ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" квітня 2019 р. Справа№ 920/779/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Козир Т.П.

суддів: Коробенка Г.П.

Кравчука Г.А.

розглянувши у порядку письмового провадження, без виклику учасників справи, апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Глухівської міської ради

на рішення Господарського суду Сумської області від 18.12.2018 (повне рішення складено 26.12.2018)

у справі №920/779/18 (суддя Коваленко О.В.)

за позовом Управління соціального захисту населення Глухівської міської ради

до Публічного акціонерного товариства "Сумиобленерго"

про стягнення 32 450 грн. 78 коп. коштів субсидії зайво перерахованих організаціям, які надавали житлово-комунальні послуги,

УСТАНОВИВ:

У жовтні 2018 року Управління соціального захисту населення Глухівської міської ради (далі - позивач) звернулось у Господарський суд Сумської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "Сумиобленерго" (далі - відповідач) про стягнення 32 450 грн. 78 коп. коштів субсидії зайво перерахованих організаціям, які надавали житлово-комунальні послуги.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що внаслідок неподання відповідачем позивачу інформації про громадян, які не сплачували вартість фактично спожитої послуги з урахуванням розміру призначеної субсидії, не було припинено субсидію 54 громадянам, що у свою чергу призвело до зайвого перерахування організаціями, які надавали житлово-комунальні послуги, бюджетних коштів за період з жовтня 2015 року по серпень 2017 року в сумі 32450,78 грн., що є збитками державного бюджету.

Відповідач, заперечуючи проти позову у суді першої інстанції, посилався на те, що позивачем не подано доказів на підтвердження наявності у діях відповідача складу цивільного правопорушення, що є обов'язковою підставою для стягнення шкоди.

Рішенням Господарського суду Сумської області від 18.12.2018 у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, Управління соціального захисту населення Глухівської міської ради подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом було порушено норми матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки 54 мешканці - отримувачі субсидії не забезпечили своєчасну оплату відповідачу вартості житлово-комунальної послуги з урахуванням розміру призначеної субсидії, відповідач вчасно не направив позивачу відповідне подання, що призвело до продовження нарахуванням таким громадянам субсидій та завдало збитків державному бюджету.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12 лютого 2019 року відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу - до 28 лютого 2019 року, сторонам роз'яснено, що апеляційна скарга буде розглянута у письмовому провадженні, без виклику учасників справи.

01 березня 2019 року від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу (направлений до суду 26.02.2019), у якому він заперечує проти її задоволення, посилаючись на те, що позивачем ні у позові, ні у апеляційній скарзі не доведено неправомірність дій відповідача; акт ревізії від 20.12.2017 №04-07/6 не може бути доказом нанесення шкоди відповідачем; повернення надмірну виплаченої субсидії повинні здійснювати отримувачі субсидії, а не виконавець комунальних послуг; більшість зазначених позивачем споживачів самостійно сплачували вартість отриманих послуг, а у частини заборгованість виникла до 01.09.2015, тобто, за межами позовної давності; судова практика свідчить, що у позовах до надавачів комунальних послуг суди відмовляли у позовах, а позови безпосередньо до громадян (споживачів) задовольнялись; посилання на постанову Верховного Суду у справі №920/779/18 є безпідставним, оскільки в ній розглядались інші фактичні обставини, відмінні від даної справи.

Частиною 2 ст. 270 ГПК України встановлено, що розгляд справ у суді апеляційної інстанції починається з відкриття першого судового засідання або через п'ятнадцять днів з дня відкриття апеляційного провадження, якщо справа розглядається без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 273 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції розглядається протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

Враховуючи, що апеляційне провадження у даній справі було відкрито 12 лютого 2019 року, апеляційна скарга має бути розглянута у строк до 13 квітня 2019 року.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши апеляційну скаргу, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до п. 4.4.2.2 Плану проведення заходів державного фінансового контролю Північно-Східного офісу Держаудитслужби на ІІІ квартал 2017 року Управлінням Північно-Східного офісу Держаудитслужби в Сумській області в Управлінні соціального захисту населення Глухівської міської ради проведено ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності за період з 01.01.2014 по 20.12.2017.

У ході проведення перевірки виявлено факт неприпинення надання призначеної субсидії 54 громадянам та спричинення збитків в розмірі 32450грн. 78 коп. внаслідок неподання ПАТ "Сумиобленерго" позивачу інформації щодо громадян, яким призначено субсидію, та які не сплачують (несвоєчасно сплачують) вартість фактично спожитої послуги з урахуванням розміру призначеної субсидії, чим порушено абзац 2 п. 20 Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженого Постановою КМ України від 21.10.1995, № 848 "Про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива", що зафіксовано в акті від 20.12.2017 №04-07/6.

03 листопада 2017 року позивач звернувся до відповідача з листом-вимогою №01-40/3473 про повернення в дохід держави зайво виплачених житлових субсидій в розмірі 32 450 грн. 78 коп.

У подальшому, 21 грудня 2017 року позивач звернувся з листом-вимогою за вих. №01-40/4060 аналогічного змісту, проте, відповідач листами від 28.11.2017 №9/39-16 та від 26.12.2017 № 9/42-37 відмовив позивачу у поверненні коштів.

У зв'язку із викладеними обставинами позивач звернувся до суду із даним позовом та просив суд стягнути з відповідача 32 450 грн. 78 коп.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що чинним законодавством не передбачено обов'язку підприємств - виробників/виконавців житлово-комунальних послуг відшкодовувати надміру виплачену суму субсидії органу, що її призначив, а тому у діях відповідача відсутній склад цивільного правопорушення, наявність якого є обов'язковою підставою для стягнення збитків.

Північний апеляційний господарський суд погоджується із висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Предметом даного спору є вимога позивача, як уповноваженого державою органу, на якого покладено обов'язок призначення та нарахування субсидій громадянам за отримані житлово-комунальні послуги про стягнення з надавача комунальних послуг - зайво виплачених житлових субсидій в сумі 32 450,78 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що Управлінням Північно-Східного офісу Держаудитслужби в Сумській області було проведено перевірку законності призначення, нарахування та виплати позивачем субсидій громадянам, за результатом якої встановлено факт отримання громадянами субсидії на оплату житлово-комунальних послуг при одночасній заборгованості та несплаті обов'язкової частки виплат на оплату житлово-комунальних послуг. За результатом перевірки було складено акт від 20.12.2017 №04-07/6.

Посилаючись на вказаний акт, позивач стверджував, що неприпинення ним нарахування призначеної боржникам за житлово-комунальні послуги субсидій та її зайву виплату в період з жовтня 2015 року по серпень 2017 року та нанесення бюджету витрат (збитків) в сумі 32450,78 грн. допущено саме з вини відповідача, оскільки відповідно до приписів п. 20 Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 р. №848 (далі - Положення про призначення субсидії), саме на відповідача покладено обов'язок повідомлення органів соціального захисту про наявність у споживача житлово-комунальних послуг заборгованості, що в силу вимог п. 20 Положення є підставою для припинення нарахування субсидій.

Таким чином, позивач в обґрунтування своїх вимог посилається на понесення ним майнових втрат (вибуття грошових коштів з його майнової сфери) у вигляді зайвої сплати субсидій, внаслідок протиправної поведінки відповідача, яка полягає у невиконанні останнім, як надавачем комунальних послуг, свого обов'язку, передбаченого п. 20 Положення щодо повідомлення позивача про громадян-споживачів, у яких наявна заборгованість з оплати житлово-комунальних послуг щодо яких призначено субсидії.

За своєю правовою природою зазначені вимоги є вимогами про відшкодування майнової шкоди, завданої, за доводами позивача, бездіяльністю відповідача.

Стаття 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлює, що підставою виникнення цивільних прав і обов'язків є, у тому числі, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Згідно зі ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ч. 1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 2 цієї статті особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоду завдано не з її вини.

Виходячи з положень статті 1166 ЦК України відшкодування шкоди є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої необхідна наявність всіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, дії чи бездіяльності особи; шкідливого результату такої поведінки майнової шкоди; причинного зв'язку між протиправною поведінкою та шкодою; вини особи, яка заподіяла шкоду. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

При цьому, враховуючи встановлену ч. 2 цієї статті презумпцію вини заподіювача та положення статті 74 ГПК України щодо обов'язку кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, позивач повинен довести наявність протиправної поведінки, шкоди та причинного зв'язку між протиправною поведінкою і шкодою, а відповідач - відсутність своєї вини у заподіянні шкоди.

Натомість, з матеріалів справи не вбачається наявність протиправної поведінки відповідача у спірних правовідносинах, що виключає наявність інших елементів складу цивільного правопорушення.

Так, зі змісту п. 1 Положення про призначення субсидії вбачається, що дане положення визначає умови призначення та порядок надання громадянам щомісячної адресної безготівкової субсидії для відшкодування витрат на оплату управління багатоквартирним будинком, користування житлом або його утримання, послуг з транспортування та розподілу природного газу та комунальних послуг (водо-, тепло-, газопостачання, водовідведення, електроенергія, вивезення побутового сміття та рідких нечистот), а також один раз на рік субсидії готівкою на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива. Субсидія є безповоротною і її отримання не пов'язане і не тягне за собою зміни форми власності житла.

Відповідно до п. 15 Положення про призначення субсидії громадянам, які проживають у житлових приміщеннях (будинках) державного і громадського житлового фонду, в тому числі у гуртожитках та будинках житлово-будівельних (житлових) кооперативів, субсидія для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг надається шляхом перерахування коштів на рахунок власників житла (уповноважених ними органів) та підприємств, що надають комунальні послуги, а субсидія для відшкодування витрат на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива за бажанням громадян виплачується відділеннями поштового зв'язку чи перераховується на їх рахунок в банківській установі.

Громадянам, які проживають у приватних будинках, квартирах чи кімнатах, субсидія для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг надається шляхом перерахування коштів на рахунок підприємств, що надають комунальні послуги, а субсидія для відшкодування витрат на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива за бажанням громадян виплачується відділеннями поштового зв'язку чи перераховується на їх рахунок в банківській установі. Громадяни, яким призначено субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, зобов'язані щомісяця сплачувати вартість фактично спожитої послуги з урахуванням розміру призначеної субсидії (крім випадків нарахування плати за послугу з централізованого опалення за відсутності засобів обліку теплової енергії з урахуванням фактичної температури зовнішнього повітря відповідно до пунктів 40 - 48 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. №630, коли одержувач субсидії повинен щомісяця сплачувати за централізоване опалення обов'язкову частку платежу).

Сума субсидії, яку структурними підрозділами з питань соціального захисту населення було переказано на рахунки підприємств - виробників/виконавців житлово-комунальних послуг для оплати їх вартості в розмірі соціальних нормативів і яка не використана домогосподарством внаслідок економії споживання послуг, зараховується підприємством - виробником/виконавцем як оплата послуг, у тому числі обов'язкової частки платежу домогосподарства, на наступні розрахункові періоди. Підприємство - виробник/виконавець послуги зобов'язане зазначати суму переплати за послугу у платіжних документах одержувачам субсидії.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, з інформації щодо несплати та несвоєчасної оплати заборгованості, наведеної відповідачем у відзиві на позовну заяву та у відзиві на апеляційну скаргу, вбачається, що надана інформація Управлінням соціального захисту населення, не відповідає дійсності, оскільки більша частина зазначених споживачів самостійно без урахування наданої субсидії сплачувала вартість отриманих послуг з електропостачання.

Отже, за відсутності належним чином оформленої інформації про визначення відповідної частки плати за житлово-комунальні послуги ПАТ "Сумиобленерго" позбавлено можливості виконати вимоги зазначеного пункту Положення.

За доводами відповідача він використовував перераховану суму субсидії, як оплату наданих послуг на наступні розрахункові періоди, користуючись положеннями абзацу 3 пункту 15 Положення (згідно з постановою КМУ № 487 від 25.03.2015), за яким сума субсидії, яку структурними підрозділами з питань соціального захисту населення було переказано на рахунки виконавців/виробників житлово-комунальних послуг для оплати їх вартості в розмірі соціальних нормативів і яка не використана домогосподарством внаслідок економії споживання послуг, зараховується виконавцем/виробником як оплата послуг, у тому числі обов'язкової частки платежу домогосподарства, на наступні розрахункові періоди.

Абзацом 2 п. 20 Положення про призначення субсидії встановлено, що надання раніше призначеної субсидії припиняється за поданням житлово-експлуатаційних організацій, житлово-будівельних (житлових) кооперативів, об'єднань співвласників багатоквартирного будинку та організацій, що надають житлово-комунальні послуги, якщо громадянин, якому призначено субсидію, не сплачує вартість фактично спожитої послуги з урахуванням розміру призначеної субсидії, за винятком випадків, пов'язаних із затримкою виплати заробітної плати, пенсії тощо, яка підтверджується відповідними документами, - з місяця, в якому надійшло таке подання. Подання надається зазначеними організаціями структурним підрозділам з питань соціального захисту населення до 10 числа місяця, що настає за місяцем, в якому виникли такі обставини.

Порядок повернення коштів, зайво виплачених за призначеними субсидіями регулюється "Порядком повернення коштів, надміру виплачених за призначеними субсидіями", затвердженим наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства фінансів України, Міністерства юстиції України від 29.12.1997 р. №39/283/90/5 (далі - Порядок повернення субсидії).

Так, у п. 1. Порядку повернення субсидії встановлено, що повернення бюджетних асигнувань, надміру перерахованих за призначеними субсидіями, проводиться у випадках: виявлення подання громадянами свідомо документів із неправильними відомостями про доходи та майновий стан усіх зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб, приховання заробітку чи іншого доходу, подання фальшивих документів; виявлення помилки в розрахунку розміру призначеної субсидії; виявлення неправильних відомостей, виданих юридичними особами (довідки про доходи, про склад зареєстрованих осіб, про забезпеченість житловою площею та комунальними послугами) та фізичними особами - підприємцями (довідки про доходи); виявлення прихованої інформації про набуття права власності на житло (житлове приміщення) іншою особою, яка не була в ньому зареєстрована на перше число місяця, з якого призначена субсидія.

Згідно п. 2 цього ж Порядку в разі виявлення при перевірках подання громадянами свідомо документів із неправильними відомостями, органи соціального захисту населення вживають таких заходів: припиняють надання субсидії; повідомляють рекомендованим листом отримувачів житлової субсидії про припинення надання житлової субсидії, необхідність і терміни повернення надміру виплачених коштів; подають позовні заяви до суду про стягнення надміру виплачених коштів (при неповерненні їх добровільно у встановлені терміни); повідомляють надавачів послуг про припинення надання субсидії.

Пунктом 3 Положення про призначення субсидії передбачено, що призначення субсидій та контроль за їх цільовим використанням здійснюється структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у містах Києві і Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх створення) рад (далі - структурні підрозділи з питань соціального захисту населення). У сільській місцевості приймання заяв з необхідними документами для призначення субсидій та передачу їх відповідним структурним підрозділам з питань соціального захисту населення здійснюють уповноважені особи, які визначаються виконавчими органами сільських і селищних рад.

Згідно з п. 4 Порядку повернення субсидії в разі виявлення при перевірках неправильних відомостей в довідках про доходи, виданих юридичними особами (фізичними особами - підприємцями), в результаті чого були надміру виплачені кошти за призначеними субсидіями, органи соціального захисту населення стягують надміру виплачені кошти із зазначених юридичних осіб (фізичних осіб - підприємців) у судовому порядку.

Таким чином, враховуючи наведені норми, місцевий господарський суд прийшов до юридично правильного висновку про те, що інших підстав звернення з позовом про стягнення надміру виплачених коштів із юридичних осіб - надавачів комунальних послуг діючим законодавством не передбачено.

Згідно абзацу 10 п. 20 Положення про призначення субсидії сума субсидії, перерахованої (виплаченої) надміру внаслідок свідомого подання громадянином документів з недостовірними відомостями або неповідомлення громадянином про зміни, зазначені у пункті 14 цього Положення, повертається за вимогою органу, що призначив субсидію, або безпосередньо отримувачем, або шляхом зняття відповідних сум з особових рахунків отримувачів субсидії на підприємствах - виробниках/виконавцях житлово-комунальних послуг.

У разі коли громадянин добровільно не повернув надміру виплачену суму субсидії, питання про її стягнення органи, що призначають субсидії, вирішують у судовому порядку (абзац 11 п. 20 Положення про призначення субсидії).

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному та повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Оцінивши докази у справі в їх сукупності, врахувавши наведені норми чинного законодавства, апеляційний господарський суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що чинним законодавством не передбачено обов'язку підприємств - виробників/виконавців житлово-комунальних послуг відшкодовувати надміру виплачену суму субсидії органу, що її призначив, внаслідок порушення абзацу 2 п. 20 Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, а тому у діях відповідача відсутній склад цивільного правопорушення, наявність якого є обов'язковою підставою для стягнення збитків, отже, позовні вимоги є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

Доводи апелянта по суті його скарги в межах заявлених вимог свого підтвердження не знайшли, оскільки не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставами для скасування рішення господарського суду першої інстанції.

За таких обставин суд апеляційної інстанції вважає, що висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами.

Суд першої інстанції повно встановив суттєві для справи обставини, дослідив та правильно оцінив надані позивачем докази, вірно кваліфікував спірні правовідносини та правильно застосував до них належні норми матеріального і процесуального права, а тому рішення Господарського суду Сумської області законне та обґрунтоване, отже, підстави для його скасування відсутні.

Оскільки цією постановою суд апеляційної інстанції не змінює рішення та не ухвалює нового, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється.

Керуючись ст. ст. 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Глухівської міської ради залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Сумської області від 18 грудня 2018 року - без змін.

2. Справу №920/779/18 повернути до Господарського суду Сумської області.

3. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 09.04.2019.

Головуючий суддя Т.П. Козир

Судді Г.П. Коробенко

Г.А. Кравчук