ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.04.2019 року м. Дніпро Справа № 912/2386/18

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чередка А.Є. (доповідач)

суддів: Коваль Л.А., Пархоменко Н.В.

при секретарі судового засідання: Мудрак О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 акціонерного товариства "Агроавтосервіс"

на рішення Господарського суду Кіровоградської області (суддя Кабакова В.Г.), ухвалене у м. Кропівницкий 03.01.2019р. (дата складання повного тексту рішення 11.01.2019р.) у справі № 912/2386/18

за позовом Олександрійської міської ради Кіровоградської області, 28000, Кіровоградська область, м. Олександрія, пр. Соборний, 59

до відповідача ОСОБА_1 акціонерного товариства "Агроавтосервіс", 28000, Кіровоградська область, м. Олександрія, Дніпропетровське шосе, 4

про стягнення 456 438,54 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 03.01.2019 року у справі № 912/2386/18 позов задоволено повністю; стягнуто з ОСОБА_1 акціонерного товариства "Агроавтосервіс" (28000, Кіровоградська область, м. Олександрія, Дніпропетровське шосе, 4, ідентифікаційний код 24149391) на користь Олександрійської міської ради Кіровоградської області (28000, Кіровоградська область, м. Олександрія, пр. Соборний, 59, ідентифікаційний код 33423535, р/р 1006 в Олександр.УК/м. Олександрія/24060300, МФО 899998, код одержувача 37944584, код надходжень 24060300) безпідставно збережені кошти в розмірі орендної плати в сумі 456 438,54 грн, а також 6 846,58 судового збору.

Не погодившись з вказаним рішенням господарського суду, до Центрального апеляційного господарського суду звернулося Закрите акціонерне товариство "Агроавтосервіс" із апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Господарського суду Кіровоградської області від 03.01.2019 року у справі № 912/2386/18 та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог позивача відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт, зокрема вказує наступне:

- судом не враховано, що позивач не звертався до відповідача з позовом про зобов'язання звернутися з заявою про оформлення землекористування, що не відповідає рішенню Олександрійської міської ради Від 16.02.2016р. № 163 «Про зобов'язання звернутись до міської ради для оформлення права користування земельними ділянками»;

- матеріалами справи не підтверджується площа земельної ділянки, яка використовується відповідачем, в т.ч. і постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 09.10.2017р. у справі № 912/1189/17, якою такі обставини встановлені не були;

- здійснений позивачем розрахунок збитків від використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів є безпідставним, оскільки виходить з розміру площі спірної земельної ділянки, яка в користування відповідачу не надавалася, не містить визначених меж та кадастрового номеру, тобто не має визначеної площі та не сформована у встановленому земельним законодавством порядку.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 11.02.2019р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 акціонерного товариства "Агроавтосервіс" на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 03.01.2019 року у справі № 912/2386/18, розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 12.03.2019р.

У судовому засіданні оголошувалась перерва з 12.03.2019р. по 02.04.2019р.

Представник апелянта у судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав у повному обсягу.

Представник позивача у відзиві на апеляційну скаргу та в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечує, вважає оскаржуване рішення законним та обгрунтованим, прийнятим у відповідності до фактичних обставин справи та з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, а апеляційну скаргу апелянта безпідставною, посилаючись при цьому на безоплатне користування відповідачем земельною ділянкою, яка перебуває у комунальній власності, що є підставою для стягнення з відповідача грошових коштів, які підлягають сплаті за користування землею.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, судова колегія дійшла до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги відповідача, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено місцевим господарським судом, згідно з розпорядженням Олександрійської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 28.07.1996 № 310-р проведена державна реєстрація ОСОБА_1 акціонерного товариства "Агроавтосервіс". За п. 2 вказаного розпорядження Закрите акціонерне товариство "Агроавтосервіс" є правонаступником Дочірнього підприємства "Автотранспортне підприємство" при Товаристві з обмеженою відповідальністю "Агропромислова фірма МАЗтранссервіс".

Рішенням загальних зборів засновників Агропромислової фірми "МАЗтранссервіс" (протокол № 12 від 28.08.1996) вирішено безоплатно передати приміщення й споруди, а також об'єкти незавершеного будівництва по вул. Дніпропетровське шосе, 4 в м. Олександрія, Кіровоградської області у власність Акціонерному товариству закритого типу "Агроавтосервіс".

18.12.1996 видано Реєстраційне посвідчення на об'єкти нерухомого майна, які належать юридичним особам, за даними якого Олександрійське міжміське бюро технічної інвентаризації посвідчує, що нерухоме майно, яке складається з основних та допоміжних приміщень і споруд: адмінкорпус, виробничі приміщення, овочесховище, заправка, навіс, туалет, за адресою: м. Олександрія, вул. Дніпропетровське шосе, 4 в цілому зареєстровано за Акціонерним товариством закритого типу "Агроавтосервіс" на праві колективної власності на підставі протоколу № 12 загальних зборів засновників Агропромислової фірми "МАЗтранссервіс".

На підставі Державного акта на право постійного користування землею від 03.12.1993 серії КР № 17 земельна ділянка площею 1,599 га по вулиці Дніпропетровське шосе, 4 в м. Олександрії Кіровоградської області перебувала в постійному користуванні Малого підприємства "Темп", яке на момент видачі Державного акта було також власником виробничих будівель та споруд.

ОСОБА_1 акціонерному товариству "Агроавтосервіс" на підставі Свідоцтва про право власності виданого виконкомом Олександрійської міської ради 19.07.2004 належать об'єкти нерухомого майна, а саме: виробничі будівлі і споруди по вул. Дніпропетровське шосе № 4 в м. Олександрія.

Після набуття права колективної власності на виробничі будівлі та споруди по вул. Дніпропетровське шосе, 4 в м. Олександрії, ЗАТ "Агроавтосервіс" звернулося до виконавчого комітету Олександрійської міської ради із клопотанням про передачу у користування земельної ділянки за зазначеною адресою.

Рішенням виконавчого комітету Олександрійської міської ради від 26.12.1996 № 771 (п. 1.1), вирішено надати в постійне користування Акціонерному товариству закритого типу "Агроавтосервіс" земельну ділянку площею 1,5990 га по вул. Дніпропетровське шосе, 4 (територія виробничих та адміністративно-побутових приміщень).

Одночасно, рішенням виконавчого комітету Олександрійської міської ради від 26.12.1996 № 776, земельну ділянку площею 1,599 га по вул. Дніпропетровське шосе, 4 вилучено з постійного користування Малого підприємства "Темп" за його згодою, а Державний акт на право постійного користування землею від 03.12.1993 серії КР № 17, визнано недійсним

Зазначені обставини, зокрема встановлені постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 09.10.2017 по справі № 912/1189/17, яку залишено без змін постановою Верховного Суду від 11.05.2018.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності" від 06.09.2012 № 5245-VІ, який набрав чинності з 01.01.2013 визнано таким, що втратив чинність Закон України "Про розмежування земель державної та комунальної власності" та з дня набрання чинності цим Законом землями комунальної власності відповідних територіальних громад вважаються: а) земельні ділянки: на яких розташовані будівлі, споруди, інші об'єкти нерухомого майна комунальної власності відповідної територіальної громади: які перебувають у постійному користуванні органів місцевого самоврядування, комунальних підприємств, установ, організацій; б) всі інші землі, розташовані в межах відповідних населених пунктів, крім земельних ділянок приватної власності та земельних ділянок, зазначених у підпунктах "а" і "б" пункту 4 цього розділу.

Земельна ділянка на якій розташовані вказані виробничі будівлі і споруди ЗАТ "Агроавтосервіс" - об'єкт нерухомості, належить до земель комунальної власності територіальної громади м. Олександрії в особі Олександрійської міської ради, що сторонами не оспорюється.

Земельні ділянки можуть передаватися в оренду, зокрема, громадянам та юридичним особам України (частина друга статті 93 ЗК України).

Передання в оренду земельних ділянок комунальної власності громадянам у разі розташування на цих ділянках об'єктів нерухомого майна (будівель, споруд), які перебувають у їх власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 123 ЗК України (частина третя статті 124 цього кодексу).

Надання земельних ділянок комунальної власності в користування здійснюється на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, зокрема, у разі формування нової земельної ділянки (крім поділу й об'єднання) та в інших випадках, якщо ділянка не зареєстрована в Державному земельному кадастрі, і право власності на неї не зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни меж і цільового призначення такої земельної ділянки (частина перша статі 123 ЗК України).

Проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок є різновидом документації із землеустрою є (пункт "ґ" частини другої статті 25 Закону України "Про землеустрій").

Також, статтею 206 Земельного кодексу України та статтею 288 Податкового кодексу України визначено, що використання землі в Україні є платним. Плата за землю справляється у вигляді земельного податку або орендної плати, що визначається залежно від грошової оцінки земель.

16.09.2016 Олександрійською міською радою прийнято рішення № 163 "Про зобов'язання звернутись до міської ради для оформлення права користування земельними ділянками", відповідно до якого, серед інших, ЗАТ "Агроавтосервіс" було зобов'язано звернутись до Олександрійської міської ради для оформлення права користування земельною ділянкою загальною площею 1,5990 га за адресою: Кіровоградська область, м. Олександрія, Дніпропетровське шосе, 4 (а.с. 18). Вказане рішення було розміщено на сайті Олександрійської міської ради, та у газеті "Вільне слово".

11.11.2016 міськрада звернулась до відповідача з претензією за № 391/10/06/2 щодо оформлення права користування вищевказаною земельною ділянкою у зв'язку з тим, що відповідач потягом 2-х місяців, а саме, до 16.11.2016 не звернувся з заявою до Олександрійської міської ради для оформлення оренди земельної ділянки під об'єктами нерухомого майна, що йому належать на праві власності (а.с. 19).

Вказану претензією відповідач залишив без відповіді та задоволення, що свідчить про ухилення останнього від оформлення права користування земельною ділянкою.

Зазначені обставини встановлено постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 09.10.2017 по справі № 912/1189/17, яку залишено без змін постановою Верховного Суду від 11.05.2018р.

18.05.2018 Олександрійська міська рада звернулась до Відповідача з листом № 249/10/06/2 з приводу того, що відповідач станом на 01.05.2018 договір на орендне користування земельною ділянкою по Дніпропетровському шосе 4 не уклав, а також було запропоновано в 30-денний термін подати заяву щодо оформлення право користування вищезгаданою земельною ділянкою (а.с.33-34). Вказаний лист залишено без відповіді та задоволення.

Як вірно вказано судом першої інстанції користування земельною ділянкою без правовстановлюючих документів позбавляє орендодавця права одержати дохід у вигляді орендної плати за землю, який він міг би отримувати, якби його право не було порушено.

Відповідно до п. "ґ" ч. 1 ст. 90 та ст. 152 Земельного кодексу України, власники земельних ділянок мають право на відшкодування збитків у випадках, передбачених законом, а також можуть вимагати усунення будь-яких порушень їх прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Згідно з п. "д" ст. 156 Земельного кодексу України, власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

Статтею 157 ЗК України визначено, що відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, які використовують земельні ділянки, а також органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів або погіршує якість земель, розташованих у зоні їх впливу, в тому числі внаслідок хімічного і радіоактивного забруднення території, засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами і стічними водами. Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.1993 № 284 (далі - Порядок).

Пункт 3 Порядку встановлює, що відшкодуванню підлягають інші збитки власників землі, включаючи і неодержані доходи, якщо вони обґрунтовані. А під неодержаним доходом розуміється, зокрема, дохід, який міг би одержати власник землі із земельної ділянки і який він не одержав внаслідок її тимчасового зайняття.

Згідно акта комісії з визначення та відшкодування збитків власнику землі від 19.06.2018 (а.с. 39), встановлено, що відповідач є власником нерухомого майна по Дніпропетровському шосе, 4, відповідно до свідоцтва про право власності від 19.07.2004, виданого на підставі рішення виконкому Олександрійської міської ради № 483 від 24.06.2004 та використовує земельну ділянку площею 1,5990 га. за вищевказаною адресою без правовстановлюючих документів.

Неодержаний дохід, у вигляді орендної плати, яку позивач міг би реально одержати за звичайних обставин, розраховувався комісією з урахуванням:

- нормативної грошової оцінки земельної ділянки: Нормативна грошова оцінка 1 кв.м земельної ділянки по Дніпропетровському шосе, 4 відповідно до довідки про розмір нормативної грошової оцінки від 06.08.2018 № 57, що складає: 2016 рік-316,86 грн, 2017рік-559,82 грн, 2018рік-559,82 грн;

- Податкового кодексу України:

Пунктом 288.5 ст. 288 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на 01.01.2016) передбачено, що розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки;

Пунктом 288.5 ст. 288 Податково кодексу України (у редакції з 01.01.2017) передбачено, що річна сума платежу не може бути меншою розміру земельного податку, встановленого для відповідної категорії земельних ділянок на відповідній території та не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки (пункт 288.5.2 ст. 288 ПКУ).

- Рішення Олександрійської міської ради від 30.04.2010 № 1454 "Про визначення ставок орендної плати за користування земельними ділянками на території міста Олександрії", пунктом 1.2 додатку якого встановлено, що за земельні ділянки, передані для виробничих потреб юридичних та фізичних осіб встановлюється ставка у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Розмір орендної плати за ставкою 3% складає:

1) з 01.07.2016 по 31.12.2016: 1,5990 га х 316,86 х 3% х 6/12 = 75 998,87 грн, де 6/12 -6 місяців календарного року за які нараховувалися збитки;

2) за 2017 рік: 1,5990 га х 559,82 х 3% = 268 545,65 грн;

3) з 01.01.2018 по 01.06.2018: 1,5990 га х 559,82 х 3% х 5/12= 111 894,02 грн, де 5/12 - 5 календарних місяців за які нараховувалися збитки.

З протоколу № 14 від 19.06.2018 засідання комісії по визначенню розміру збитків Олександрійської міської ради, завданих зволіканням землекористувачів оформляти права на земельні ділянки під об'єктами нерухомого майна приватної власності, відомості ООДПІ про сплату ЗАТ "Агроавтосервіс" плати за користування земельною ділянкою по Дніпропетровському шосе 4 - відсутні.

Акт комісії з визначення та відшкодування збитків власнику землі від 19.06.2018 затверджений рішенням виконавчого комітету Олександрійської міської ради від 26.07.2018 № 464 "Про затвердження протоколів та актів з визначення та відшкодування збитків власнику землі".

Отже, використання відповідачем в період з 01.07.2016 по 01.06.2018 земельної ділянки площею 1,5990 га за адресою: Кіровоградська область, м. Олександрія, Дніпропетровське шосе, 4 без належного оформлення документів, які посвідчують право користуватися даною земельною ділянкою, призвело до неодержання доходів в бюджет Олександрійської міської ради у зв'язку із тимчасовим невикористанням земельної ділянки власником в сумі 456438,54 грн, що і стало підставою звернення з даним позовом.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 22 ЦК України збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Частина перша статті 1166 ЦК України встановлює, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частиною другою статті 152 ЗК України, власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. А згідно з пунктом "д" частини першої статті 156 ЗК України власникам землі відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

За змістом вказаних приписів ЦК України та ЗК України відшкодування шкоди (збитків) є заходом відповідальності, зокрема за завдану шкоду майну чи за порушення прав власника земельної ділянки.

Шкода, завдана майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (частина перша статті 1166 ЦК України). Підставою для відшкодування є наявність таких елементів складу цивільного правопорушення як: шкода; протиправна поведінка її заподіювача; причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вина. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від обов'язку її відшкодовувати, якщо доведе, що шкода заподіяна не з її вини (частина друга статті 1166 ЦК України).

Предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв'язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Відповідно до частин першої та другої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Кондикційні зобов'язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала (висновок, сформульований Верховним Судом України у постанові від 2 березня 2016 року у справі № 6-3090цс15).

У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень глави 83 ЦК України (висновок, сформульований Верховним Судом України у постанові від 2 жовтня 2013 року у справі № 6-88цс13).

За змістом приписів глав 82 і 83 ЦК України для деліктних зобов'язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних - приріст майна у набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювача шкоди є обов'язковим елементом настання відповідальності у деліктних зобов'язаннях. Натомість, для кондикційних зобов'язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.

Обов'язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов'язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна.

Відповідач є власником майна, яке розміщене на земельній ділянці за адресою Кіровоградська область, м. Олександрія, Дніпропетровське шосе, 4, що підтверджується матеріалами справи.

За змістом глави 15 ЗК України у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, право користування земельною ділянкою комунальної власності реалізується через право постійного користування або право оренди.

Частина перша статті 93 ЗК України встановлює, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Землекористувачі також зобов'язані своєчасно сплачувати орендну плату (пункт в частини першої статті 96 ЗК України).

Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права (стаття 125 ЗК України).

Таким чином, виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені і яка не була відведена в оренду попередньому власнику. Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права.

До моменту ж оформлення власником об'єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об'єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом є кондикційними.

За наведених обставин місцевий господарський суд дійшов до вірного висновку про відсутність підстав застосовування до спірних правовідносин приписів чинного законодавства України про відшкодування шкоди (збитків) власникам земельних ділянок, проте фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов'язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 ЦК України.

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у справі № 629/4628/16-ц від 23.05.2018.

Відхиляє апеляційний суд і відповідні доводи апелянта та погоджується з висновками суду першої інстанції щодо безпідставності заперечень відповідача про відсутність кадастрового номеру земельної ділянки, відсутність відомостей про таку земельну ділянку у земельному кадастрі, недоведеність факту використання відповідачем земельної ділянки під належною нерухомістю саме площею 1,5990 га. та необгрунтованість здійсненого розахунку коштів, які підлягають сплаті за використання відповідачем спірної земельної ділянки без правовстановлюючих документів.

Так, відповідно до статті 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Статтею 80 ЗК України визначено, що суб'єктами права на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, незалежно від того, зареєстрована земельна ділянка за територіальною громадою чи ні.

За змістом статей 122, 123, 124 ЗК України селищні міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передання в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Статтею 125 Земельного кодексу України визначено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту реєстрації цих прав.

Верховний Суд України у висновку від 01.02.2012, зокрема у розділі "Спори, що виникають із земельних правовідносин" роз'яснив, що за змістом сі. 377 Цивільного кодексу України, ст. ст. 120. 123. 124 Земельного кодексу України, ст. 16 Закону від 06.10.1998 "Про оренду землі" з виникненням права власності на будівлю чи споруду у юридичної особи виникає право одержати земельну ділянку у користування, а розглянути таке питання та прийняти відповідне рішення у строки, встановлені законом, зобов'язаний відповідний повноважний орган державної влади або місцевого самоврядування (постанова Верховного Суду України від 06.12.2010 у справі № 3-51 гс 10).

Аналогічна позиція викладена в постанові пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 № 6 "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин", зокрема в абз. 2 н. 2.10. зазначено, що правочин, за яким переходить право власності на житлові будинки, будівлі, споруди, тягне за собою перехід права на земельну ділянку, на якій знаходиться і відповідне нерухоме майно. При цьому, новий власник земельної ділянки не звільняється від необхідності оформлення права на земельну ділянку відповідно до законодавства.

Отже, з моменту виникнення права власності на нерухоме майно у власника виникає обов'язок оформити та зареєструвати речове право на відповідну земельну ділянку, розташовану під цією нерухомістю (позиція Верховного Суду України у постанові від 12.04.2017 по справі № 922/207/15).

Статтею 206 ЗК України встановлено, що використання землі в Україні є платним. Об'єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону. У разі надання земельної ділянки в оренду укладається договір оренди земельної ділянки, яким за приписами частини 1 статті 21 Закону України "Про оренду землі" визначається орендна плата за землю як платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Таким чином, у разі оформлення права власності на нерухоме майно, з урахуванням принципу платності використання землі, закріпленого у ЗК України та ПК України, суб'єкт господарювання має вчиняти дії, спрямовані па оформлення права користування земельною ділянкою під об'єктом нерухомості на умовах оренди (з урахуванням положень ст. 123 ЗК України).

Разом з тим, ЗАТ "Агроавтосервіс" правомірно володіє нерухомим майном, яке розташоване на спірній земельній ділянці. При цьому відповідач не вчинив дій, спрямованих на оформлення права на постійне землекористування вказаною земельною ділянкою, не звернувся до Олександрійської міської ради як власника спірної земельної ділянки, із заявою про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, в розумні строки не розробив відповідну документацію із землеустрою, не вніс відомості про земельну ділянку до ДЗК, не зареєстрував земельну ділянку, після чого їй присвоюється кадастровий номер, тобто, не сформував земельну ділянку, не подав документацію із землеустрою на затвердження до Олександрійської міської ради та не уклав договір оренди землі.

Земельна ділянка загальною площею 1,5990 га за адресою: Кіровоградська область, м. Олександрія, Дніпропетровське шосе, 4, не була сформована внаслідок протиправних дій (бездіяльності) з боку ЗАТ "Агроавтосервіс", яке з моменту набуття права власності (19.07.2004), протягом 2005-2017 років і по даний час не сформувало земельну ділянку у порядку, визначену ст.ст. 79, 79-1 ЗК України.

Тобто, Відповідач не здійснив дії з оформлення земельної ділянки як об'єкту цивільних прав, адже саме на землекористувача покладається обов'язок вчинення певних дій з виготовлення та погодження технічної документації із землеустрою і подальшого звернення до уповноваженого органу - територіального органу Держземагенства (Держгеокадастру) із заявою про державну реєстрацію земельної ділянки, після чого їй присвоюється кадастровий номер.

Окрім того, в матеріалах справи міститься рішення Олександрійської міської ради Кіровоградської області № 1490 від 17.10.2014 згідно якого вирішено внести зміни до п. 24 рішення міської ради від 09.08.2013 № 1105 "Про звільнення самовільно зайнятих земельних ділянок" щодо уточнення площі земельної ділянки по Дніпропетровському шосе, 4 з "57931,62 кв.м" на "1,5990 га", яке ще раз підтверджує площу спірної земельної ділянки де знаходиться майно відповідача, що належить йому на праві власності.

В свою чергу відповідачем не надано жодного доказу на спростування відомостей про використання спірної земельної ділянки площею 1,5990 га. чи користування земельною ділянкою іншою площею.

Доводи відповідача щодо відсутності відомостей у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна згідно інформаційної довідки 129194571 від 27.06.2018 щодо об'єкта нерухомого майна - Кіровоградська обл., м. Олександрія, Дніпропетровське шосе, будинок 4, спростовуються тим, що до 01.01.2013 державна реєстрація прав власності здійснювалась органами БТІ. Будь-яких змін щодо вказаного об'єкта нерухомості за вказаною адресою не здійснено, томі до реєстру речових прав на нерухоме майно та інших реєстрів не внесено будь-яких відомостей.

Також, в матеріалах справи міститься акт з визначення та відшкодування збитків власнику землі від 19.06.2018 та Протокол № 14 засідання комісії по визначенню розміру збитків Олександрійської міської ради, завданих зволіканням землекористувачів оформляти права на земельні ділянки під обєктами нерухомого майна приватної власності від 19.06.2018 (а.с. 39-41), яким визначався розмір збитків за користування земельною ділянкою по вул. Дніпропетровське шосе, 4 ЗАТ "Агроавтосервіс". Розмір збитків обраховано, виходячи із нормативної грошової оцінки земель, враховуючи локальні фактори.

Наявна в матеріалах справи і Довідка розміру нормативної грошової оцінки земельної ділянки на 2016-2018. Такі самі показники покладені позивачем в основу розрахунку збитків від недоотриманої орендної плати за землю (а.с. 38).

На підставі вищезазначеного рішення та протоколу позивачем здійснено розрахунок загальної суми збитків у вигляді неодержаної Олександрійською міською радою орендної плати за користування відповідачем земельною ділянкою по вул. Дніпропетровське шосе, 4 в м. Олександрія, площею 1,5990 га за період з 01.07.2016 по 01.06.2018, що становить 456438,54 грн.

Відповідачем не надано доказів оскарження та визнання недійсним, незаконним рішення виконавчого комітету позивача від 26.07.2018 № 464 "Про затвердження протоколу та актів з визначення та відшкодування збитків власнику землі".

Отже, матеріалами справи підтверджується, що відповідач є фактичним користувачем земельної ділянки, площею 1,5990 га за адресою: Кіровоградська область, м. Олександрія, вул. Дніпропетровське шосе, 4, в порушення норм чинного законодавства, користується нею без договору оренди земельної ділянки, зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування такою земельною ділянкою в сумі 456 438,54 грн., що є підставою для задоволення позовних вимог позивача та зобов'язання відповідача повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 ЦК України.

З огляду на усе вищевикладене, судова колегія апеляційного суду вважає доводи апеляційної скарги безпідставними, а оскаржуване рішення таким, що відповідає фактичним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, тому підстави, передбачені ст. 277 ГПК України, для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення Господарського суду Кіровоградської області від 03.01.2019р. у справі № 912/2368/18 відсутні.

Згідно з ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у сумі 10 269,88грн. слід покласти на апелянта.

З підстав наведеного та керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 акціонерного товариства "Агроавтосервіс" на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 03.01.2019р. у справі № 912/2368/18 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Кіровоградської області від 03.01.2019р. у справі № 912/2368/18 - залишити без змін.

Судовий збір, сплачений за подання апеляційної скарги покласти на Закрите акціонерне товариство "Агроавтосервіс".

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повна постанова складена та підписана 08.04.2019 року.

Головуючий суддя А.Є. Чередко

Суддя Л.А. Коваль

Суддя Н.В. Пархоменко