За позовом Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія
до Житлово-будівельного кооперативу "Чайка"
про стягнення 259 544, 30 грн.
Суддя Літвінова М.Є.
Представники учасників справи:
Від позивача: Гарматін К.В.;
Від відповідача: Міхо К.В.
Приватне акціонерне товариство "Акціонерна компанія "Київводоканал" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Житлово-будівельного кооперативу "Чайка" (далі - відповідач) про стягнення 259 544, 29 грн., з яких 186 968, 76 грн. основного боргу, 40 660, 13 грн. інфляційних витрат, 9 128, 45 грн. 3% річних, 13 438, 53 грн. пені, 9 348, 43 грн. штрафу.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 06.03.2019 року позовні вимоги задоволено у повному обсязі.

При цьому, у судовому засіданні 06.03.2019 року до закінчення судових дебатів представником позивача відповідно до частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України було зроблено заяву про надання доказів на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу адвоката протягом 5 днів з дня ухвалення рішення.

Через відділ діловодства Господарського суду міста Києва представником позивача було подано заяву про розподіл судових витрат, відповідно до змісту якої позивач просить суд стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 15 000, 00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.03.2019 заяву Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" призначено до розгляду на 01.04.2019 року.

01.04.2019 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від представника позивача надійшло клопотання про долучення додаткових документів до матеріалів справи, а саме оригіналу платіжного доручення № 1040 від 27.03.2019 по сплату 15 000, 00 грн.

Представник позивача підтримав подану заяву.

Представник відповідача заперечив проти задоволення заяви про розподіл судових витрат.

Відповідно до ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Отже, за приписами ст. 244 Господарського процесуального кодексу України слідує, що додаткове рішення - це засіб виправлення неповноти основного судового рішення. Через незмінність судового рішення суд, який його ухвалив, не вправі його скасувати чи змінити, проте, він має право виправити деякі його недоліки, зокрема неповноту. Неповнота судового рішення може полягати в невирішеності деяких питань, що стояли перед судом.

Розглянувши додані до вказаної заяви докази та заслухавши думку представників сторін з цього приводу, суд дійшов висновку про необхідність її задоволення лише в частині стягнення з відповідача 5 000 грн. з огляду на зміст статті 15 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 15 Господарського процесуального кодексу України, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов'язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Згідно з підпунктом 1 частини 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов'язаних з розглядом справи. Згідно з частинами 1 та 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частинами 3 та 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Через недотримання норм частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України за змістом частини 5 цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Зі змісту пункту 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України обов'язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який тим не менш, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат. Таких доказів або обґрунтувань, в тому числі розрахунків, які б свідчили про неправильність розрахунку витрат або неналежність послуг адвоката до справи, відповідач не надав. Між тим, суд дослідив додані до заяви про стягнення фактичних витрат на професійну правничу допомогу докази (акт приймання - передачі наданих послуг № 3 та детальний опис виконаних робіт) та не встановив недотримання позивачем (його представником) вимог частини 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України.

Разом з тим, аналіз наведених норм частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, а також норм статті 129 цього кодексу, дає підстави для висновку що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: пов'язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін; вплив результата її вирішення на репутацію сторін публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.

Водночас для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача має бути встановлено, що його позов не підлягає задоволенню, такі витрати позивача були необхідними, а їх розмір є розумний та виправданий. Тобто суд зобов'язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява № 19336/04, п. 269).

Відповідно до ст. 16 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Як вказує позивач, між Приватним акціонерним товариством «Акціонерна компанія «Київводоканал» (Замовник) та Адвокатським об'єднанням «Андрій Кравець та Партнери» (Виконавець) укладено Договір № 2/12/16-19 від 02.01.2019 про надання правової допомоги, відповідно до п.1.3.1 якого Виконавець за письмовим дорученням Замовника, яке оформлюється додатковою угодою до цього Договору у кожному окремому випадку на підставі Договору та виданої Замовником довіреності представляє інтереси Замовника.

Відповідно до п.1. Додаткової угоди від 17.01.2019 № 12/12/16-У-19 до Договору про надання правової допомоги № 2/12/16-19 від 02.01.2019 Замовник доручає, а Виконавець бере на себе зобов'язання представляти інтереси Замовника у справі № 910/12597/18 за позовом ПрАТ «АК «Київводоканал» до ЖБК «Чайка» про стягненні заборгованості за надані за договором від 10.07.2008 № 08329/4-05 послуги з постачання питної води приймання стічних вод через приєднані мережі у Господарському суді м. Києва.

Згідно з п. 4 Додаткової угоди вартість послуг, що є предметом цієї Угоди, визначається узгодженою Сторонами калькуляцією, що є невід'ємною частиною цієї Угоди. Акт приймання-передачі наданих послуг складається після прийняття Господарським судом м. Києва рішення у справі № 910/12597/18 (п.5 Додаткової Угоди).

Представництво інтересів Приватного акціонерного товариства «Акціонерної компанії «Київводоканал» у Господарському суду міста Києва по справі № 910/12597/18 здійснювалось адвокатом Кулебою А.М., що підтверджується ордером серія КС № 394205 від 22.01.2019 року та посвідченням адвоката № 6858/10 від 05.09.2018.

Матеріали справи № 910/12597/18 містять: Додаток № 1 до Договору надання правової допомоги № 2/12/16-19 від 02.01.2019 (калькуляція вартості послуг Виконавця), акт приймання - передачі наданих послуг № 3 від 06.03.2019 до Додаткової угоди від 17.01.2019 № 12/12/16-У-19 до Договору про надання правової допомоги № 2/12/16-19 від 02.01.2019, з якого вбачається, що сторони погодили загальну вартість наданих послуг у розмірі 15 000, 00 грн. (участь у судовому засіданні 23.01.2019 - 3 000, 00 грн., участь у судовому засіданні 13.02.2019 - 3 000, 00 грн., участь у судовому засіданні 25.02.2019 - 3 000, 00 грн., участь у судовому засіданні 04.03.2019 - 3 000, 00 грн., участь у судовому засіданні 06.03.2019 - 3 000, 00 грн.), платіжне доручення № 1040 від 27.03.2019 по сплату Приватним акціонерним товариством «АК «Київводоканал» Адвокатському об'єднанню «Андрій Кравець та Партнери» 15 000, 00 грн. з призначенням платежу: Оплата за послуги згідно акту від 06.03.2019 № 3 у справі № 910/12597/18.

З огляду на розмір заявленої в заяві суми, категорію складності цієї справи, враховуючи організаційно - правову форму відповідача та відсутність у останнього інших коштів, ніж тих, які сплачуються мешканцями, суд вважає, що зменшення розміру витрат Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» на професійну правничу допомогу, а саме задоволення лише в сумі 5 000, 00 грн. від попередньо заявленої суми у справі № 910/12597/18 відповідатиме критерію пропорційності і розумності.

Аналогічні позиції виклав у своїх Постановах Верховний суд від 07.08.2018 у справі № 916/1283/17 та Постанові від 06.03.2019 у справі № 910/15357/17.

Суд дійшов висновку, що заява Приватного акціонерного товариства «Акціонерної компанії «Київводоканал» про розподіл судових витрат підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 15, 123, 129, 234, 244 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Заяву Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» про розподіл судових витрат задовольнити частково.

2. Стягнути з Житлово-будівельного кооперативу "Чайка" (04210, місто Київ, вулиця Малиновського, будинок 25-А; ) на користь Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" (01015, місто Київ, вулиця Лейпцизька, будинок 1-а; ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 (п'ять тисяч) грн. 00 коп.

3. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

4. Додаткове рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги в 20-денний строк з дня складення повного тексту додаткового рішення до суду апеляційної інстанції.

5. Згідно з підпунктом 17.5 пункту 17 розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147- VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається через господарський суд міста Києва за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складено та підписано 11.04.2019 року.

Суддя М.Є. Літвінова