СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
09.04.2019 Справа № 5023/5587/12
Колегія суддів у складі:
головуючий суддя Сіверін В.І., суддя Терещенко О.І., суддя Слободін М.М.
за участю секретаря судового засідання Новікової Ю.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Східного апеляційного господарського суду заяву другого відповідача про вирішення питання про розподіл судових витрат у справі з розгляду:
1) апеляційну скаргу позивача (вх. 595 Х/1-7) на рішення господарського суду Харківської області від 17.01.2019 року, ухвалене у приміщенні вказаного суду колегією суддів у складі: головуючий суддя Кухар Н.М., суддя Шатерніков М.І., суддя Жельне С.Ч., повний текст якого складено 28.01.2019 року;
2) апеляційну скаргу прокурора (вх. 597 Х/1-7) на рішення господарського суду Харківської області від 17.01.2019 року, ухвалене у приміщенні вказаного суду колегією суддів у складі: головуючий суддя Кухар Н.М., суддя Шатерніков М.І., суддя Жельне С.Ч., повний текст якого складено 28.01.2019 року;
3) апеляційну скаргу другого відповідача (вх. 705 Х/1-7) на додаткове рішення господарського суду Харківської області від 31.01.2019 року, ухвалене у приміщенні вказаного суду колегією суддів у складі: головуючий суддя Кухар Н.М., суддя Шатерніков М.І., суддя Жельне С.Ч., повний текст якого складено 04.02.2019 року; у справі
за позовом Харківського міжрайонного прокурора з нагляду за додержанням законів у транспортній сфері, в інтересах держави в особі ПуАТ "Українська залізниця", м. Київ, в особі регіональної філії "Південна залізниця" м. Харків,
1) Приватного виробничо-комерційного підприємства "Політехком", м. Дергачі,
2) Фізичної особи - підприємця Василевського Віктора Яковича, м. Харків,
про визнання недійсним договору
Постановою Східного апеляційного господарського суду від 25.03.2019р. у даній справі апеляційні скарги прокурора, позивача та другого відповідача залишено без задоволення, рішення господарського суду Харківської області від 17.01.2019 року та додаткове рішення господарського суду Харківської області від 31.01.2019 року залишити без змін.
15.03.2019 року представником Фізичної особи - підприємця Василевського Віктора Яковича надані до Східного апеляційного господарського суду попередній (орієнтовних) розрахунок суми судових витрат, які ФОП Василевський В.Я. очікує понести у зв'язку із розглядом апеляційних скарг прокурора та позивача.
27.03.2019 року на адресу Східного апеляційного господарського суду надійшла заява другого відповідача про вирішення питання про розподіл судових витрат у розмірі 8250,00 грн.
Згідно з п.5 ч.1 ст.237, п.2 ч.5 ст.238, п.п.в) п.4 ч.1 ст.282 Господарського процесуального кодексу України за результатами апеляційного перегляду суд апеляційної інстанції повинен, серед іншого, вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв'язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції.
Відповідно до п.1 ч.3 ст.123 цього Кодексу судові витрати включають також витрати, пов'язані з розглядом справи, у тому числі - на професійну правничу допомогу.
Згідно з приписами ст.221 Господарського процесуального кодексу України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п'ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.
У випадку, визначеному ч.2 цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому ст.244 цього Кодексу.
Так, відповідно до ч.1 ст.244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, ним не вирішено питання про судові витрати.
У ч.ч.3, 4 означеної статті встановлено, що додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Представники прокурора, першого та другого відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином.
Представники позивача у відзиві та в судовому засіданні проти задоволення заяви другого відповідача заперечували, просили залишити її без задоволення.
В обґрунтування своїх заперечень представники позивача зазначили, що згідно акту приймання-передачі виконаних робіт/послуг від 26.03.2019 року адвокатом другому відповідачу були надані послуги з аналізу апеляційних скарг прокурора та позивача. При цьому, на думку позивача, назва послуги "аналіз" позбавлена конкретності та носить абстрактний характер.
Розглянувши заяву другого відповідача про вирішення питання про розподіл судових витрат, колегія суддів зазначає наступне.
Як вбачається із заяви ФОП Василевського В.Я., витрати на професійну правничу допомогу останнього у суді апеляційної інстанції склали загалом 8250,00грн., що підтверджується:
- договором про надання правової допомоги б/н від 11.10.2017 року, укладений між Адвокатським бюро "Андрей Яценко" та Василевським Віктором Яковичем;
- додатковою угодою №4/3 від 04.03.2019 року до договору про надання правової допомоги б/н від 11.10.2017 року;
- актом приймання-передачі виконаних робіт/послуг виконаних адвокатом за договором про надання правової допомоги б/н від 11.10.2017 року;
- платіжним дорученням про сплату відповідачем грошових коштів в розмірі 8250,00 грн. в якості оплати за договором про надання правової допомоги б/н від 11.10.2017 року.
Постановою Східного апеляційного господарського суду від 25.03.2019р. у даній справі апеляційні скарги прокурора, позивача та другого відповідача залишено без задоволення, що за змістом ст.129 Господарського процесуального кодексу України має наслідком віднесення на рахунок скаржника судових витрат, у тому числі й заявлених другим відповідачем витрат на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч.2 ст.126 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, а також розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
При цьому, згідно з ч.4 цієї статті, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
- складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
- часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
- обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
- ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог ч.4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.5 ст.126 Господарського процесуального кодексу України).
Своєю чергою, як вже зазначалося вище, ч.4 ст.126 Господарського процесуального кодексу України встановлює вимоги про співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи, тоді як ч.5 ст.129 цього Кодексу зобов'язує суд враховувати під час вирішення питання про розподіл судових витрат, серед іншого, чи пов'язані ці витрати з розглядом справи та чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Відносно обґрунтованості розміру заявлених витрат на професійну правничу допомогу та його (розміру) пропорційності предмету спору, апеляційний суд бере до уваги наступне:
- відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема, п.95 рішення у справі «Баришевський проти України» від 26.02.2015р., п.п.34-36 рішення у справі «Гімайдуліна і інших проти України» від 10.12.2009р., п.80 рішення у справі «Двойних проти України» від 12.10.2006р., п.88 рішення у справі «Меріт проти України» від 30.03.2004р. та п.268 рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 02.06.2014р., заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
- відповідно до ст.28 Правил адвокатської етики (затверджені звітно-виборним з'їздом адвокатів України 09.06.2017р.) необхідно дотримуватись принципу «розумного обґрунтування» розміру оплати юридичної допомоги. Цей принцип набуває конкретних рис через перелік певних факторів, що мають братись до уваги при визначенні розміру оплати: обсяг часу і роботи, що вимагається для адвоката, його кваліфікацію та адвокатський досвід, науково-теоретична підготовка.
Наразі, пропорційність є складовим елементом закріпленого ст.8 Конституції України принципом верховенства права, якому за змістом ч.1 ст.11, ч.1 ст.236 Господарського процесуального кодексу України має відповідати будь-яке судове рішення, тоді як покладання на сторону тягарю компенсації неспівмірного розміру понесених іншою стороною витрат на оплату послуг адвоката є несумісним із визначеним ч.1 ст.2 цього Кодексу завданням господарського судочинства, адже матиме фактичний наслідок, тотожний до накладання штрафу.
Як вбачається з доказів, поданих другим відповідачем, він поніс витрати на правничу допомогу з урахуванням наступного розрахунку:
- підготовка відзиву на апеляційну скаргу прокурора (4500 грн. - 5 робочих годин по 900 грн/год), участь у судовому засіданні з розгляду апеляційної скарги прокурора - 750 грн., підготовка відзиву на апеляційну скаргу позивача - 2250 грн., участь у судовому засіданні з розгляду апеляційної скарги позивача - 750 грн., всього - 8250 грн.
Враховуючи фактичний об'єм виконаної роботи, колегія судів апеляційної інстанції вважає розумно обґрунтованими заявлені витрати на професійну правничу допомогу, які підлягають компенсації другому відповідачу. Доводи позивача про те, що термін "аналіз", який вжито сторонами договору про надання правової допомоги носить абстрактний характер відхиляються колегією суддів, оскільки чинним законодавством не передбачена обов'язковість викладення в тексті договору визначення всіх термінів, які вживаються у тексті такого договору.
З огляду на вищезазначене, судова колегія вважає за необхідне ухвалити додаткову постанову до постанови Східного апеляційного господарського суду від 25.04.2019р. про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" судових витрат на професійну правничу допомогу в порядку ч.8 ст.129 Господарського процесуального кодексу України за перегляд справи в апеляційному порядку в сумі 8250,00грн., у зв'язку з чим заява другого відповідача підлягає задоволенню.
На підставі вищевикладеного та Керуючись статтями 221, 244, 269, 270, 275, 277, 281, 282, 283, 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду
Заяву другого відповідача про розподіл судових витрат на правничу допомогу задовольнити.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, порядок і строки її оскарження визначені у статтях 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст додаткової постанови складено 11.04.2019

Головуючий суддя В.І. Сіверін

Суддя О.І. Терещенко

Суддя М.М. Слободін