ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2019 року Справа № 926/373/19

Господарський суд Чернівецької області у складі судді Байталюка В. Д., при секретарі судового засідання Боштан У. Г., розглянувши матеріали справи

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Тедіс Україна»

до товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1В.А»

про стягнення заборгованості та штрафних санкцій у сумі 31210,50 грн

Представники сторін не зявились.

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Тедіс Україна», м. Одеса, звернулося з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1В.А», м. Хотин Чернівецької області, про стягнення заборгованості та штрафних санкцій у сумі 31210,50 грн, в тому числі: 24930,70 грн основного боргу, 3988,91 грн штрафу, 2114,67 грн пені та 176,22 грн 3 % річних.

Позовні вимоги обґрунтовуються неналежним виконанням відповідачем умов укладеного сторонами договору поставки № 29398-СЕ/18 від 07.11.2018, згідно пунктів 1.1 та 1.2 якого позивач поставив відповідачу тютюнові вироби на загальну суму 24930,70 грн, що підтверджується видатковою накладною № СЕ18-000114600 від 13.11.2018. Однак, відповідач свої зобов'язання за договором не виконав заборгувавши відповідачу 24930,70 грн внаслідок чого, окрім суми основного боргу позивач просить суд стягнути з відповідача на підставі пунктів 6.2 та 6.3 договору, а також згідно статті 625 Цивільного кодексу України штраф, пеню та 3 % річних.

Ухвалою суду від 25.02.2019 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання на 21.03.2019, зобов'язано відповідача у строк до 16 календарних днів з дня отримання даної ухвали надати суду відзив на позовну заяву.

Ухвалою суду від 21.03.2019 у звязку з неявкою представника відповідача та неподання ним відзиву на позовну заяву розгляд справи відкладено на 09.04.2019.

У судове засідання, 09.04.2019, відповідач явку свого представника повторно не забезпечив, про причини його неявки суд не повідомив та вимоги суду викладені в ухвалі суду про відкриття провадження у справі без поважних причин не виконав.

Відповідно до частини третьої статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка представників сторін у судове засідання не є перешкодою для розгляду справи по суті за наявними матеріалами. Тому, суд розглядає справу за відсутності представників сторін.

Розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини у справі, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, дослідивши та оцінивши в сукупності надані докази, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини між сторонами, суд встановив, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що 07.11.2018 між сторонами було укладено договір поставки № 29398-СЕ/18 (далі Договір). Згідно пункту 1.1 Договору позивач зобовязався передати у власність відповідача тютюнові вироби та інші групи товарів відповідно до замовлень відповідача, а відповідач зобовязався прийняти та оплатити їх.

На виконання пункту 1.1 Договору, 13 листопада 2018 року позивач передав у власність відповідача, відповідно до його замовлення, тютюнові вироби на загальну суму 24930,70 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи видатковою накладною № СЕ18-000114600 від 13.11.2018.

Згідно умов пункту 4.8 Договору, оплата поставлених тютюнових виробів може здійснюватися відповідачем з відтермінування на строк до 6 календарних днів з дати виписки видаткової накладної. День, наступний за днем виписки накладної є першим днем при підрахунку строку на який надано відстрочку, останнім днем розрахунку є шостий календарний день.

Отже, оплату за поставлені позивачем тютюнові вироби відповідач зобовязаний був здійснити не пізніше 19.11.2018 включно.

Статтею 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до частини першої статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобовязаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу. Отже, якщо інше не встановлено укладеним сторонами договором або актом цивільного законодавства, перебіг строку виконання грошового зобовязання, яке виникло на підставі договору купівлі-продажу, починається з моменту прийняття товару або прийняття товаророзпорядчих документів на нього. При цьому підписання покупцем накладної, яка є первинним обліковим документом у розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» і яка відповідає вимогам названого Закону і Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку та фіксує факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, є підставою виникнення обовязку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар.

В силу статті 526 Цивільного кодексу України та статті 193 Господарського кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити всіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Однак, відповідач в порушення умов Договору поставлені йому тютюнові вироби не оплатив, внаслідок чого заборгував позивачу 24930,70 грн.

У відповідності до пункту 6.2 Договору у разі прострочення відповідачем строків оплати вартості отриманого товару він зобовязаний сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Пунктом 6.3 Договору передбачено, що у випадку прострочення платежу понад 3 (три) календарних дні відповідач сплачує на користь позивача одноразовий штраф у розмірі 16 % від суми неоплаченого в строк товару за користування коштами.

Розмір штрафних санкцій відповідно до частини четвертої статті 231 Господарського кодексу України встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Такий вид забезпечення виконання зобов'язання як пеня, її розмір та строк нарахування встановлено частиною третьою статті 549 Цивільного кодексу України, частиною шостою статті 231 Господарського кодексу України, статтями 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» та частиною шостою статті 232 Господарського кодексу України.

Право встановити в договорі розмір та порядок нарахування штрафу надано сторонам частиною четвертою статті 231 Господарського кодексу України.

Можливість одночасного стягнення пені та штрафу за порушення окремих видів господарських зобов'язань передбачено частиною другою статті 231 Господарського кодексу України.

В інших випадках за порушення виконання господарських зобов'язань чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень передбачати в договорі одночасне стягнення пені та штрафу, що узгоджується із свободою договору, встановленою статтею 627 Цивільного кодексу України, коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 Цивільного кодексу України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 Господарського кодексу України видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

З урахуванням викладеного, позивач правомірно вимагає стягнути з відповідача одночасно і пеню і штраф.

Як видно з наданого позивачем розрахунку, який відображений у тексті таблиці розрахунку штрафних санкцій та здійснений з урахуванням вимог статті 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» та частини шостої статті 232 Господарського кодексу України, сума пені складає 2114,67 грн за період з 20.11.2018 по 13.02.2019, штрафу 3988,91 грн.

Частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, окрім основної суми заборгованості, пені та штрафу з відповідача підлягають стягненню також 3 % річних за період з 20.11.2018 по 13.02.2019 в сумі 176,22 грн.

Відповідно до приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України у випадку задоволення позову витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 129, 237, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

1. Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Тедіс Україна» до товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1В.А» про стягнення заборгованості та штрафних санкцій у сумі 31210,50 грн задовольнити.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1В.А» (Чернівецька область, Хотинський район, м. Хотин, вул. Лісова, 1, ідентифікаційний код 39139220) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Тедіс Україна» (м. Одеса, проспект Шевченка, 4А, ідентифікаційний код 30622532) 24930,70 грн основного боргу, 3988,91 грн штрафу, 2114,67 грн пені, 176,22 грн 3 % річних та 1921,00 грн судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення складено 09.04.2019.

Суддя В. Байталюк