ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2019 року Справа № 924/768/18

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючий суддя Маціщук А.В., суддя Гудак А.В. , суддя Петухов М.Г.

секретар судового засідання Мазур О.Г.

за участю представників сторін:

прокурор - Марщівська О.П.

позивача - представника ОСОБА_1 (пост.дов. №0-22-0.6-2/62-19 від 02.01.2019 р.)

відповідача - не з'явився

розглянувши апеляційну скаргу Заступника прокурора Хмельницької області

на рішення Господарського суду Хмельницької області від 27.12.2018 р. ухваленого суддею Гладюк Ю.В., в м. Хмельницькому, повний текст складений 04.01.2018 р.

у справі № 924/768/18

за позовом Заступника прокурора Хмельницької області, м. Хмельницький в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, м. Хмельницький

до ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Землестандарт", м. Київ

про витребування земельних ділянок з незаконного володіння

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до рішення Господарського суду Хмельницької області від 27.12.2018 р. у справі № 924/768/18 відмовлено у задоволенні позову заступника прокурора Хмельницької області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області до ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Землестандарт" про витребування земельних ділянок з незаконного володіння.

Не погоджуючись із рішенням суду, заступник прокурора Хмельницької області подав апеляційну скаргу до Північно - західного апеляційного господарського суду, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Хмельницької області від 27.12.2018 р. у даній справі та прийняти нове рішення про задоволення позову.

Зазначає у скарзі, що підставою для звернення до суду з позовом слугувало те, що спірні земельні ділянки неправомірно вибули з державної власності на користь громадян поза волею держави в особі уповноваженого органу на розпорядження земельними ділянками такої категорії - Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області та в подальшому відчужені на користь ТОВ «Землестандарт», оскільки накази про передачу громадянам відповідних земельних ділянок не приймались.

Рішення суду про відмову у задоволенні позовів обґрунтовується та мотивоване як недоведеністю позовних вимог, так і відсутністю підстав для представництва прокуратури інтересів держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області. Прокурор вважає, що таких висновків суд дійшов внаслідок порушення процесуального права, неправильного застосування норм матеріального права, неправильного установлення обставин, які мають значення для справи, внаслідок необґрунтованої відмови у прийняті доказів, неправильної їх оцінки, у звязку з чим рішення підлягає скасуванню.

Доводить, що в даному випадку ОСОБА_3 управління Держгеокадастру у Хмельницькій області відповідно до ч. 4 ст. 122 Земельного кодексу України є головним розпорядником землями сільськогосподарського призначення за межами населеного пункту. Прокурор зазначає, що позивач у своїх поясненнях суду з посиланням на докази у справі доводив, що ОСОБА_3 управління Держгеокадастру у Хмельницькій області в червні-липні 2017 року відмовило громадянам ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 у наданні дозволів на виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок орієнтовними площами 2 га із зміною виду використання в межах категорії земель сільськогосподарського призначення державної форми власності для ведення фермерського господарства в землі для ведення особистого селянського господарства, що розташовані за межами населених пунктів Староушицької селищної ради Камянець-Подільського району. Таким чином, правових підстав для розроблення проектів землеустрою щодо відведення цими особами спірних земельних ділянок не було, будь-яких інших рішень щодо розпорядження спірними земельними ділянками на користь цих громадян ОСОБА_3 управління Держгеокадастру у Хмельницькій області не приймало.

Прокурор доводить, що спірні земельні ділянки незаконно вибули з державної власності, оскільки накази на їх відчуження ОСОБА_3 управлінням Держгеокадастру не видавались. Натомість під час досудового розслідування кримінального провадження у державного реєстратора КП «Бюро нерухомості «Поділля» ОСОБА_11 були вилучені копіі наказів, які стали підставою для реєстрації права власності спірних земельних ділянок за громадянами, і суд надав таким копіям наказів статус доказів, хоча оригінали цих документів відсутні, а копіі належним чином не засвідчені.

Прокурор/скаржник доводить, що в дійсності на підставі справжніх наказів з ідентичними реквізитами (датою видачі та номером) ОСОБА_3 управлінням Держгеокадастру в області іншим громадянам у приватну власність передано інші земельні ділянки з іншими кадастровими номерами. За вказаними земельними ділянками наявні усі документи, що підтверджують факт та правомірність їх відведення (накази про надання дозволів на розроблення проектів щодо їх відведення, накази про передачу у власність, проекти їх відведення з погодженнями територіальних органів Держгеокадастру тощо).

Вважає, що судом не надано належної оцінки тій обставині, що позивач як єдиний уповноважений державою орган виконавчої влади на розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної форми власності будь-яких рішень про надання прав на спірні земельні ділянки не приймав, про що зазначено та підтверджено в ході судового розгляду справи. Надані прокурором і позивачем докази відповідачем не спростовані.

Скаржник вважає, що суд першої інстанції, в порушення норм ст.97, 76, 77 ГПК України безпідставно зробив висновок про наявність в матеріалах справи семи пар наказів з одними і тими ж самими реквізитами (датою видачі та номером), і водночас у рішенні зазначив, що відсутня змога встановити які саме накази підроблені, хоча предметом дослідження у судовому засіданні були лише дійсні накази, які суд поставив під сумнів, не вказавши в чому полягає їх неналежність або недопустимість.

Вважає, що фактично можливість повернення позивачем як органом державної влади, що виконує повноваження власника, у державну власність незаконно відчужених земель суд безпідставно поставив у залежність від результатів проведення досудового розслідування кримінального провадження, що законодавством не передбачено.

Таким чином, прокурор/скаржник доводить вважає, що суду з позовною заявою відповідно до ст.ст. 76, 77 ГПК України надані належні та допустимі докази, що обґрунтовують позовні вимоги та мають значення для вирішення справи.

Також, скаржник не погоджується з висновком суду першої інстанції про недоведеність прокурором підстав для звернення з позовами в інтересах Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, оскільки, звертаючись до суду з даним позовом, прокурор зазначив про порушення інтересів держави щодо розпорядження, землями державної власності, вказавши, що у даних правовідносинах уповноваженим державою здійснювати відповідні функції орган є ОСОБА_3 управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, яке не здійснювало захист інтересів держави з вересня 2017 року, коли спірні земельні ділянки були сформовані з наданням їм кадастрових номерів.

Скаржник просить врахувати наведені обставини і скасувати рішення Господарського суду Хмельницької області від 27.12.2018 р. у даній справі та прийняти нове рішення про задоволення позову.

Відзивів на апеляційну скаргу учасники справи не надали.

У судовому засіданні прокурор підтримала доводи апеляційної скарги в повному обсязі.

Представник Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області в судових засіданнях підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, та пояснив, що ОСОБА_3 управління дізналось про вибуття спірних земельних ділянок із державної власності із листа Служби Безпеки України № 1218126/11168 від 27.07.2018 р. Відповідно до цього листа начальник управління Служби Безпеки України у Хмельницькій області просив надати інформацію та завірені копії відповідних документальних матеріалів щодо відведення в приватну власність земельних ділянок, розташованих за межами населених пунктів Староушицької селищної ради Камянець-Подільського району Хмельницької області, які сформовані шляхом поділу земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, зокрема щодо спірних земельних ділянок. У звязку із таким зверненням за результатом перевірки начальником Головного управління повідомлено Управління Служби безпеки України у Хмельницькій області, що ОСОБА_3 управлінням в 2017 році громадянам, зокрема ОСОБА_12, ОСОБА_4, ОСОБА_5; ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 було відмовлено в наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою.

Відповідно до Наказу № 114 від 21.07.2018 р. ОСОБА_3 управлінням на підставі службового листа від 30.07.2018 р. утворено комісію для проведення перевірки інформації, викладеної у службовому листі від 30.07.2018 р. За результатом перевірки відповідно до акту від 06.08.2018 р. встановлено, що ОСОБА_3 управлінням не приймались накази, які стали підставою для розробки документації із землеустрою та накази, на підставі яких в державному реєстрі зареєстровані права власності громадян на земельні ділянки. Отже, встановлено підробку документів невстановленими особам, що призвело до незаконного вибуття із державної власності земельних ділянок, зокрема спірних. Після проведення внутрішньої перевірки та враховуючи встановлене, ОСОБА_3 управління листом № 10-22-0.62-5240/2-18 від 06.08.2018 р. звернулось до Національної поліції України з метою проведення перевірки викладених фактів та просило внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань. З таким самим листом ОСОБА_3 управління звернулось до Прокуратури Хмельницької області, що стало підставою для представництва у цій справі.

Також представник позивача зазначив, що копії наказів, які були додані до позовних заяв є належним чином засвідченими копіїями оригіналів наказів, які видавало ОСОБА_3 управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, оскільки вони були роздруковані із бази програмного забезпечення «Автоматизована система діловодства «ДОК ПРОФ тм Степ 2.0».

Інші накази, копіі яких вилучені у державного реєстратора КП «Бюро нерухомості «Поділля» ОСОБА_11, ОСОБА_3 управлінням Держгеокадастру у Хмельницькій області не видавались.

Пояснює також, що до повноважень Головного управління Держгеокадастру не належить звертатись до суду із позовами про витребовування земельних ділянок з незаконного володіння, що обумовило представництво органу прокуратури.

Відповідач не забезпечив явку представника в судові засідання. Відзив на апеляційну скаргу не подав.

Відповідач ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Землестандарт" не забезпечило явку представника в судовому засіданні. Відповідно до ч.12 ст.270 ГПК України неявка учасників справи, повідомлених в установленому порядку про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Землестандарт" був повідомлений про розгляд справи в судовому засіданні в установленому порядку згідно з ч.2 ст.271 ГПК України, що підтверджено поштовим поверненням з відміткою поштового відділення на конверті за закінченням терміну зберігання /а.с.37-39, 62-64 у т 3/. Адреса ТОВ "Землестандарт" - 04212, м.Київ, вул. Маршала Малиновського, будинок 12 - підтверджена матеріалами справи, зазначена у позовній заяві та апеляційній скарзі та підтверджена даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Колегія суддів у звязку з цим зазначає, що до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або фізичних осіб-учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу. Примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції або повернуті органами зв'язку з позначками "адресат відсутній", "закінчення терміну зберігання" тощо з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання господарським судом обовязку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій. Відсутність сторони за адресою чи незабезпечення одержання за такою адресою кореспонденції створює саме для учасника справи негативні наслідки, які він зобов'язаний передбачити та самостійно вжити заходи щодо їх ненастання.

Крім того, апеляційний суд повідомляв про розгляд справи повноважного представника ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Землестандарт" ОСОБА_13, який діє на підставі простої довіреності № 3011 від 13.11.2018 р. /а.с. 247 у т. 2/, за адресою, наявною в матеріалах справи, і матеріали справи містять рекомендоване повідомленням про вручення копії ухвали суду від 12.02.2019 р. у поштовому відправленні /а.с. 59 у т.3/ представнику ТОВ "Землестандарт" ОСОБА_13

Колегія суддів враховує при цьому правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену у справі "Пономарьов проти України", де зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Згідно з ч.4 ст.11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ч.1 ст.9 ГПК України будь-яка особа має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом. Отже, на сторони покладений обов'язок виявляти належну зацікавленість у розгляді справи і сторони мають обєктивну можливість доступу до судових рішень, що передбачено вищенаведеними нормами Господарського процесуального кодексу України та узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини. Таким чином, скаржник в розумні інтервали часу (відомі процесуальні строки) має вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого йому, ініційованого ним апеляційного судового провадження.

Переглядаючи справу в суді апеляційної інстанції за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження, колегія суддів керується нормами ст.270 ГПК України. Зважаючи, що судом вжито необхідних заходів для завчасного повідомлення відповідача про час і місце розгляду справи, явка представників в судове засідання обовязковою не визнавалась, колегія суддів дійшла висновку про можливість завершення розгляду апеляційної скарги без участі представника відповідача за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, заслухавши пояснення прокурора та позивача в судовому засіданні, перевіривши оцінку обставин справи та повноту їх встановлення місцевим господарським судом, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Північно - західного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Судом на підставі матеріалів справи встановлено наступне.

До моменту поділу земельної ділянки кадастровий номер :04:002:0007, площею 84, 8527 га, право оренди на вказану земельну ділянку належало громадянину ОСОБА_14

06.06.2017 р. громадянином ОСОБА_14 подано заяву про надання згоди для вилучення та надання дозволів на розробку проектів землеустрою на користь громадян, які мають бажання та законне право, земельних ділянок державної власності в межах норм безоплатної приватизації для ведення особистого селянського господарства, в межах земельних ділянок, кадастрові номери яких вказані, в тому числі - :04:002:0007, площа 84, 8527 га /а.с. 209-210 у т. 2/.

Згідно з наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 02.08.2017 р. № 22-16725 СГ припинено громадянину ОСОБА_14 право оренди земельною ділянкою державної власності сільськогосподарського призначення загальною площею 84, 8527 га кадастровий номер :04:002:0007 /а.с. 190 у т. 2/.

Відповідно до угоди про дострокове розірвання договору оренди від 02.08.2017 р., укладеної ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області та орендарем ОСОБА_14, сторони погодили достроково розірвати договір оренди землі від 17.06.2015 р. /а.с. 191 у т. 2/.

Згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 145986862 від 20.11.2018 р. за земельною ділянкою кадастровий номер :04:002:0007 зареєстровано: право державної власності 06.12.2014 р.;

17.06.2015 р. - право оренди ОСОБА_14;

03.08.2017 р. припинення права ОСОБА_14 /а.с. 192 -197 у т.2/.

Матеріали справи містять заяви громадян ОСОБА_4, ОСОБА_5; ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, подані 14-16 червня 2017 року Головному управлінню Держгеокадастру у Хмельницькій області про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок із зміною виду використання в межах категорій земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення фермерського господарства в землі для ведення особистого селянського господарства /а.с. 199, 201, 203, 205, 207, 212, 214 у т. 2 /.

Матеріали справи не містять заяви ОСОБА_15 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Листами від 11.07.2017 р. № К-1432/0-9358/6-17, від 11.07.2017 р. № С-1345/0-9250/6-17, від 11.07.2017 р. № Ф 1601/0-9276/6-17, від 12.07.2017 р. № Ч-1598/0-9513/6-17, від 11.07.2017 р. № Б-1593/0-9310/6-17, від 11.07.2017 р. № Д-1421/0-9324/6-17, від 11.07.2017 р. № М-1220/0-9244/6-17 позивач відмовив вище переліченим громадянам у задоволенні клопотань про дозвіл на виготовлення проектів землеустрою, повідомивши, що земельні ділянки, з приводу яких звертались громадяни, перебувають у власності (користуванні) третіх осіб /а.с. 198, 200, 202, 204, 206, 211, 213 у т. 2/.

Прокурором надані суду копіі наказів Головного Управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, вилучені у державного реєстратора КП «Бюро нерухомості «Поділля» на підставі протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 31.10.2018 р. /а.с.178-179 у т.2/:

- № 22-20567-СГ від 17.10.2017 р. про надання у власність громадянину ОСОБА_15 земельну ділянку площею 2.0000 га (кадастровий номер :04:002:0114) /а.с. 180 у т. 2/;

- № 22-20558-СГ від 17.10.2017 р. про надання у власність громадянину ОСОБА_4 земельну ділянку площею 2.0000 га (кадастровий номер :04:002:0113) /а.с. 181 у т. 2/;

- № 22-20597-СГ від 17.10.2017 р. про надання у власність громадянці ОСОБА_9 земельну ділянку площею 2. 0000га (кадастровий номер :04:002:0107) /а.с. 182 у т. 2/;

- № 22-20641-СГ від 17.10.2017 р. про надання у власність громадянину ОСОБА_16 земельну ділянку площею 2.0000га (кадастровий номер :04:002:0103) /а.с. 183 у т. 2/;

- № 22-20573-СГ від 17.10.2017 р. про надання у власність громадянину ОСОБА_10 земельну ділянку площею 2.0000га (кадастровий номер :04:002:0116) /а.с. 184 у т.2/;

- № 22-20857-СГ від 17.10.2017 р. про надання у власність громадянину ОСОБА_5 земельну ділянку площею 2.0000 га (кадастровий номер :04:002:0129) /а.с. 185 у т. 2/;

- № 22-20624-СГ від 17.10.2017 р. про надання у власність громадянину ОСОБА_17 земельну ділянку площею 2.0000 га (кадастровий номер :04:002:0137) /а.с. 186 у т.2/.

Вище перелічені копіі наказів не завірені в установленому порядку.

Порядок засвідчення копій документів визначений пунктами 5.26, 5.27 Національного стандарту України Державної уніфікованої системи документації, Уніфікованої системи організаційно - розпорядчої документації Вимоги до оформлювання документів (ДСТУ 4163-2003, затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 № 55.За вказаним нормативно-правовим актом, відмітка про засвідчення копії документа складається:зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії, яка проставляється нижче підпису.

Відповідно до ст. 91 ГПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Учасники справи мають право подавати письмові докази в електронних копіях, посвідчених електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до закону. Електронна копія письмового доказу не вважається електронним доказом.

Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Оригінали вищеперелічених наказів відсутні.

Позивачем надані суду пояснення про те, що накази такого змісту, як у зазначених вище копіях, не видавались ОСОБА_3 Управлінням Держгеокадастру у Хмельницькій області. Підтвердженням такої обставини є відсутність наказів зазначеного змісту в базі програмного забезпечення «Автоматизована система діловодства «ДОК ПРОФ тм Степ 2.0».

Відповідно до Наказу Державного агенства земельних ресурсі України Держземагенства України від 29.10.2013 р. № 453, запроваджено електронний обмін документами на базі програмного забезпечення «Автоматизована система діловодства «ДОК ПРОФ тм Степ 2.0» між центральним апаратом Держземагенства та зокрема головним управлінням Держземагенства у Хмельницькій області з 16.12.2013 р.

Відповідно до наказу № 393 від 01.12.2014 р. Державного агенства земельних ресурсів України Держземагенства з 01.12.2014 р. запроваджено електронний обмін документами в управліннях та відділах Держземагенства Хмельницької області. Таким чином, станом на час видачі наказів в ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області впроваджено електронний електронний документообіг та всі накази, які видаються управлінням наявні в паперовій та електронній копіях.

На підтвердження того, що ОСОБА_12, ОСОБА_4, ОСОБА_5; ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 не надавались накази про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, а також не видавались накази, копіі яких вилучені у державного реєстратора КП «Бюро нерухомості «Поділля», свідчить те, що вони відсутні у базі програмного забезпечення «Автоматизована система діловодства «ДОК ПРОФ тм Степ 2.0».

Матеріалами справи підтверджено, що вказані земельні ділянки були відчужені громадянами ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю „Землестандарт на підставі договорів купівлі-продажу.

Так, 28.07.2018 р. ТОВ „Землестандарт укладено договори купівлі - продажу земельних ділянок кадастровий номер :04:002:0129; :04:002:0134; :04:002:0113; :04:002:0137 з ОСОБА_5 /а.с. 10-11 у т. 2/; ОСОБА_6 /а.с. 16-17 у т. 2/; ОСОБА_4 /а.с. 22-23 у т. 2/.

30.07.2018 р. ТОВ „Землестандарт укладено договори купівлі - продажу земельних ділянок кадастровий номер :04:002:0116; :04:002:0103; :04:002:0114; :04:002:0107 з ОСОБА_10 /а.с. 7-8 у т. 2/; ОСОБА_16 / а.с.13-14 у т.2 /; ОСОБА_15 /а.с. 19-20/; ОСОБА_9 /а.с. 25-26 у т. 2/

До Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за № 132881848; № 132840254; № 132860310; № 132857940; № 132753731; № 132777021; № 132775914 з 30.07.2018 р. зареєстровано право приватної власності ТОВ „Землестандарт на вищезазначені земельні ділянки /а.с. 9, 12, 15, 18, 21, 24, 27, 30 у т. 2/.

Прокурор та позивач заперечують існування наказів Головного Управління про надання земельних ділянок у власність ОСОБА_15, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_6 / а.с. 178-179 у т. 2/.

Натомість ОСОБА_3 Управління Держгеокадастру у Хмельницькій області надало суду накази з відповідними реквізитами, за змістом яких в установленому порядку надані дозволи іншим громадянам на розробку проекту землеустрою з іншими кадастровими номерами, а також про затвердження проекту землеустрою та надання земельних ділянок у власність іншим особам:

- № 22-13063-СГ від 16.06.2017 р., яким надано дозвіл громадянину ОСОБА_18 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність (кадастровий номер :04:002:0007) /а.с. 19 у т. 1/;

- № 22-20573-СГ від 17.10.2017 р., яким надано у власність громадянину ОСОБА_19 земельну ділянку площею 2.0000 га, кадастровий номер :04:002:0037 /а.с. 20 у т. 1/;

- № 22-13019-СГ від 16.06.2017 р. про надання дозволу громадянину ОСОБА_20 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність (кадастровий номер :05:004:0037) /а.с. 42 у т. 1/;

- № 22-20857-СГ від 17.10.2017 р., яким надано у власність громадянці ОСОБА_21 земельну ділянку кадастровий номер :03:003:0087 /а.с. 43 у т. 1/;

- № 22-12724-СГ від 16.06.2017 р. про надання дозволу громадянину ОСОБА_22 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність (кадастровий номер :04:002:0006) /а.с. 65 у т. 1/;

- № 22-20841-СГ від 17.10.2017 р., яким надано у власність громадянину ОСОБА_23 земельну ділянку площею 2.0000га, кадастровий номер :05:006:0108 /а.с. 66 у т. 1/;

- № 22-12732-ГС від 16.06.2017 р. про надання дозволу громадянці ОСОБА_24 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність (кадастровий номер :04:002:0006) /а.с. 88 у т. 1/;

- № 22-20624-СГ від 17.10.2017 р., яким надано у власність громадянці ОСОБА_25 земельну ділянку площею 2.0000га, кадастровий номер :05:006:0078 /а.с. 89 у т. 1/;

- № 22-11740-СГ від 14.06.2017 р. про надання дозволу громадянину ОСОБА_26 на розроблення проекту землеустрою відносно відведення земельної ділянки у власність (кадастровий номер :03:001:0010) /а.с. 112 у т. 1/;

- № 22-20641-СГ від 17.10.2017 р., яким надано у власність ОСОБА_27 земельну ділянку площею 2.0000га, кадастровий номер :05:006:0082 /а.с. 113 у т. 1/;

- № 22-12488-СГ від 16.06.2017 р. про надання дозволу громадянці ОСОБА_28 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність (кадастровий номер :05:006:0013) /а.с. 137 у т. 1/;

- № 22-20597-СГ від 17.10.2017 р., яким надано у власність громадянину ОСОБА_29 земельну ділянку площею 2.0000га (кадастровий номер :04:002:0024) /а.с. 138 у т. 1/;

- № 22-13030-СГ від 16.06.2017 р. про надання дозволу громадянці ОСОБА_30 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність (кадастровий номер :05:004:0037) /а.с. 162 у т. 1/;

- № 22-20558-СГ від 17.10.2017 р., яким надано у власність громадянину ОСОБА_31 земельну ділянку площею 2.0000 га (кадастровий номер :04:002:0033) /а.с. 163 у т. 1/;

- № 22-12534-СГ від 16.06.2017 р. про надання дозволу громадянці ОСОБА_32 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність (кадастровий номер :05:006:0013) /а.с. 187 у т. 1/;

- № 22-20567-СГ від 17.10.2017 р., яким надано у власність громадянину ОСОБА_33 земельну ділянку площею 2.0000га (кадастровий номер :04:002:0034) /а.с. 188 у т. 1/.

Зазначені накази видані ГУ Держгкекадастру у Хмельницькій області та обліковані у базі програмного забезпечення «Автоматизована система діловодства «ДОК ПРОФ тм Степ 2.0».

Представник позивача в судовому засіданні пояснив, що надані прокурором до позовних заяв накази управління № 22-20567-СГ від 17.10.2017 р.; № 22-20558-СГ від 17.10.2017 р.; № 22-20597-СГ від 17.10.2017 р.; № 22-20641-СГ від 17.10.2017 р.; № 22-20573-СГ від 17.10.2017 р.; № 22-20857-СГ від 17.10.2017 р.; № 22-20624-СГ від 17.10.2017 р. /а.с. 20, 43,66, 89, 113, 138, 163, 188 у т .1/ є роздрукованими з програмного забезпечення «Автоматизована система діловодства «ДОК ПРОФ», дійсно видані ОСОБА_3 Управлінням Держгеокадастру у Хмельницькій області, містять всі необхідні реквізити, та належним чином завірені. Також пояснив, що оригінали вказаних наказів в паперовій формі вилучені правоохоронними органами на підставі ухвали суду.

Отже, колегією суддів встановлено, що за відсутності оригіналів, належним чином завірених копій наказів Головного Управління Держгеокадастру у Хмельницькій області та реєстрації їх у базі програмного забезпечення «Автоматизована система діловодства «ДОК ПРОФ тм Степ 2.0» відсутні належні, допустимі та достовірні докази відповідно до ст. 76-79 ГПК України про передачу державою в особі Головного Управління Держгеокадастру у Хмельницькій області у власність громадянам ОСОБА_15, ОСОБА_4, ОСОБА_5; ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 земельних ділянок з кадастровими номерами :04:002:0113, :04:002:0129, 822455800:04:002:0134, :04:002:0137, :04:002:0103, :04:002:0107, 822455800:04:002:0136, :04002:0116.

Відповідно до ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України є обєктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією.

Відповідно до частини першої статті 84 Земельного кодексу України у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Згідно з ст. 118 Земельного кодексу України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки.

Громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). ОСОБА_34 Автономної Республіки Крим, ОСОБА_13 міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб'єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє ОСОБА_34 Автономної Республіки Крим, ОСОБА_13 міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

У разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку.

Органом уповноваженим державою здійснювати функції у спірних правовідносинах є ОСОБА_3 управління Держгеокадастру у Хмельницькій області.

Згідно з ст.5 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" державний контроль за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності здійснює центральний орган виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі.

Відповідно до Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 р. № 15, Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.

Отже, колегією суддів встановлено, що в установленому порядку ОСОБА_3 управління Держгеокадастру у Хмельницькій області громадянам ОСОБА_15, ОСОБА_4, ОСОБА_5; ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 дозвіл на розробку технічної документації не надавало і не приймало рішення/наказ про передачу у власність цим громадянам земельних ділянок з кадастровими номерами :04:002:0113, :04:002:0129, 822455800:04:002:0134, :04:002:0137, :04:002:0103, :04:002:0107, 822455800:04:002:0136.

Відповідно до ст..328 ЦК України право власності набувається на підставах, не заборонених законом та вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає з закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Отже, громадяни ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_15 в установленому чинним законодавством порядку не набули права власності на земельні ділянки з кадастровими номерами :04:002:0113, :04:002:0129, 822455800:04:002:0134, :04:002:0137, :04:002:0103, :04:002:0107, 822455800:04:002:0136.

Відповідно договори купівлі-продажу земельних ділянок, укладені відповідачем ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю „Землестандарт та громадянами ОСОБА_15, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, які в установленому порядку не набули право власності на земельні ділянки, які є предметом договорів купівлі-продажу, - не відповідають нормам ст..203 ЦК України, і є нікчемними, оскільки направлені на порушення публічного порядку. Згідно зі ст..228 ЦК України правочини, направлені на незаконне заволодіння майном держави, є такими, що порушують публічний порядок і є нікчемними.

Звертаючись до суду з позовами прокурор обґрунтовано зазначив, що із державної власності неправомірно вибули земельні ділянки, які в подальшому відчужені на користь ТОВ "Землестандарт". Відповідно до вимог ст.ст. 330, 388 ЦК України право власності на майно, яке було передане за угодами щодо його відчуження поза межами волі власника, не набувається, у тому числі й добросовісним набувачем, оскільки це майно може бути в нього витребуване. Право власності дійсного власника в такому випадку презюмується і не припиняється із втратою ним цього майна, а тому це право держави підлягає захисту шляхом предявлення віндикаційного позову до відповідача.

Прокурором обрано правильний спосіб захисту порушеного права держави шляхом предявлення позовів згідно п.3 ч.1 ст.388 ЦК України про витребування земельних ділянок з незаконного володіння, оскільки земельні ділянки вибули з власності держави поза її волею (в особі уповноваженого органу Держгеокадастру), і колегія суддів дійшла висновку про правомірність та задоволення таких позовних вимог.

Відмовляючи у задоволенні позовів, суд першої інстанції дійшов висновку про недоведеність позовів, та відсутність підстав звернення прокурора в інтересах Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області. З урахуванням вищенаведеного колегія суддів не погоджується з оцінкою доказів та висновками суду першої інстанції, в т.ч. і в частині представництва прокурором інтересів держави у даній справі.

Відповідно до ст. 4 ГПК України та ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" господарський суд порушує справи за позовними заявами прокурорів, які звертаються до господарського суду в інтересах держави.

Згідно з ст. 45 ГПК України позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідно до ч. 3-5 ст. 53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, обґрунтувавши, в чому полягає порушення інтересу держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача.

За змістом ч.1 ст.131-1 Конституції України та ст.23 Закону України "Про прокуратуру" в Україні на органи прокуратури України покладено функцію представництва інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч.3 ст.23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження; та у разі відсутності такого органу.

Не здійснення захисту виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб'єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається, а здійснення захисту неналежним чином виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.

Органом уповноваженим державою здійснювати функції у спірних правовідносинах є ОСОБА_3 управління Держгеокадастру у Хмельницькій області.

Позивач ОСОБА_3 управління Держгеокадастру у Хмельницькій області пояснив суду, що після виявлення обставин незаконного вибуття земельних ділянок з державної власності не звертався з позовом до суду, оскільки органи Держгеокадастру не наділені повноваженнями самостійно предявляти позови про витребування земельних ділянок відповідно до Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" та Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру.

Такі твердження позивача є помилковими, однак свідчать про пасивну поведінку уповноваженого суб'єкта владних повноважень, який не здійснює захист державних інтересів, що дає прокурору підстави для представництва.

Так, згідно з ст. 5 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" державний контроль за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності здійснює центральний орган виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі.

Відповідно до Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 р. № 15, Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.

Основними завданнями Держгеокадастру є: реалізація державної політики у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.

Держгеокадастр відповідно до покладених на нього завдань організовує та здійснює державний нагляд (контроль): за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності, у тому числі за: проведенням землеустрою, виконанням заходів, передбачених проектами землеустрою, зокрема, за дотриманням власниками та користувачами земельних ділянок вимог, визначених у проектах землеустрою; дотриманням порядку визначення та відшкодування втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва.

Посадові особи Держгеокадастру та його територіальних органів, які є державними інспекторами у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель, в межах своїх повноважень мають право: звертатися до суду з позовом щодо відшкодування втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, а також повернення самовільно зайнятих чи тимчасово зайнятих земельних ділянок, строк користування якими закінчився.

Держгеокадастр здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Держгеокадастр в межах повноважень, передбачених законом, на основі і на виконання Конституції та законів України, актів Президента України та постанов Верховної ОСОБА_34 України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, актів Кабінету Міністрів України та наказів Мінагрополітики видає накази організаційно-розпорядчого характеру, організовує та контролює їх виконання.

Держгеокадастр є юридичною особою публічного права, має печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням, власні бланки, рахунки в органах Казначейства.

При цьому, повноваження щодо розпорядження спірними земельними ділянками, які належать до категорії земель сільськогосподарського призначення державної форми власності, належать до компетенції центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальних органів, у цьому випадку до повноважень ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області.

Колегією суддів на підставі матеріалів справи встановлено, що згідно витягу № 0000195 /а.с. 47-51 у т. 2/ до Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінального провадження 13.07.2017 р. внесено відомості, щодо зловживання службовим становищем службових осіб ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області, відділу Держгеокадастру у Камянець-Подільському районі, оскільки такі особи внесли недостовірні дані до офіційних документів щодо не перебування спірних земельних ділянок у власності чи користуванні, надали згоду на розроблення проектів землеустрою щодо відведення цих земельних ділянок у приватну власність, здійснили реєстрацію у Державному земельному кадастрі близько 300 земельних ділянок з числа вказаних земель. Також внесено відомості щодо службових осіб КП „Бюро нерухомості „Поділля, оскільки такі особи, за відсутності оригіналів наказів ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області про затвердження документації з землеустрою та передачу земельних ділянок державної власності площею 80 га, що розташовані за межами населених пунктів Староушицької селищної ради Камянець-Подільського району Хмельницької області з кадастровими номерами, що включають спірні землі, на підставі поданих копій підроблених наказів провели реєстрацію права власності на землю.

Таким чином, позивачу з 2017 року, зокрема, з листів СБУ та прокуратури, про що зазначено вище, із Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінального провадження стало відомо, що земельні ділянки вибули з державної власності без достатньої правової підстави.

Разом з тим, до моменту звернення прокурора з даними позовами до Господарського суду Хмельницької області, зазначений орган не вжив жодних заходів щодо скасування реєстрації земель та подальшого їх витребування, що вибули з державної власності без достатньої правової підстави. Вказане також підтверджується поясненнями наданими представником позивача - Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області у яких, він підтвердив, що жодних дій щодо звернення до суду з позовами про витребування спірних земельних ділянок управлінням не вживалось, при цьому помилково вважаючи, що зазначений орган виконавчої влади не наділений повноваженнями предявляти позови такої категорії.

Листами від 17.08.2018 р. № 05/2-38 вих-18 та від 21.08.2018 р. № 84-5664 вих-18 прокуратура повідомила позивача про намір здійснювати прокурором представництво інтересів держави в особі ГУ Держгеокадастру в Хмельницькій області шляхом подання позовів про витребування з незаконного володіння ТОВ „Землестандарт земельних ділянок, в тому числі тих, що є предметом розгляду даного спору.

Отже, колегія суддів, керуючись нормами ч. 3 ст. 23 Закону України Про прокуратуру, встановила, що предявлення позовів органами прокуратури в інтересах держави про витребування земельних ділянок з незаконного володіння є відповідним засобом захисту інтересів держави у суді, оскільки уповноваженим державним органом - ОСОБА_3 управлінням Держгеокадастру у Хмельницькій області не здійснюється захист інтересів держави у спірних правовідносинах.

Суд першої інстанції не дав належної оцінки доказам у справі, порушивши норми процесуального та матеріального права, що призвело до неправильного висновку про відмову в задоволенні позову.

Підсумовуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає, що позов Заступника прокурора Хмельницької області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області до ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Землестандарт" про витребування земельних ділянок з незаконного володіння підлягає задоволенню. Рішення Господарського суду Хмельницької області від 27.12.2018 р. у справі № 924/768/18 підлягає скасуванню відповідно до п.3-4 ч.1 ст. 277 ГПК України.

Оскільки колегія суддів не погодилась із висновком суду першої інстанції про безпідставність звернення прокурора з даним позовом, колегія суддів приймає нове рішення про витребування земельних ділянок з кадастровими номерами :04:002:0116; :04:002:0103; :04:002:0114; :04:002:0107; :04:002:0129; :04:002:0134; :04:002:0113; :04:002:0137, які розташовані за межами населених пунктів Староушицької селищної ради Камянець-Подільського району, у відповідача ТОВ «Землестандарнт» на користь держави.

У зв'язку із задоволенням апеляційної скарги та позовних вимог судові витрати на оплату судового збору за подання позовної заяви та за подання апеляційної скарги покладаються на відповідача відповідно до ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 276, 281 - 282 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Заступника прокурора Хмельницької області задоволити. Рішення Господарського суду Хмельницької області від 27.12.2018 р. у справі № 924/768/18 скасувати. Прийняти нове рішення. Позов задоволити.

Витребувати з незаконного володіння ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Землестандарт» на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області земельні ділянки кадастрові номера: :04:002:0116; :04:002:0103; :04:002:0114; :04:002:0107; :04:002:0129; :04:002:0134; :04:002:0113; :04:002:0137, які розташовані за межами населених пунктів Староушицької селищної ради Камянець-Подільського району.

Стягнути з ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Землестандарт» (04212, м. Київ, вул. Маршала Малиновського, будинок 12, ) на користь прокуратури Хмельницької області

(, Держказначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, рахунок 2814, код класифікації видатків бюджету 2800) 14096,00 грн. витрат на оплату судового збору за подання позовних заяв та 21144,00 грн витрат на оплату судового збору за подання апеляційної скарги.

Господарському суду Хмельницької області видати накази на виконання цієї постанови.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України.

Матеріали справи № 924/768/18 повернути Господарському суду Хмельницької області.

Повний текст постанови складений 10 квітня 2019 року

Головуючий суддя Маціщук А.В.

Суддя Гудак А.В.

Суддя Петухов М.Г.