ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.04.2019м. ДніпроСправа № 904/5687/18

за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "АКВА +"

до Дніпровська міська рада

третя особа без самостійних позовних вимог на боці відповідача ОСОБА_1

про визнання Договору оренди земельної ділянки від 16.11.2004 року № 5852 припиненим

Суддя Манько Г.В.

За участю секретаря судового засідання Федьковської О.В.

Представники:

Від позивача не з'явився .

Від відповідача Григоренко А.В. дов. № 7/10-3729 від 21.12.2018

Від третьої особи не з'явився .

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АКВА +" звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовом та просить визнати Договір оренди земельної ділянки розташованої за адресою: АДРЕСА_1, (кадастровий номер НОМЕР_2) від 16.11.2004р. №5852 укладений між товариством з обмеженою відповідальністю "АКВА+" та Дніпровською міською радою припиненим з моменту укладення Договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 05.08.2010р. Просить суд стягнути з відповідача судовий збір.

Позивач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав відповідь на відзив у якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та заперечував проти доводів відповідача. Зазначив, що на теперішній час Дніпровська Міська рада користуючись своїм правом суб'єкта владних повноважень, всупереч вимогам всіх вищенаведених законів України, виконання яких обов'язкове для неї як суб'єкта господарських відносин, будь-яких дій спрямованих на зарахування земельної ділянки (кадастровий номер НОМЕР_2) до земель міста не вчинила. Так, як, Позивачем було відчужено належне йому на праві власності нерухоме майно, у зв'язку з цим обов'язок зі сплати орендної плати за оренду земельної ділянки, на якій розташований об'єкт нерухомості, що перебуває у власності ОСОБА_1 у Позивача - ТОВ «АКВА+» відсутній. Факт припинення договору оренди землі, встановлений на підставі абзацу 8 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про оренду землі», не потребує додаткового підтвердження з боку органів місцевого самоврядування та рішення суду про дострокове розірвання договору оренди землі.

Відповідач проти позову заперечував та надав відзив на позов. У судовому засіданні підтримав доводи, викладені у відзиві на позов. Звертав увагу суду, що умови договору оренди землі не суперечать вимогам діючого законодавства. На переконання Відповідача, сам факт звернення до суду зі вказаною позовною заявою свідчить про визнання Позивачем тієї обставини, що зазначений вище Договір оренди земельної ділянки є діючим станом на теперішній час. Не заперечує цієї обставини й Відповідач. Враховуючи те, що у розглядуваному випадку не існує обмежень щодо можливості відступлення від положень актів цивільного законодавства при укладенні Договору оренди землі в частині порядку припинення його дії, сторони мали право врегулювати цей порядок на власний розсуд. Законодавством не передбачений конкретний порядок припинення дії договору оренди землі, тому умовами Договору, укладеного між сторонами, такий порядок передбачений. При цьому умови Договору оренди землі від 16 листопада 2004 року № 5852, узгоджуючись зі законодавчими нормами, лише деталізують їх. Відповідач звертав увагу суду, що Згідно з пунктом 2 Рішення Дніпропетровської міської ради № 254/11 від 18.05.2011 року вирішено припинити договір оренди землі від 16 листопада 2004 року № 5852 шляхом розірвання за взаємною згодою сторін, уклавши договір щодо розірвання цього договору оренди землі. Таким чином, питання щодо припинення Договору оренди землі вже виникало з ініціативи Позивача, при цьому припинення Договору вже було погоджено Відповідачем, тобто відзначене питання вирішувалося за взаємною згодою сторін.

Третя особа не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Надала пояснення у справі. Просила прийняти рішення у відповідності до вимог чинного законодавства.

У судовому засіданні на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши наявні матеріали справи, дослідивши надані докази, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між Дніпровською міською радою та ТОВ «АКВА+» в особі генерального директора Котуранова А.О., було укладено договір оренди земельної ділянки від 27.09.2001р. терміном дії до 16.08.2004р.

Згідно предмету Договору орендодавець надає, а орендар приймає у строкове платне володіння і користування на умовах оренди земельну ділянку площею 0,1292 га., що знаходиться за адресою м.Дніпропетровськ, АДРЕСА_1 для фактичного розміщення будинку, яка зареєстрована в Державному земельному кадастрі м.Дніпропетровська за кодом 69033003.

Підставою для надання земельної ділянки в оренду є рішення виконкому міської ради від 16.08.2001р. № 1860.

У позовній заяві позивач посилається на договір оренди земельної ділянки від 05.10.2004р. терміном дії до 05.10.2019р. (державна реєстрація від 16.11.2004р. за № 5852).

Оригінал (або завірену належним чином копію) вказаного договору учасниками справи до матеріалів справи не долучено. Будь яких ускладнень щодо його надання до суду сторони не мали.

Відсутність договору оренди земельної ділянки від 05.10.2004р. у матеріалах справи унеможливлює його дослідження та надання відповідної правової оцінки щодо його умов.

Згідно приписів ст.ст. 80, 210 Господарського процесуального кодексу України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Докази не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа яка їх подає, обгрунтувала неможливість їх подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї. Докази подаються через канцелярію суду. Суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі. Докази, що не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення.

Вказане є підставою визначити, що договір оренди земельної ділянки від 05.10.2004р. не може бути покладений судом в основу ухваленого судового рішення.

В матеріалах справи наявний лише договір оренди земельної ділянки від 27.09.2001р., зареєстрований в реєстрі за №1441.

05.08.2010 року між ТОВ «АКВА+» та ОСОБА_1 (НОМЕР_1) було укладено договір купівлі-продажу нежитлового приміщення. Договір купівлі-продажу був засвідчений приватним нотаріусом Панченко О.В. Відповідно до договору купівлі-продажу ТОВ «АКВА+», в особі генерального директора Котуранова А.О., продало ОСОБА_1 (НОМЕР_1) об'єкти нерухомого майна, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 загальноюплощею 851,6 м2. Згіднодоговору кушвлі-продажу відчужене нерухоме майно знаходиться на земельній ділянці площею 0,1292 га за адресою: АДРЕСА_1

Після продажу нерухомого майна, розташованого на орендованій земельній ділянці, 18.08.2010 року, ТОВ «АКВА+» звернулося до Міського голови м. Дніпропетровська з заявою припинити дію договору оренди землі від 05.10.2004 року ( номер державної реєстрації 5852 від 16.11.2004р.) у зв'язку з продажем нерухомого майна, яке розташоване на орендованій земельній ділянці.

До заяви позивачем не було долучено угоду про розірвання (припинення дії Договору оренди земельної ділянки).

Встановлено, що угоду про розірвання договору оренди земельної ділянки сторони не укладали.

Приписами ст. 654 Цивільного кодексу України передбачено, що зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

В порушення вимог ст. 654 Цивільного кодексу України позивачем до теперішнього часу не було ініційовано складання письмового єдиного документа, підписаного сторонами щодо припинення дії договору оренди земельної ділянки.

Господарський суд вважає, що позивачем, у розумінні приписів ст.ст. 181, 188 Господарського кодексу України не зроблено відповідачу пропозицію про внесення змін до спірного договору щодо припинення його дії.

Також встановлено, що Дніпропетровською міською радою від 18.05.2011 року № 254/11 прийнято рішення: 1. У зв'язку зі зміною власника об'єкта нерухомості вилучити у Товариства з обмеженою відповідальністю «АКВА+», , земельну ділянку, площею 0,1292 га, по АДРЕСА_1 (кадастровий номер НОМЕР_2) і зарахувати її до земель міста. 2. Договір оренди землі від 05.10.04 (державна реєстрація від 16.11.04 № 5852), посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Козіною А.В. 05.10.04 за реєстровим номером 4448, припинити шляхом розірвання за взаємною згодою сторін, уклавши договір щодо розірвання цього договору оренди землі. Пунктом 3 Рішення № 254/11 зазначено, що «пункти 1-5 рішення міської ради від 14.07.04 року № 86/18 «Про передачу земельної ділянки по АДРЕСА_1, в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю «АКВА+», , по фактичному розміщенню нежитлового будинку» визнати такими, що втратили чинність, а право ТОВ «АКВА+» на цю земельну ділянку таким, що припинилось».

Господарський суд погоджується з доводами позивача, що Рішення Дніпропетровської міської ради від 18.05.2011 року № 254/11 не містить порядку його виконання. Отже, розірвання спірного договору оренди земельної ділянки повинно відбуватися з дотриманням приписів ст. 654 Цивільного кодексу України та ст.ст. 181, 188 Господарського кодексу України.

Приписи ст. 31 Закону України "Про оренду землі" не позбавляють сторін необхідності дотримуватись приписів ст. 654 Цивільного кодексу України та ст.ст. 181, 188 Господарського кодексу України при розірванні спірного договору оренди земельної ділянки.

Згідно приписів ст. 93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві.

Приписи ст.ст. 120, 141 Земельного кодексу України не позбавляють обов'язку нового власника нерухомого майна укласти відповідний договір оренди земельної ділянки у вигляді єдиного документа підписаного сторонами.

Відповідно до статті 83 Земельного кодексу України, землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст є комунальною власністю.

Господарський суд погоджується з доводами відповідача, що сам факт звернення до суду зі вказаною позовною заявою свідчить про визнання Позивачем тієї обставини, що зазначений вище спірний Договір оренди земельної ділянки є діючим станом на теперішній час.

Приписами ст. 640 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення.

Договір купівлі - продажу нежитлового приміщення за адресою м.Дніпро, площа Бєдного Дем"яна, буд. 5 було нотаріально посвідчено 05.08.2010р. Отже, вказаний договір було укладено 05.08.2010р.

Приписами ст. 334 Цивільного кодексу України передбачено, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Згідно приписів ст.ст. 1, 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" дія цього закону поширюється на відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, розміщене на території України, та обтяжень таких прав. Державній реєстрації підлягає право власності.

Згідно витягу 27011739 комунального підприємства "Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації" Дніпропетровської обласної ради державна реєстрація права власності нерухомого майна за договором купівлі - продажу від 05.08.2010р. була здійснена 13.08.2010р.

Отже право власності на нерухоме майно виникло у ОСОБА_1 13.08.2010р.

Приписи ст.ст. 120, 141 Земельного кодексу України передбачають перехід права земельною ділянкою виключно після набуття права власності, а не укладення договору.

Отже вимоги позивача щодо визнання Договору оренди земельної ділянки розташованої за адресою: АДРЕСА_1, (кадастровий номер НОМЕР_2) від 16.11.2004р. №5852 укладений між товариством з обмеженою відповідальністю "АКВА+" та Дніпровською міською радою припиненим з моменту укладення Договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 05.08.2010р. є такою, що суперечить приписам ст.ст. 120, 141 Земельного кодексу України.

Наявні у справі докази та їх відсутність (оскаржуємий договір оренди земельної ділянки) є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Згідно вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 123, 129, 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ :

В задоволенні позову відмовити.

Рішення набирає законної сили у відповідності до приписів ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена в порядку та строк, передбачений ст. ст. 254, 256 Господарського процесуального кодексу України .

Повне рішення складено 15.04.2019

Суддя Г.В.Манько