РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.04.2019Справа № 910/5875/18
Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Чинчин О.В., при секретарі судового засідання Бігмі Я.В., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ОМЕГА» (04053, м.Київ, вул. Обсерваторна, будинок 17а)
до проТовариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа - Гарант» (01133, м.Київ, БУЛЬВАР ЛЕСІ УКРАЇНКИ, будинок 26) стягнення страхового відшкодування в розмірі 5 730 грн. 98 коп.

Представники:

від Позивача: не з'явились;

від Відповідача: не з'явились;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Приватне акціонерне товариство «Акціонерна страхова компанія «ОМЕГА» (надалі також - «Позивач») звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа - Гарант» (надалі також - «Відповідач») про стягнення страхового відшкодування в розмірі 5 730 грн. 98 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Приватне акціонерне товариство «Акціонерна страхова компанія «ОМЕГА» на підставі Договору добровільного страхування наземного транспорту №0011-07-1676-10 від 31.10.2016 року внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди виплатило страхове відшкодування власнику автомобіля «Тойота», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, а тому Позивачем відповідно до положень статті 27 Закону України «Про страхування» та статті 993 Цивільного кодексу України отримано право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Позивач зазначає, що відповідальність водія транспортного засобу «Фольксваген», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, яким скоєно ДТП, застрахована у Відповідача на підставі Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів НОМЕР_4, а тому Позивач вказує, що обов'язок з відшкодування збитків покладається на Відповідача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.05.2018 року відкрито провадження у справі № 910/5875/18, вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін відповідно до частини 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України.

24.05.2018 року через загальний відділ діловодства господарського суду (канцелярію) від Моторного (транспортного) страхового бюро України надійшла інформація з Єдиної централізованої бази даних МТСБУ.

05.06.2018 року через загальний відділ діловодства господарського суду (канцелярію) від Відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

05.06.2018 року через загальний відділ діловодства господарського суду (канцелярію) від Відповідача надійшла заява про здійснення розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

12.06.2018 року через загальний відділ діловодства господарського суду (канцелярію) від Відповідача надійшла заява про розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

12.06.2018 року через загальний відділ діловодства господарського суду (канцелярію) від Відповідача надійшло доповнення до відзиву.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.06.2018 року вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 13.06.2018 року.

11.07.2018 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача надійшло клопотання про призначення у справі судової авто товарознавчої експертизи.

В судове засідання 11.07.2018 року представники Сторін не з'явились, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, що підтверджується поверненням на адресу суду рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень уповноваженим особам Сторін.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 11.07.2018 року з метою встановлення правомірності заявлених позовних вимог, всебічного, повного та об'єктивного розгляду спору й вирішення питань, що потребують спеціальних знань, Суд дійшов висновку про задоволення клопотання Відповідача та призначення у справі судової автотоварознавчої експертизи, проведення якої доручено Київському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України (01601, м. Київ, вул. Володимирська, 15), а провадження у справі № 910/5875/18 було зупинено.

30.11.2018 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України надійшов лист №19/111/12-2/50453 від 22.11.2018 року з повідомленням про неможливість проведення судової експертизи, у зв'язку з ненадходженням оплати за проведення експертизи.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 03.12.2018 року поновлено провадження у справі № 910/575/18, підготовче засідання призначено на 12.12.2018 року.

12.12.2018 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача надійшла заява про долучення до матеріалів справи доказів оплати експертизи та направлення матеріалів справи до експертної установи.

В судове засідання 12.12.2018 року представники Сторін не з'явились, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, що підтверджується поверненням на адресу суду рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення уповноваженій особі Позивача та відправлення на Ухвалі Господарського суду міста Києва від 03.12.2018 року у справі № 910/5875/18.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 12.12.2018 року з метою встановлення правомірності заявлених позовних вимог, всебічного, повного та об'єктивного розгляду спору й вирішення питань, що потребують спеціальних знань, Суд дійшов висновку про задоволення клопотання Відповідача та призначення у справі судової автотоварознавчої експертизи, проведення якої доручено Київському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України (01601, м. Київ, вул. Володимирська, 15).

28.12.2018 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшов лист разом з диском з фотографіями пошкодженого автомобіля.

03.01.2019 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України надійшло клопотання експерта про надання кольорових фотокарток належної якості, на яких буде відображено ступінь та характер пошкоджень об'єкта експертизи марки "Toyota" модель "Corolla" н.з. АА8137МН, які виникли внаслідок ДТП, інформацію щодо перебування об'єкта експертизи у попередніх ДТП, проведених капітальних ремонтах та пошкоджень, які були наявні станом на момент ДТП.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.01.2019 року поновлено провадження у справі № 910/5875/18, задоволено клопотання експерта Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України про надання матеріалів, необхідних для проведення судової автотоварознавчої експертизи у справі №910/5875/18.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.01.2019 року провадження у справі № 910/5875/18 зупинено до закінчення проведення судової експертизи.

05.02.2019 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України надійшов висновок експерта за результатами проведення судової експертизи №12-2/1058 від 25.01.2019 року разом з матеріалами справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.02.2019 року поновлено провадження у справі № 910/5875/18, продовжено підготовче провадження на 30 днів, підготовче засідання призначено на 27.02.2019 року.

27.02.2019 року підготовче судове засідання не відбулось у зв'язку із перебуванням судді Чинчин О.В. на лікарняному.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.03.2019 року підготовче засідання призначено на 27.03.2019 року.

27.03.2019 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача надійшла заява про призначення додаткової судової експертизи.

В судове засідання 27.03.2019 року представники Сторін не з'явились, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.03.2019 року, яка занесена до протоколу судового засідання, відмовлено в задоволенні клопотання Відповідача про призначення додаткової судової експертизи, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 09.04.2019 року.

В судове засідання 09 квітня 2019 року представники Сторін не з'явились, про поважні причини неявки суд не повідомили, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, що підтверджується поверненням на адресу рекомендованих повідомлень про вручення 01.04.2019 року уповноваженим особам Сторін ухвал суду від 27.03.2019 року.

Таким чином, Суд приходить до висновку, що Відповідач та Позивач про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

Приймаючи до уваги, що Сторони були належним чином повідомлені про дату та час судового засідання, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи по суті, Суд вважає, що неявка в судове засідання представників Сторін не є перешкодою для прийняття Рішення у даній справі.

Відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні 09 квітня 2019 року, на підставі статті 240 Господарського процесуального кодексу України, підписано вступну та резолютивну частини Рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ

31.10.2016 року між Приватним акціонерним товариством «Акціонерна страхова компанія «ОМЕГА» (Страховик) та ОСОБА_1 (Страхувальник) було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту №011-07-1676-10, предметом якого є страхування транспортного засобу «Тойота», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, 2012 року випуску. (а.с.10-12)

Як вбачається з матеріалів справи, 21.08.2017 року по вул. Академіка Каблукова, 27 у м. Києві відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Тойота», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_1, та транспортного засобу «Фольксваген», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2, що підтверджується Довідкою №485624 про дорожньо - транспортну пригоду. (а.с.24)

В результаті дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено застрахований Позивачем автомобіль «Тойота», державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

Постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 24.10.2017 року у справі №760/16565/17 ОСОБА_2, водія транспортного засобу «Фольксваген», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень. (а.с. 25)

Звітом про оцінку колісного транспортного засобу №6425 від 25.09.2017 року, складеного Суб'єктом оціночної діяльності ОСОБА_3, встановлено, що вартість матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу «Тойота», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, станом на 25.09.2017 року складає 18 624 грн. 39 коп. без ПДВ на запасні частини. (а.с.17-23)

Відповідно до Страхового акту №11027-Т від 19.10.2017 року (а.с.15) Позивач здійснив виплату страхового відшкодування Страхувальнику в розмірі 17 383 грн. 05 коп., що підтверджується платіжним дорученням №6413 від 01.11.2017 року із зазначенням призначення платежу: «страх. відшк. одержувач ОСОБА_1.» (а.с.13)

Відповідно до інформації наданої МТСБУ на запит Суду, цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Фольксваген», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, на момент настання страхової події була застрахована у Відповідача на підставі Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів НОМЕР_4 розмір франшизи згідно з вказаним Полісом складає 1000 гривень 00 копійок. (а.с.34-35)

Позивач надіслав на адресу Відповідача вимогу №3219 від 05.11.2017 року про виплату страхового відшкодування у розмірі 17 383 грн. 05 коп. (а.с.13)

Товариством з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа - Гарант» було відшкодовано Позивачу суму в розмірі 10 652 грн. 07 коп., що підтверджується платіжним дорученням №ID-101756 від 22.12.2017 року. (а.с.51)

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, Позивач посилається на те, що Відповідач, як страховик особи, винної у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, зобов'язаний відшкодувати суму матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, розмір якої становить 5 730 грн. 98 коп. відповідно до встановлених Полісом НОМЕР_4 лімітів відшкодування по майну та франшизи з урахуванням частково відшкодованої суми.

Заперечуючи проти позову Відповідач зазначав, що у звіті №6425 від 25.09.2017 року, складеного СПД ОСОБА_3, проігноровані положення Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів щодо підстав нарахування зносу. Так, сума страхового відшкодування повинна розраховуватись виходячи із вартості відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу відповідно до статті 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів (КТЗ), затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фондом державного майна України від 24.11.2003 №142/5/2092. Крім того, зазначав, що двері передні праві автомобіля не замінювалися, як зазначено у звіті, а підлягали ремонту. Відповідно до звіту №6425 від 25.09.2017 року, складеного СПД ОСОБА_3, вартість матеріального збитку, заподіяного власнику КТЗ "Тойота", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, станом на 25.09.2017 року складає 18624 грн. 39 коп. В той же час, згідно з консультацією №20-D/38/3 про величину фізичного зносу транспортного засобу "Тойота", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, від 18.12.2017 року, фізичний знос ТЗ "Тойота", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, складає 45,7%.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ОМЕГА» підлягають задоволенню з наступних підстав.

Положення статті 22 Цивільного кодексу України передбачає, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Також, статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Як вбачається з матеріалів справи, Позивачем на виконання зобов'язань за Договором добровільного страхування наземного транспорту №011-07-1676-10 від 31.10.2016 року, предметом якого є страхування транспортного засобу «Тойота», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, 2012 року випуску, було відшкодовано на користь Страхувальника 17 383 грн. 05 коп.

Згідно зі ст. ст. 512, 514 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом.

Таким законом, зокрема, є норми ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», відповідно до яких до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Тобто у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов'язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого у деліктному зобов'язанні.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обов'язків свого попередника. Відповідно, заміною кредитора деліктне зобов'язання не припиняється, оскільки відповідальна за спричинену шкоду особа свій обов'язок із відшкодування шкоди не виконала.

Таким чином, Суд зазначає, що до Позивача у зв'язку з погашенням шкоди коштами страхового відшкодування перейшло право вимоги (права кредитора, яким у деліктному зобов'язанні є потерпілий) до особи, відповідальної за заподіяний збиток із залишком строку позовної давності.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 30.01.2018 року у справі №910/12500/17.

Частинами першою та другою статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Отже, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено Судом, вина особи, яка керувала транспортним засобом «Фольксваген», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, встановлена у судовому порядку постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 24.10.2017 року у справі №760/16565/17, якою ОСОБА_2, водія транспортного засобу «Фольксваген», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень. (а.с. 25)

Відповідно до частини 6 статті 75 Господарського процесуального кодексу України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про страхування" страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів громадян та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати громадянами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Статтею 4 Закону України "Про страхування" визначено, що майнові інтереси, які пов'язані із володінням, користуванням і розпорядженням майном, а також інтереси, пов'язані з відшкодуванням страхувальником заподіяної ним шкоди особі або її майну, а також шкоди, заподіяної юридичній особі (страхування відповідальності) віднесені до об'єктів страхування.

Абзацом 1 статті 9 Закону України „Про страхування" визначено, що страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов'язаний провести виплату при настанні страхового випадку.

Страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку (абзац 16 статті 9 Закону України „Про страхування").

Абзацем 18 статті 9 Закону України «Про страхування» передбачено, що франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

За змістом п. 2.1 ст. 2 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів", у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Згідно з підпунктом 12.1 ст. 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів" страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

Абзацом 18 статті 9 Закону України «Про страхування» передбачено, що франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Разом з цим, спеціальні норми Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлюють певні умови для визначення розміру шкоди (збитків), яка підлягає відшкодуванню страховиком особи, яка завдала цю шкоду, і яка застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, а саме: відшкодовується оцінена шкода, розмір шкоди обмежується лімітом відповідальності, встановленим в полісі (пункт 22.1 статті 22 Закону); розмір шкоди обмежується вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством (стаття 29 Закону); розмір шкоди зменшується на суму франшизи, встановленої в полісі (статті 9, 12 Закону). Крім того, страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, заподіяну майну, яке знаходилося у забезпеченому транспортному засобі, який спричинив ДТП; шкоду, пов'язану із втратою товарного вигляду транспортного засобу (пункти 32.4, 32.7 статті 32 Закону).

Таким чином, виконання обов'язку з відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" покладено на страховика винної особи у межах, встановлених цим Законом та договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Звітом про оцінку колісного транспортного засобу №6425 від 25.09.2017 року, складеного Суб'єктом оціночної діяльності ОСОБА_3, встановлено, що вартість матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу «Тойота», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, станом на 25.09.2017 року складає 18 624 грн. 39 коп. без ПДВ на запасні частини. (а.с.17-23)

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 12.12.2018 року з метою встановлення правомірності заявлених позовних вимог, всебічного, повного та об'єктивного розгляду спору й вирішення питань, що потребують спеціальних знань, Суд дійшов висновку про задоволення клопотання Відповідача та призначення у справі судової автотоварознавчої експертизи, проведення якої доручено Київському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України (01601, м. Київ, вул. Володимирська, 15).

Висновком експерта Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України №12-2/1058 від 25.01.2019 року встановлено, що вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу марки «Toyota» модель «Corolla 1.6» номерний знак НОМЕР_3, внаслідок його пошкодження в ДТП, яка сталася 21.08.2017 року, станом на 21.08.2017, могла становити: 17450,30 грн., вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу (матеріальний збиток) транспортного засобу марки «Toyota» модель «Corolla 1.6» номерний знак НОМЕР_3, внаслідок його пошкодження в ДТП, яке сталося 21.08.2017 року, станом на 21.08.2017. могла становити: 17450,30 грн. Характер та обсяг необхідних ремонтних робіт для відновлення засобу марки «Toyota» модель «Corolla 1.6» номерний знак НОМЕР_3, внаслідок його пошкодження в ДТП яке мало місце 21 08.2017 станом на момент дорожньо-транспортної пригоди 21.08.2017 року перелічені в ремонтній калькуляції, що додається до висновку експерта. При складанні калькуляції враховувалися лише ті пошкодження, які вдалося визначити на ілюстративних зображеннях та фотознімках, що були надані на експертизу. Можлива наявність скритих або не зафіксованих дефектів. (а.с.132-148)

За приписами ст.1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи.

Відповідно до ст.76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із ст.77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. (ст. 78 Господарського процесуального кодексу України)

Згідно зі ст. 79 Господарського процесуального кодексу України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За таких підстав, Суд приймає до уваги висновки експерта за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи №12-2/1058 від 25.01.2019 року, складені експертом Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, який був попереджений про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку або за відмову від дачі висновку (п. 1 ст. 384, п. 1 ст. 385 Кримінального кодексу України), оскільки висновки судової експертизи узгоджені між собою, обґрунтовані, не суперечать іншим матеріалам справи і не викликають сумнівів у їх неправильності. Крім того, Суд зазначає, що проведення судової експертизи доручається державним спеціалізованим установам чи безпосередньо особам, які відповідають вимогам, встановленим Законом України "Про судову експертизу", а тому за таких підстав, вказані висновки експерта є належними та допустимими доказами відповідно до ст.ст. 76 - 79 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи вищевикладене, Суд не приймає до уваги заперечення Відповідача, що двері передні праві автомобіля «Тойота», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 не замінювалися, як зазначено у звіті, а підлягали ремонту, оскільки з Акту пошкоджень ТЗ за результатами представлених на експертизу матеріалів, що є додатком до висновку експерта №12-2/1058 від 25.01.2019 року, вбачається, що двері передні підлягають заміні, а у ремонтній калькуляції визначено вартість робіт з заміни дверей та вартість запасних частин - дверей передніх правих у розмірі 13062 грн. 37 коп.

Судом встановлено, що відповідно до Страхового акту №11027-Т від 19.10.2017 року (а.с.15) Позивач здійснив виплату страхового відшкодування Страхувальнику в розмірі 17 383 грн. 05 коп., що підтверджується платіжним дорученням №6413 від 01.11.2017 року із зазначенням призначення платежу: «страх. відшк. одержувач ОСОБА_1.», що є меншою ніж сума, що визначена у висновку експерта Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України №12-2/1058 від 25.01.2019 року. З урахуванням того, що відповідно до частини 2 статті 237 Господарського процесуального кодексу України суд при ухваленні рішення не може виходити у рішенні за межі заявлених позовних вимог, Суд розглядає позовні вимоги в межах виплаченої суми Позивачем у розмірі 17 383 грн. 05 коп.

Суд зазначає, що проведення оцінки завданої шкоди суб'єктом оціночної діяльності є необхідним у випадку наявності підстав для вирахування коефіцієнту фізичного зносу у випадках і порядку, передбаченому Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом №142/5/2092 від 24.11.2003 Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24.11.2003 за №1074/8395.

Відповідно до п.7.38 вказаної Методики значення коефіцієнта фізичного зносу (Ез) приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників колісних транспортних засобів, строк експлуатації яких не перевищує 5 років - для легкових колісних транспортних засобів виробництва країн СНД та 7 років - для інших легкових колісних транспортних засобів.

Згідно з п.1.6 вищевказаної Методики строк експлуатації - це період часу від дати виготовлення колісного транспортного засобу до дати його оцінки.

Зі свідоцтва про реєстрацію пошкодженого автомобіля «Тойота», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, вбачається, що рік випуску автомобіля - 2012, а отже, станом на дату дорожньо-транспортної пригоди (21.08.2017 року) строк експлуатації означеного автомобіля не перевищував семи років.

Крім цього, п.7.39 зазначеної Методики визначено, що винятком, стосовно використання зазначених вище вимог є, зокрема, випадок якщо колісні транспортні засоби експлуатуються в інтенсивному режимі (фактичний пробіг щонайменше вдвічі більший за нормативний) та якщо складові частини кузова, кабіни, рами відновлювали ремонтом або вони мають корозійні руйнування чи пошкодження у вигляді деформації.

Суд зазначає, що доказів існування обставин, які є винятковими відповідно до п. 7.39 Методики, стосовно застрахованого Позивачем автомобіля матеріали справи не містять.

Отже, з наявних в матеріалах справи документів Судом не встановлено наявності підстав для вирахування коефіцієнту фізичного зносу транспортного засобу автомобіля «Тойота», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, при визначенні розміру страхового відшкодування.

Враховуючи вищевикладене, при визначенні розміру заподіяної шкоди, що підлягає виплаті Відповідачем як страховиком винної особи, у даному випадку Суд виходить із вартості відновлювального ремонту застрахованого автомобіля «Тойота», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, визначеному Звітом про оцінку колісного транспортного засобу №6425 від 25.09.2017 року, складеного Суб'єктом оціночної діяльності ОСОБА_3

Судом встановлено, що Позивач здійснив виплату страхового відшкодування Страхувальнику в розмірі 17 383 грн. 05 коп., а Товариством з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа - Гарант» було відшкодовано Позивачу суму в розмірі 10 652 грн. 07 коп., що підтверджується платіжним дорученням №ID-101756 від 22.12.2017 року. (а.с.51)

Згідно з п.1.6 Методики відновлювальний ремонт - це комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності колісних транспортних засобів чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів, а відповідно до п.2.3 Методики вартість відновлювального ремонту дорожнього транспортного засобу - це грошові витрати, необхідні для відновлення пошкодженого, розукомплектованого колісного транспортного засобу.

Відповідно до ст.1192 Цивільного кодексу України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно зі статтею 228 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин, який відшкодував збитки, має право стягнути збитки з третіх осіб у порядку регресу.

Отже, враховуючи визначені Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів НОМЕР_4 розміри лімітів відповідальності та франшизи, Суд приходить до висновку, що Відповідач зобов'язаний відшкодувати Позивачу витрати в розмірі 5 730 грн. 98 коп. (17 383 грн. 05 коп. виплачена сума страхового відшкодування - 10 652 грн. 07 коп. частково відшкодована сума Відповідачем - 1000 грн. франшизи)

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на Відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236 - 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ

1. Позов Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ОМЕГА» - задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа - Гарант» (01133, м.Київ, БУЛЬВАР ЛЕСІ УКРАЇНКИ, будинок 26, ідентифікаційний код юридичної особи 32382598) на користь Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ОМЕГА» (04053, м.Київ, вул. Обсерваторна, будинок 17а, ідентифікаційний код юридичної особи 21626809) страхове відшкодування у розмірі 5 730 (п'ять тисяч сімсот тридцять) грн. 98 (дев'яносто вісім) коп. та судовий збір у розмірі 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп.

3. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

4. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

5. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 12 квітня 2019 року

Суддя О.В. Чинчин