РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ

12.04.2019Справа № 910/1261/19
За позовом Приватного акціонерного товариства Бердянське підприємство теплових мереж
до Приватного акціонерного товариства Телесистеми України
про стягнення 45051,96 грн

Суддя Усатенко І.В.
Представники сторін: не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Позивач Приватне акціонерне товариство Бердянське підприємство теплових мереж звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства Телесистеми України про стягнення заборгованості у розмірі 45051,96 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не виконав взяті на себе за двома Договорами суборенди комунального майна від 10.06.2010 зобов`язання по оплаті орендної плати, в зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 45051,96 грн., з яких 1331,04 грн. не сплачена орендна плата за 10-ть календарних днів в травні 2018 року та неустойка за несвоєчасне повернення речі наймачем у розмірі 43720,92 грн., яку позивач просить стягнути у судовому порядку.

Ухвалою суду від 13.02.2019 відкрито провадження у справі № 910/1261/19, постановлено, розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику учасників справи, надано відповідачу строк у 15 днів з дати отримання ухвали на подання відзиву.

11.03.2019 представником Відповідача було подано відзив на позов, в якому останній погодився з позовними вимогами в частині стягнення грошової заборгованості з орендної плати в розмірі 1331,04 грн, проте, висловив заперечення проти задоволення позовних вимог Позивача в частині стягнення неустойки за несвоєчасне повернення речі наймачем в період з 16.05.2018 по 31.10.2018 в загальній сумі 43720,92 грн., оскільки, на думку Відповідача: 1) відповідач двічі надсилав акт прийому передачі майна позивачу, а тому, на його думку, належним чином виконав покладені на нього забов`язання за Договорами суборенди комунального майна; 2) на думку Відповідача, у договорі не зазначено його обов`язку підтверджувати факт звільнення об`єкту суборенди від свого майна, під час повернення орендодавцю об`єкту суборенди.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:
Відповідно до рішення №3 від 01.06.2010 року Бердянської міської ради Запорізької області «Про надання згоди ЗАТ «Бердянське підприємство теплових мереж» на передачу окремого майна в суборенду» вирішено надати згоду позивачу на передачу в суборенду строком на один рік Приватному акціонерному товариству «Телесистеми України» частину димової труби, площею 2,0 кв.м., та технологічний майданчик площею по 16,00 кв.м.,котельні №1, одна з яких розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та частину димової труби, площею 2,0 кв.м., та технологічний майданчик площею по 16,00 кв.м., котельні №2 за адресою: АДРЕСА_2 , для розміщення телекомунікаційного обладнання.

Рішеннями Бердянської міської ради Запорізької області №18 від 24.11.2011, №36 від 29.11.2012, №47 від 12.07.2013, №47 від 12.09.2013, від 31.07.2014 №23, №7 від 21.01.2016 строк суборенди Приватному акціонерному товариству «Телесистеми України» частини димової труби, площею 2,0 кв.м., та технологічний майданчик площею по 16,00 кв.м.,котельні №1, одна з яких розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та частину димової труби, площею 2,0 кв.м., та технологічний майданчик площею по 16,00 кв.м., котельні №1 за адресою: АДРЕСА_2 , для розміщення телекомунікаційного обладнання був продовжений до 10.05.2018 року.

10.06.2010 між Закритим акціонерним товариством Бердянське підприємство теплових мереж, після зміни організаційно-правової форми - ПрАТ Бердянське підприємство теплових мереж, (орендодавець) та ПрАТ Телесистеми України (суборендар) були укладені два ідентичні договори суборенди комунального майна (надалі Договори), різниця в яких полягає в орендованому майні.

Відповідно до п.п. 1.1 Договорів орендодавець передає, а суборендар приймає в строкове платне користування майно, яке знаходиться на балансі Закритого акціонерного товариства Бердянське підприємство теплових мереж, а саме:

частину димової труби, площею 2,0 кв.м., та технологічний майданчик площею по 16,00 кв.м.,котельні №1, одна з яких розташована за адресою: АДРЕСА_1 , вартість майна, визначена згідно зі звітом про оцінку майна становить 50000 грн. без ПДВ виконаною станом на 09 червня 2010 року;

та частину димової труби, площею 2,0 кв.м., та технологічний майданчик площею по 16,00 кв.м., котельні №1 за адресою: АДРЕСА_2 , вартість майна, визначена згідно зі звітом про оцінку майна становить 50000 грн. без ПДВ виконаною станом на 09 червня 2010 року.

Згідно з п.п 2.1 Договорів вступ суборендаря у користування майном настає одночасно із підписанням сторонами договору та акту прийому-передачі вказаного майна.

Відповідно до п. 3.1. договорів орендна плата визначається згідно з методикою розрахунку орендної плати за користування майном територіальної громади м. Бердянськ, яка затверджена рішенням сорокової сесії міської ради від 24.05.2005 р. №22 Про затвердження методики розрахунку орендної плати за користування майном територіальної громади м. Бердянська.

Відповідно до п.п. 3.1.1 кожного з Договорів оренда плата установлюється у грошовій формі та перераховується на розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 щомісячно не пізніше 20 числа поточного місяця з урахуванням щомісячного індексу інфляції, щодо суми орендної плати, визначеної за перший місяць після укладення договору суборенди, яка становить 497,00 грн. х І інф.

Пунктами 10.1 кожного з Договорів передбачено, що договір діє з 10.06.2010 до 10.06.2011.

Пункти 10.2 кожного з Договорів передбачають що зміни або розірвання до Договорів можуть мати місце за погодженням сторін. Зміна та доповнення, що вносяться, розглядаються сторонами протягом 20 днів. Одностороння відмова від виконання Договору та внесених змін не допускається.

Додатковими угодами до Договорів строк їх дії неодноразово продовжувався, так додатковими угодами від 01.12.2011 строк дії Договорів продовжено до 10.06.2012.

Додатковими угодами до Договорів від 01.12.2012 строк дії Договорів продовжено до 10.06.2013.

Додатковими угодами до Договорів від 17.09.2013 строк дії Договорів продовжено до 10.06.2014.

Додатковими угодами до Договорів від 15.08.2014 строк дії Договорів продовжено до 10.06.2015.

Додатковими угодами до Договорів від 15.02.2016 строк дії Договорів продовжено до 10.05.2018.

На виконання умов Договорів, актами прийому-передачі нежилого приміщення від 10.06.2010 орендодавець передав, а орендар прийняв в суборенду передбачене умовами Договорів майно, а саме:

Нежитлове приміщення, загальною площею 18,00 кв.м., а саме: частину димової труби, площею 2,0 кв.м., та технологічний майданчик площею по 16,00 кв.м.,котельні №1, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

Нежитлове приміщення, загальною площею 18,00 кв.м., а саме: частину димової труби, площею 2,0 кв.м., та технологічний майданчик площею по 16,00 кв.м., котельні №1, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Спір у справі виник у зв`язку із неналежним, на думку Позивача, виконанням Відповідачем грошового зобов`язання із сплати орендної плати за Договорами, у зв`язку з чим позивач вказує на існування заборгованості з орендної плати у розмірі 1331,04 грн. та нарахуванням неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення наймачем в період з 16.05.2018 по 31.10.2018 в загальній сумі 43720,92 грн.

Договори є договорами оренди, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 58 Цивільного кодексу України та Глави 30 Господарського кодексу України.

Вказані договори є підставою для виникнення у їх сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно із ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Матеріалами справи (акти приймання передачі від 10.06.2010, Договори суборенди від 10.06.2010, додаткові угоди) підтверджується факт передачі в оренду, прийняття Відповідачем та користування ним об`єктами оренди за Договорами у період з 10.06.2010 по 10.05.2018 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Частинами 1, 4 ст. 285 Господарського кодексу України визначено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

17.04.2018 Відповідач надіслав Позивачу лист № 18/ГО/0245, в якому Відповідач повідомляє Позивачу про реорганізацію мереж базових станцій ПрАТ Телесистеми України та про те, що Позивачем прийнято рішення про демонтаж об`єктів розміщених за адресами: АДРЕСА_3 .

Також, у вище згаданому листі, Позивач повідомляє Відповідача про свій намір припинити договірні відносини з 11.05.2018 за Договорами суборенди комунального майна від 10.06.2010.

До листа №18/ГО/0245 від 17.04.2018 Відповідач також додав два Акти повернення передачі від 11.05.2018 об`єктів суборенди, розміщених за адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 .

На актах повернення передачі об`єктів суборенди від 11.05.2018 наявний підпис Відповідача, підпис Позивача відсутній.

30.05.2018 Відповідач надіслав Позивачу лист №18/ГО/0316 в якому повідомляє, що за наслідком усних зауважень Позивача, стосовно зміни назви підприємства Позивача, Відповідач відкоригував Акти повернення передачі за Договорами суборенди комунального майна №б/н від 10.06.2010.

До надісланого Відповідачем листа №18/ГО/0316 від 30.05.2018, Відповідачем було додано відкориговані Акти повернення передачі об`єктів суборенди. На актах містяться підписи Відповідача, підписи Позивача відсутні.

12.06.2018 Позивач надіслав Відповідачу лист №1340, в якому Позивач повідомив Відповідача про те, що станом на 10.05.2018 та 11.05.2018 ( дати вказані на Актах повернення передачі об`єктів суборенди), Відповідач не провів демонтаж визначених у Договорах суборенди комунального майна №б/н від 10.06.2010 об`єктів, а тому підстав для підписання надісланих Відповідачем Актів повернення передачі у Позивача немає.

В листі №1340 від 12.06.2018 Позивач вказує Відповідачу на те, що дія Договорів суборенди комунального майна №б/н від 10.06.2010 припинилась.

Також до листа №1340 від 12.06.2018 Позивач додав Акт звіряння розрахунків з 01.01.15 по 30.04.2018.

На підтвердження надсилання вказаного вище листа, Позивач додав копії фіскальних чеків ПАТ Укрпошта від 12.06.2018, а також, копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення від 12.06.2018 №930 та №940

19.09.2018 Позивач надіслав Відповідачу лист №1789, в якому Позивач наголошує на тому , що дія Договорів суборенди комунального майна №б/н від 10.06.2010 припинилась 10.05.2018, проте, Відповідач об`єкти суборенди не повернув, своє обладнання належним чином не демонтував.

На підтвердження надсилання вказаного вище листа, Позивач додав копії фіскальних чеків ПАТ Укрпошта від 20.09.2018, а також, копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення від 20.09.2018 №084 та №077

20.11.2018 Позивач надіслав Відповідачу лист вимогу №2095 про сплату боргу та нарахованої неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення наймачем в період з 16.05.2018 по 31.10.2018 в загальній сумі 45051,96 грн, з яких 1331,04 грн. заборгованість з орендної плати за 10 днів травня 2018 року, та 43720,92 грн. неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення наймачем в період з 16.05.2018 по 31.10.2018.

В вказаному вище листі, Позивач наголошує, що станом на 19.11.2018 Відповідач не демонтував належним чином об`єкти суборенди за Договорами суборенди комунального майна №б/н від 10.06.2010 та не здійснено повернення об`єктів суборенди, за актами здачі приймання майна.

До листа №2095 від 20.11.2018 додано рахунок фактуру № СФ-0000150 від 31.10.2018 та розрахунок нарахованої Позивачем неустойки в період з 16.05.18 по 31.10.2018.

На підтвердження надсилання вказаного вище листа Позивач додав до позовної заяви фіскальний чек ПАT Укрпошта від 21.11.218, накладну №056 від 21.11.2018, та опис вкладень до цінного листа.

29.12.2018 Відповідач надіслав Позивачу лист №18/ГО/0647, в якому Відповідач просить Позивача припинити нарахування орендої плати починаючи з 10.05.2018, а також зауважує що Договори оренди комунального майна №б/н від 10.06.2010 починаючи з 10.05.2018 Відповідач вважає розірваними. Крім того, Відповідач повідомляє Позивача, що обладнання Відповідача на об`єктах суборенди визначених в Договорах, яке Позивач просить демонтувати: на благодійній основі задіяне у військовій частині НОМЕР_2 для інформаційно технічного забезпечення передачі даних та використання радіозв`язку в районі проведення ООС, про що Позивачу було надіслано лист №605/1240 від 21.12.2018 з підписом командира військової частини НОМЕР_2 .

Таким чином в листі відповідач підтверджує факт розміщення обладнання для інформаційно технічного забезпечення передачі даних та використання радіозв`язку.

25.01.2019 Позивач надіслав Відповідачу лист №186, в якому Позивач зазначає що станом на 23.01.2019 Відповідач належним чином своє обладнання з об`єктів суборенди не демонтував, об`єкти суборенди за актами здачі приймання не повернув. Також, Позивач зазначає, що на думку Позивача, неустойку та заборгованість за Договорами суборенди комунального майна №б/н від 10.06.2010 було нараховано правомірно.

В підтвердження надсилання вище вказаного листа Позивачем до позовної заяви додано фіскальний чек ПАТ Укрпошти від 24.01.2019 та від 25.01.2019

Отже, з урахуванням положень ст. 530 Цивільного кодексу України, враховуючи приписи п.п. 3.1.1 Договорів відповідач повинен був сплачувати орендну плату до 20 числа поточного місяця.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

11.03.2019 Відповідачем було подано відзив на позовну заяву, в якому Відповідач частково заперечує проти задоволення позовних вимог Позивача.

В своєму відзиві Відповідач погоджується з вимогами в частині сплати заборгованості з орендної плати з 01.05.2018 по 10.05.2018 у розмірі 1331,04 грн. , проте, Відповідач повністю заперечує нарахування 43720,92 грн. неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення наймачем в період з 16.05.2018 по 31.10.2018.

У своєму відзиві Відповідач зазначає, що двічі надсилав Позивачу, Акти прийому передачі (повернення) об`єктів суборенди визначених в Договорах суборенди комунального майна №б/н від 10.06.2010.

Крім того, Відповідач зазначає, що на об`єктах суборенди Відповідач на має жодного свого майна, яке Позивач просить демонтувати, а також, відповідно до приписів Договорів оренди комунального майна №б/н від 10.06.2010, Відповідач не має обов`язку підтверджувати звільнення об`єкту суборенди.

Відповідно до п.5.6 Договорів оренди комунального майна №б/н від 10.06.2010 у разі припинення або розірвання Договорів, в п`ятиденний термін Суборендар має повернути Орендодавцеві орендоване майно за актом здачі приймання у належному стані не гіршому, ніж на момент передачі його в оренду, з урахуванням нормального фізичного зносі, та відшкодувати Орендодавцеві у разі погіршення стану, або втрати орендованого Майна з вини Суборендаря.

Судом встановлено, що відповідач орендував нежитлове приміщення, загальною площею 18,00 кв.м., а саме: частину димової труби, площею 2,0 кв.м., та технологічний майданчик площею по 16,00 кв.м.,котельні №1, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; нежитлове приміщення, загальною площею 18,00 кв.м., а саме: частину димової труби, площею 2,0 кв.м., та технологічний майданчик площею по 16,00 кв.м., котельні №1, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Частина 1 статті 767 ЦК України наймодавець зобов`язаний передати наймачеві річ у комплекті і у стані, що відповідають умовам договору найму та її призначенню.

Стаття 785 ЦК України передбачає, що у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов`язку, щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Сторонами в Договорах суборенди комунального майна №б/н від 10.06.2010 є Приватне акціонерне товариство «Бердянське підприємство теплових мереж» (Позивач,Орендодавець) та Приватне акціонерне товариство «Телесистеми України» (Відповідач, Суборендар).

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном; на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 346 ЦК України Право власності припиняється у разі: 1) відчуження власником свого майна; 2) відмови власника від права власності; 3) припинення права власності на майно, яке за законом не може належати цій особі; 4) знищення майна; 5) викупу пам`яток культурної спадщини; 6) примусового відчуження земельних ділянок приватної власності, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, з мотивів суспільної необхідності відповідно до закону; 8) звернення стягнення на майно за зобов`язаннями власника; 9) реквізиції; 10) конфіскації; 11) припинення юридичної особи чи смерті власника.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом; боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Відповідно до ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили; не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Відповідно до ч. 6 ст. 762 ЦК України наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.

Своїм листом №18/ГО/0647 від 29.12.2018 Відповідач підтверджує наявність обладнання що перебуває в його власності на території об`єкта суборенди, проте, зазначає: що воно на благодійній основі задіяне в/ч НОМЕР_2 для інформаційно технічного забезпечення передачі даних та використання радіозв`язку в районі проведення ООС, про що Позивачу було надіслано лист від 21.12.2018 р. №605/1240.

Відповідачем не було подано доказів що до переходу права власності на телекомунікаційне обладнання розташоване на об`єктах суборенди за Договорами суборенди комунального майна №б/н від 10.06.2010, або доказів щодо інших обставин визначених в чинному законодавстві, які б звільняли відповідача від відповідальності за порушення забов`язання за Договором №б/н від 10.06.2010.

Крім, того лист №605/1240 яким Відповідач повідомляє позивача про : «передання в користування на благодійній основі телекомунікаційного обладнання в/ч НОМЕР_2 » датований 28.12.2018. Позивач в свою чергу просить стягнути неустойку в період з 16.05.2018 по 31.10.2018.

Таким чином на орендованих об`єктах розміщено телекомунікаційне обладнання для інформаційно технічного забезпечення передачі даних та використання радіозв`язку. Зазначені обставини підтверджені відповідачем в листі від 29.12.2018 №18/ГО/0647. Ті обставини, що обладнання на благодійній основі задіяне у військовій частині НОМЕР_2 для інформаційно технічного забезпечення передачі даних та використання радіозв`язку в районі проведення ООС спростовує факт демонтажу обладнання на орендованому майні спростовує належне виконання умов договору щодо повернення орендованого майна та дотримання орендарем п.5.6 Договорів оренди комунального майна №б/н від 10.06.2010 щодо повернення Орендодавцеві орендованого майно за актом здачі приймання у належному стані не гіршому, ніж на момент передачі його в оренду, з урахуванням нормального фізичного зносі.

Враховуючи викладені вище приписи чинного законодавства, а також наявні в матеріалах справи докази, судом вважається наявною достатньої кількість підстав щодо нарахування Позивачем неустойки.

Матеріалами справи підтверджується наявність у відповідача грошового зобов`язання по сплаті на користь позивача орендної плати за період з 01.05.2018 по 10.05.2018 у розмірі 1331,04 грн. на підставі Договорів. Відповідачем вказана заборгованість не спростована. Доказів її погашення не надано.

Позивач скористався своїм правом передбачений ч.2 ст.785 ЦК України, а саме, якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Таким чином, Позивач нарахував 43720,92 грн. неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення наймачем в період з 16.05.2018 по 31.10.2018.

Матеріалами справи підтверджується обґрунтованість нарахування неустойки.

Згідно перерахунку суду сума неустойки є більшою ніж та, що визначена позивачем до стягнення. Відповідно до частини 2 ст. 237 ГПК України при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог. З огляду на вищезазначене сума неустойки підлягає стягненню у розмірі, заявленому позивачем до стягнення 43720,92 грн.

Відповідач належних доказів спростування нарахування неустойки не надав, доказів сплати неустойки не надано.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідачем обставин, з якими чинне законодавство пов`язує можливість звільнення його від відповідальності за порушення зобов`язання, не наведено.

Обов`язок доказування та подання доказів відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні обставини, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Відповідно до ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до положень ст. 2 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом ГПК України) завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, згідно положень ст. 74 ГПК України. Згідно зі ст. 79 ГПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За таких обставин, позовні вимоги ПрАТ Бердянське підприємство теплових мереж про стягнення з ПрАТ Телесистеми України заборгованості з орендної плати у розмірі 1331,04 грн. та стягнення неустойки за несвоєчасне повернення речі наймачем в період з 16.05.2018 по 31.10.2018 в загальній сумі 43720,92 грн. є правомірними та обґрунтованими, а тому суд приходить до висновку про необхідність повного задоволення позовних вимог.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 129, 232, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:
1. Позов Приватного акціонерного товариства Бердянське підприємство теплових мереж задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства Телесистеми України (02154, м. Київ, Русанівський Бульвар, будинок 7; ідентифікаційний код 22599262) на користь Приватного акціонерного товариства Бердянське підприємство теплових мереж (71100, Запорізька обл., м. Бердянськ, вул. Морська, будинок 65/97; ідентифікаційний код 05541120) грошову заборгованість з орендної плати у розмірі 1331 (одна тисяча триста тридцять одну) грн. 04 коп., неустойку у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення у розмірі 43720 (сорок три тисячі сімсот двадцять) грн. 92 коп. та судовий збір у розмірі 1921 (тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн.

3. Після набрання рішенням законної сили, видати наказ.

3. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

4. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.В. Усатенко