ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"11" квітня 2019 р. Справа № 903/6/19

Господарський суд Волинської області в складі судді Дем'як В. М., за участю секретаря судового засідання Русинчук М.М., розглянувши справу

за позовом: Публічного акціонерного товариства Банк Юнісон в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ Банк Юнісон , м. Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Ніколь, м. Луцьк.

про повернення майна

за участю представників сторін:

від позивача: не прибув

від відповідача: не прибув

Встановив: Позивач - Публічне акціонерне товариство Банк Юнісон в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ Банк Юнісон звернувся до господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Ніколь в якому просить суд повернути сейф сертифікований банківський 7 кл. опору в кількості 1 шт.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору відповідального зберігання №Н-2209.14.01 від 22.09.2014р.

Ухвалою суду від 03.01.2019р. відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, із підготовчої стадії.

Ухвалою суду від 04.02.2019р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 19.03.2019р. на 10:30 год.

Ухвалою суду від 19.03.2019р. оголошено перерву в судовому засіданні до 11.04.2019р.

01.04.2019 р. від сторін надійшла заява за вх. №01-76/11/19 про затвердження мирової угоди від 26.03.2019р. по справі № 903/6/19.

В судове засідання 11.04.2019 р. представник позивача не зявився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Представник відповідача також в судове засідання не зявися, через відділ діловодства суду подав заяву за вх.№01-57/4113/19 від 11.04.2019р. про розгляд справи без його участі та просить суд затвердити мирову угоду.

Розглянувши заяву про затвердження мирової угоди, дослідивши зміст мирової угоди, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 7 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України сторони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст.192 Господарського процесуального кодексу України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов'язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, якщо мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.

Як вбачається зі змісту мирової угоди від 26.03.2019 р. сторони погодили, що відповідач зобовязується поверну позивачеві сейф сертифікований банківський 7 кл. опору в стані не гіршому, який був на момент прийняття його на відповідальне зберігання протягом 20 робочих днів з моменту затвердження мирової угоди судом шляхом доставки його до дверей будівлі, яка знаходиться за адресою : Київська обл., с. П.Борщагівка, вул. Кришталева,3, а позивач у свою чергу, гарантує підписання акту прийому передачі майна в момент отримання сейфу в належному стані, придатному для використання за призначенням, що встановлюється візуально та стосується зовнішньої частини сейфу (двері сейфу закриті на замок, ключі від сейфу знаходяться у позивача ), та відмовляється від своїх позовних вимог до відповідача у вигляді відшкодування судових витрат у сумі 1 762,00грн.

Проаналізувавши умови мирової угоди, врахувавши надання сторонам процесуальної можливості укладання мирової угоди на будь-якій стадії судового процесу, суд дійшов висновку про те, що дана мирова угода стосується виключно предмета спору, прав та обов'язків сторін, не суперечить діючому законодавству, не порушує прав та охоронюваних законом інтересів інших осіб, є виконуваною та підлягає затвердженню.

Також судом в порядку ч. 3 ст. 192 Господарського процесуального кодексу України перевірено повноваження представників сторін на вчинення відповідних дій по укладенню мирової угоди та встановлено, що мирова угода складена та підписана від імені ППАТ «Банк «ЮНІСОН» в особі уповноваженої особи Фонду фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк « ЮНІСОН» ОСОБА_1 (відповідає даним рішення №1725 від 19.06.2018р. про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк «ЮНІСОН» та делегування повноважень ліквідатора банку), та від імені ТзОВ «Ніколь» в особі генерального директора ОСОБА_2 (відповідає даним Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, витяг долучено до матеріалів справи).

Судом встановлено, що укладена між сторонами мирова угода від 26.03.2019р. не суперечить законодавству та не порушує права та охоронювані законом інтереси інших осіб.

Відповідно до ч.4 ст.192 Господарського процесуального кодексу України, укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією самою ухвалою одночасно закриває провадження у справі.

Відповідно до п. 7 ч.1 ст.231 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом.

Суд відповідно до ч. 3 ст. 192 та ч. 3 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України розяснює сторонам наслідки укладення сторонами та затвердження судом мирової угоди, зокрема те, що суд закриває провадження у справі, і повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Згідно із ч. 4 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Згідно п.2 ч.1 ст.129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Разом з тим, згідно ч.1 ст.130 ГПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить висновку про необхідність повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору (881,00 грн.), сплаченого при поданні позову, в решті позивач відмовився стягувати із відповідача.

Керуючись ст. ст. 46, 130, 192, 193, 231, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», суд -

ухвалив

1.Спільну заяву Публічного акціонерного товариства Банк Юнісон в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ Банк Юнісон () та Товариства з обмеженою відповідальністю Ніколь () про затвердження мирової угоди у справі № 903/6/19 задоволити.

2. Мирову угоду від 26.03.2019 р., укладену між Публічним акціонерним товариством Банк Юнісон в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ Банк Юнісон (03028, м. Київ, проспект Науки, буд.30-А, ) та Товариством з обмеженою відповідальністю Ніколь (43000, м. Луцьк, вул. Л. Українки, 37, код ЄДРПОУ 20148124) у справі № 903/6/19 затвердити у наступній редакції:

- Відповідач повертає позивачеві сейф сертифікований банківський 7 кл. опору в стані не гіршому, який був на момент прийняття його на відповідальне зберігання протягом 20 (двадцяти) робочих днів з моменту затвердження мирової угоди судом шляхом доставки його до дверей будівлі, яка знаходиться за адресою : Київська обл., с. П.Борщагівка, вул. Кришталева,3, а позивач у свою чергу, гарантує підписання акту прийому передачі майна в момент отримання сейфу в належному стані, придатному для використання за призначенням, що встановлюється візуально та стосується зовнішньої частини сейфу (двері сейфу закриті на замок, ключі від сейфу знаходяться у позивача ), та відмовляється від своїх позовних вимог до відповідача у вигляді відшкодування судових витрат у сумі 1 762,00грн.

- Позивач з моменту підписання цієї мирової угоди та після її виконання не матиме жодних претензій до відповідача з приводу повернення сейфу сертифікованого банківського 7 кл. опору, який є предметом цієї мирової угоди у разі належного виконання відповідачем мирової угоди.

- Судові витрати по справі покласти на позивача.

Позивач: Публічне акціонерне товариство Банк Юнісон в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ Банк Юнісон підпис ОСОБА_1 печатка юридичної особи

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю Ніколь

підпис генерального директора ОСОБА_2 печатка юридичної особи.

3. Закрити провадження у справі № 903/6/19.

4. Ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом.

Стягувач: Публічне акціонерне товариство Банк Юнісон в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ Банк Юнісон (03028, м. Київ, проспект Науки, буд.30-А, );

Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю Ніколь (43000, м.Луцьк, вул. Л. Українки, 37, код ЄДРПОУ 20148124).

5. Повернути Публічному акціонерному товариству Банк Юнісон в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ Банк Юнісон (03028, м. Київ, проспект Науки, буд.30-А, ) з Державного бюджету України судовий збір в сумі 881,00 грн. грн., що становить 50% судового збору сплаченого позивачем за подання позовної заяви у справі № 903/6/19, сплаченого на підставі платіжного доручення №14974 від 27.12.2018 р. (1762,00 грн.).

6. Ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом, набирає законної сили з моменту її підписання, тобто 12.04.2019р. та може бути пред'явлена до виконання, як виконавчий документ, в порядку передбаченому Законом України "Про виконавче провадження", в строк до 13.04.2022р.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя В. М. Дем`як