задоволення вимог кредиторів, оскільки, визнаючи боржника банкрутом, суд у будь-якому випадку має встановити його неоплатність, тобто недостатність майна для задоволення вимог кредиторів.

Частиною 4 статті 11 Закону про банкрутство визначено, що заява про порушення провадження у справі про банкрутство подається боржником лише за наявності майна, достатнього для покриття судових витрат.

Отже, нормами Закону про банкрутство встановлено додаткову вимогу щодо заяви боржника у разі ініціювання ним провадження у справі про власне банкрутство (у т. ч. за ст. 95 Закону про банкрутство) - обов'язкову наявність у такого заявника майна, достатнього для покриття судових витрат, пов'язаних із здійсненням провадження у справі про банкрутство. У визначенні таких затрат слід враховувати, зокрема, оплату винагороди арбітражному керуючому у мінімальному розмірі не менше ніж за дванадцять місяців його роботи, відшкодування витрат на публікацію оголошень у справі, судового збору, сплаченого кредиторами тощо.

Як вже зазначалося, судом першої інстанції було надано оцінку балансу та розшифровці рядків проміжного ліквідаційного балансу ТОВ «Юкрейн естейт менеджмент» та встановлено, що станом на момент розгляду заяви вартість активів товариства становила 0. грн.

Що на думку суду першої інстанції свідчить про недостатність майна для покриття ТОВ «Юкрейн естейт менеджмент» судових витрат у даній справі про банкрутство.

Відповідно до частини 7 статті 16 Закону про банкрутство суд відмовляє в порушенні провадження у справі про банкрутство за наявності підстав, передбачених статтею 15 цього Закону.

Згідно із частиною 1 статті 15 Закону про банкрутство у якості підстави для повернення заяви про порушення справи про банкрутство визначає невідповідність заяви змісту вимог, зазначених у ньому Законі.

Виходячи з аналізу вищевказаних норм Закону про банкрутство вбачається, що відсутність у боржника майна, достатнього для покриття судових витрат, виключає можливість здійснення судом провадження у справі про його банкрутство в силу імперативних приписів частини 4 статті 11 Закону про банкрутство.

Вищий господарський суд України у своєму листі від 07.08.2013 №01-06/1149/2013 вказав, що у визначенні витрат передбачених частиною 4 статті 11 Закону слід ураховувати необхідність виплати винагороди арбітражному керуючому у мінімальному розмірі не менше ніж за 12 місяців його роботи, відшкодування витрат на публікацію оголошень по справі та судового збору, сплаченого кредиторами.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 14.03.2018 по справі №927/557/17, а саме: «при зверненні з заявою про порушення провадження у справі про банкрутство боржник вказав про відсутність у нього будь-яких майнових активів, відтак, відсутність у боржника майна, достатнього для покриття судових витрат, виключає можливість здійснення судом провадження у справі про його банкрутство в силу приписів частини 4 статті 11 Закону «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Таким чином, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку та безпідставно порушив провадження у даній справі про банкрутство, в порядку норм статті 95 Закону, а в подальшому - виніс оскаржувану постанову про визнання боржника банкрутом не звернувши уваги на вищевикладені обставини та недотримання Боржником норм статтей 105, 110, 111 ЦК України та статтей 11, 95 Закону про банкрутство.

Місцевий господарський суд встановлені судом апеляційної інстанції недоліки залишив поза увагою, чим в свою чергу допустився порушень вимог законодавства щодо повного та всебічного розгляду заяви боржника на підставі фактичних обставин справи та наявних у ній доказів.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що Господарський суд Чернігівської області дійшов помилкового висновку про визнання ТОВ «Юкрейн Естейт Менеджмент» банкрутом за ст. 95 Закону про банкрутство, оскільки, як було встановлено судом апеляційної інстанції, ліквідаційною комісією ТОВ «Юкрейн естейт менеджмент» не дотримано в повному обсязі вимог цивільного та господарського законодавства щодо добровільної ліквідації юридичної особи, що є порушенням вимог ст. 95 Закону про банкрутство, з огляду на що оскаржувана постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю у зв'язку з безпідставним її порушенням.

Керуючись статтями 269, 270, 273, 275, 281-284 ГПК України та Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві на постанову Господарського суду Чернігівської області від 21.11.2018 року у справі № 927/796/18 задовольнити.

2. Постанову Господарського суду Чернігівської області від 21.11.2018 року у справі № 927/796/18 скасувати.

3. Прийняти нове рішення, яким провадження у справі № 927/796/18 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Юкрейн Естейт Менеджмент» закрити.

4. Копію постанови суду надіслати учасникам провадження у справі та державному реєстратору за місцезнаходженням боржника.

5. Матеріали справи повернути до Господарського суду Чернігівської області.

6. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у строки, встановлені ст. 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 03.04.2019.

Головуючий суддя Б.В. Отрюх

Судді О.М. Остапенко

М.Л. Доманська