РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

09.04.2019Справа № 910/596/19
Господарський суд міста Києва у складі судді Ярмак О.М., при секретарі судового засідання Коноплянко Л.В., розглянувши матеріали господарської справи

За позовом Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" (01024, м.Київ, вул.Госпітальна, 12-Г, )

до Державного підприємства "Вугілля України" (01030, м.Київ, вул. Богдана Хмельницького, буд. 16-22, корпус А, офіс 201, )

про стягнення 101 965 179,68 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Курята В.В. адвокат.

від відповідача: не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства "Вугілля України" про стягнення з відповідача суми 101 965 179,68 грн. заборгованості за договором відновлювальної кредитної лінії № 427/31/2 від 22.04.2011, з яких: 2 473 314,79 грн. заборгованості за процентами, 1 514 153, 37 грн. пені, 12 672 604, 50 грн. 3% річних, 85 305 107,02 грн. втрат від інфляції за прострочення виконання зобов'язання щодо сплати процентів за користування кредитом.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.01.2019 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 19.02.2019.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.02.2019 відкладено підготовче засідання на 19.03.2019 о 10:15 год.

В судовому засіданні 19.03.2019 суд на місці ухвалив закрити підготовче засідання та призначено судовий розгляд по суті на 09.04.2019 о 10 год. 15 хв.

Відповідач у засідання суду 09.04.2019 не з'явився, письмового відзиву на позов не надав.

В матеріалах справи наявні докази направлення відповідачу ухвали про відкриття провадження у справі, яка повернулась до суду з відміткою "за закінченням встановленого строку зберігання".

Представник позивача в судовому засіданні 09.04.2019 підтримав позовні вимоги повністю.

В судовому засіданні 09.04.2019 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши наявні в справі матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,-

ВСТАНОВИВ:

22.04.2011 між Публічним акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" (далі - банк) та Державним підприємством "Вугілля України" (далі - позичальник) було укладено договір кредитної лінії № 427/31-2 (далі - Договір), відповідно до умов якого банк зобов'язався надати на умовах цього Договору, а позичальник зобов'язався отримати та належним чином використовувати та повернути в передбачені цим Договором строки кредит та сплатити проценти та інші платежі за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим договором.

Згідно з пунктом 2.2. Договору кредит надається у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) з остаточним терміном повернення не пізніше 21.04.2012.

Сторони погодили суму ліміту кредитування і визначили його в розмірі 100 000 000,00 грн. (пункт 2.3. Договору).

У відповідності до пункту 2.7.1. Договору проценти за користування кредитом розраховуються банком на основі процентної ставки в розмірі 18% річних, яка може бути встановлена в іншому розмірі в порядку, визначеному цим Договором.

Згідно з п. 2.7.2. Договору передбачено, що проценти нараховуються факт/факт на фактичну суму заборгованості постачальника за кредитом та за термін фактичного користування ним, починаючи з першого дня видачі кредиту включно, та до повного погашення заборгованості за цим договором. При нарахуванні процентів день видачі кредиту приймається до розрахунку як 1 (один) повний день користування кредитом, а день повернення кредиту (його частини) до розрахунку процентів не включається.

Пунктом 2.7.3. Договору сторони погодили, що нараховані за період з першого дня видачі кредиту або з першого числа звітного місяця по останнє число звітного місяця або по останній день повернення позичальником кредиту (або його частини) проценти повинні бути сплачені позичальником не пізніше останнього робочого дня звітного місяця, а в разі дострокового погашення кредиту - одночасно з погашенням кредиту. Перший раз позичальник сплачує проценти не пізніше 31.05.2011.

З матеріалів справи вбачається, що, у зв'язку з невиконанням відповідачем зобов'язань за договором кредитної лінії № 427/31-2 від 22.04.2011 рішенням Господарського суду міста Києва від 21.06.2013 у справі №910/8012/13 задоволено позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" та стягнуто з Державного підприємства "Вугілля України" 100 000 000,00 грн. заборгованості за кредитом, 246 575,34 грн. заборгованості за процентами, 2 827 105,91 грн. 3 % річних, 4643835, 62 грн. пені за несвоєчасну сплату кредиту, 183587,06 грн. пені за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом, 500000,00 грн. неустойки.

Постановою від 30.09.2013р. Київського апеляційного господарського суду рішення від 21.06.2013р. господарського суду м.Києва по справі №910/8012/13 залишено без змін.

12.07.2013 рішення господарського суду міста Києва від 21.06.2013 у справі №910/8012/13 набрало законної сили, у зв'язку з чим судом видано наказ.

Одночасно, з матеріалів справи вбачається, що виконання рішення від 21.06.2013р. господарського суду м.Києва по справі №910/8012/13 було відстрочено на один рік ухвалою від 23.05.2014р., яка залишена в силі поставою від 01.07.2014р. Київського апеляційного господарського суду та постановою від 12.08.2014р. Вищого господарського суду України.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 22.04.2015 у справі №910/5432/15-г стягнуто з Державного підприємства "Вугілля України" на користь Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" заборгованість за процентами по кредиту в сумі 13 197 613,01 грн., пеню за несвоєчасну сплату процентів в сумі 1 640 865,65 грн., 3% за несвоєчасну сплату процентів 172 882,89 грн., 3% річних за порушення строків повернення кредиту 3 200 763,39 грн., інфляційні втрати за порушення строків сплати процентів за користування кредитом в розмірі 4 519 874,49 грн., інфляційні втрати за порушення строків повернення кредиту в сумі 11 880 873,73 грн. та судовий збір в розмірі 73 080 грн.

06.05.2015 рішення Господарського суду міста Києва від 22.04.2015 у справі №910/5432/15-г набрало законної сили, у зв'язку з чим судом видано наказ.

Згідно з п.4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді іншої справи, у який беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Доказів виконання рішення Господарського суду м. Києва від 21.06.2013 у справі №910/8012/13 та від 22.04.2015 у справі №910/5432/15-г відповідачем суду не надано, також позичальник не сплатив проценти за кредитним договором на користь банку за період з 01.04.2015 по 31.05.2015.

Банк також зазначив, що 30.06.2015 між банком та Державним підприємством «Вугілля України» було підписано додатковий договір №3 до договору кредитної лінії №427/31/2 від 22.04.2011, у силу якого, сторони домовились про наступне:

1. Припинити нарахування процентів за користування кредитом, які нараховані на фактичну суму заборгованості позичальника за кредитом, починаючи з 01.06.2015.

2. Всі інші умови кредитного договору застосовуються з урахуванням положень, передбачених цим додатковим договором, а ті, що не передбачені цим додатковим договором, залишається незмінними та сторони підтверджують свої зобов'язання за ними.

Отже, банк вимагає від позичальника сплатити проценти за період з 01.04.2015 по 31.05.2015 в розмірі 2 473 314,79 грн., 1 514 153,37 грн. заборгованості по пені за несвоєчасне погашення процентів, 12 672 604,50 грн. загальна сума 3% річних, 85 305 107, 02 грн. загальна сума втрат від інфляції за прострочення виконання зобов'язання щодо сплати процентів за користування кредитом.

Відповідно до п. 5.3.2 Кредитного договору, позичальник зобов'язаний своєчасно, у визначені цим Договором строки сплачувати плату (проценти) за користування кредитом.

Пунктом 7.1.1 Договору сторони погодили, що за порушення взятих на себе зобов'язань з повернення суми кредиту, своєчасної плати процентів за користування кредитом позичальник зобов'язується сплатити на користь банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми платежу за кожний день прострочення.

Відповідно до пункту 7.1.4. Договору у разі невиконання позичальником зобов'язань, що не мають вартісного виразу, позичальник повинен сплатити на користь банку неустойку у розмірі 0,5% від основної суми боргу.

Також, позивач зазначив, що постановою Господарського суду міста Києва від 17.05.2017 №910/12918/15 визнано державне підприємство «Вугілля України» банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

Однак, ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.02.2018 у справі № 910/12918/15 (залишено в силі Київським апеляційним господарським судом та Верховним судом) за заявою ПАТ «Альфа-Банк» було закрито провадження у справі № 910/12918/15 про банкрутство Державного підприємства «Вугілля України».

За змістом ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За приписами ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають, зокрема, з договору.

Згідно зі ст.626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст.627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

В силу норм ч.2 ст.1069 Цивільного кодексу України права та обов'язки сторін, пов'язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 цього кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 ст.345 Господарського кодексу України встановлено, що у кредитному договорі передбачаються мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов'язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов'язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту.

Стаття 526 Цивільного кодексу України встановлює, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Прийняття господарським судом рішення про задоволення вимог кредитора, якщо таке рішення не виконано в установленому законом порядку, не припиняє зобов'язальних відносин сторін і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України сум.

Отже, якщо судове рішення про стягнення з боржника коштів фактично не виконано, кредитор вправі вимагати стягнення з нього в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних аж до повного виконання грошового зобов'язання.

Наведене стосується й випадків здійснених господарським судом відстрочки і розстрочки виконання рішення, зміни способу та порядку виконання судового рішення шляхом звернення стягнення на кошти боржника (стаття 331 Господарського процесуального кодексу України), оскільки під час таких відстрочки чи розстрочки або зміни інфляційні процеси тривають, грошове зобов'язання залишається повністю або частково невиконаним і негативний вплив такої ситуації на позивача потребує відповідної компенсації згідно з вимогами частини другої статті 625 Цивільного кодексу України.

Відповідач письмового відзиву та свого контррозрахунку не надав, наявність заборгованості за процентам в розмірі 2 473 314,79 грн., 1 514 153,37 грн. заборгованості по пені за несвоєчасне погашення процентів, 12 672 604,50 грн. загальна сума 3% річних, 85 305 107, 02 грн. загальна сума втрат від інфляції за загальний період з 01.04.2015 по 31.05.2015 не спростував, за таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються судом на відповідача.

Керуючись статтями ст.ст. 74, 76, 86, 129, 185, 232-233, 236-241 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного підприємства "Вугілля України" (01601, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, буд.4, ідентифікаційний код 32709929) на користь Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" (01601, м. Київ, вул. Госпітальна, буд. 12 - г, ) 2 473 314 (два мільйони чотириста сімдесят три тисячі триста чотирнадцять) грн. 79 коп. заборгованість по процентам, 1 514 153 (один мільйон п'ятсот чотирнадцять тисяч сто п'ятдесят три) грн. 37 коп. загальної суми пені, 12 672 604 (дванадцять мільйонів шістсот сімдесят дві тисячі шістсот чотири) грн. 50 коп. загальної суми 3% річних, 85 305 107 (вісімдесят п'ять мільйонів триста п'ять тисяч сто сім) грн. 02 коп. загальної суми втрат банку від інфляції та 672 350 (шістсот сімдесят дві тисячі триста п'ятдесят) грн. 00 коп. - витрат по сплаті судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене у строки та порядку, встановленому розділом ІV ГПК України.

Повне рішення складено 11.04.2019

Суддя О.М.Ярмак