РІШЕННЯ

м. Київ

11.04.2019Справа № 910/1522/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження

справу № 910/1522/19

за позовом державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль», село Гора Бориспільського району Київської області

до Прокуратури Київської області, м. Київ,

про стягнення 2 370,38 грн.,

без виклику учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

08.02.2019 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» (далі - Підприємство) до Прокуратури Київської області (далі - Прокуратура) про стягнення заборгованості за договором про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю від 11.12.2013 №02.2.1-14/1-42. (далі - Договір), а саме: 2 069,46 грн. основного боргу; 233,53 грн. пені; 20,28 грн. 3% річних та 47,11 грн. втрат від інфляції, а всього 2 370,38 грн.

Підприємство обґрунтовує позовні вимоги таким:

- 11.12.2013 Підприємством (балансоутримувач) і Прокуратурою (орендар) було укладено Договір, у зв'язку з наданням орендарю в оренду нежитлові приміщення №169,170 на другому поверсі терміналу «В», площею 15,0 кв.м. для розміщення офісу, балансоутримувач надає, а орендар отримує такі послуги: забезпечення теплом; забезпечення санітарно-гігієнічних умов праці; використання води для прибирання орендованого майна самостійно орендарем; прибирання (сміттєзбірника) та вивезення твердих побутових відходів та відшкодування вартості спожитої електричної енергії;

- на виконання умов Договору позивачем було складено та направлено на адресу відповідача рахунки-фактури та акти приймання-здачі виконаних послуг за період липень 2018 року - жовтень 2018 року, які залишилися без претензій щодо наданих послуг;

- Прокуратура порушила зобов'язання за Договором щодо своєчасної оплати наданих послуг, а саме Прокуратурою не здійснено оплату за надані послуги за період липень 2018 року - жовтень 2018 року у сумі 2 069,46 грн.;

- крім суми заборгованості позивачем нараховано 233,53 грн. пені; 20,28 грн. 3% річних та 47,11 грн. втрат від інфляції.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.02.2019 було прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

20.02.2019 позивач подав суду документи на вимогу ухвали Господарського суду міста Києва від 08.02.2019 та оригінали документів для огляду.

Судом досліджено оригінали письмових доказів та встановлено їх відповідність наявними в матеріалах справи копіям документів, листом від 18.02.2019 повернуто оригінали документів позивачу.

Ухвалу Господарського суду міста Києва від 05.02.2019 було надіслано учасникам процесу на адреси, зазначені у позовній заяві та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що також підтверджується відміткою канцелярії на звороті такої ухвали та рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Відповідач отримав ухвалу про відкриття провадження у справі від 08.02.2019, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення; правом на подання відзиву Прокуратура у визначений судом строк не скористалася та заперечення на позов не подала.

Відповідно до частини другої статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Оскільки відповідач у строк, встановлений частиною першою статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини другої статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які позивач посилався як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені судом, надавши оцінку всім аргументам позивача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

11.12.2013 Підприємством (балансоутримувач) і Прокуратурою (орендар) укладено Договір, за умовами якого:

- у зв'язку із наданням орендарю нежитлових приміщень №№169, 170 на другому поверсі терміналу "В", площею 15,0 кв.м. в оренду для розміщення офісу, балансоутримувач надає, а орендар отримує наступні послуги: забезпечення теплом (теплова енергія), санітарно-гігієнічними умовами праці, водою для прибирання орендованого приміщення самостійно орендарем, а також забезпечення прибирання (сміттєзбірника) та вивезення твердих побутових відходів та відшкодування вартості спожитої електричної енергії (пункт 1.1 в редакції додаткової угоди від 15.04.2016 №1);

- балансоутримувач забезпечує технічну можливість для під'єднання обладнання орендаря до електричних мереж балансоутримувача з метою передачі орендарю електричної енергії, а орендар відшкодовує витрати балансоутримувачу за цінами (тарифами), встановленими уповноваженим органом державної влади (НКРЕКП; підпункт 1.1.2 пункту 1.1 Договору в редакції додаткової угоди від 15.04.2016 №1);

- фінансування орендаря здійснюється за рахунок бюджетних коштів; загальна вартість додаткової угоди від 15.04.2016 №1 до Договору становить 8 757,86 грн., в т.ч. ПДВ - 1 459,64 грн. (підпункт 1.1.3 пункту 1.1 Договору в редакції додаткової угоди від 15.04.2016 №1);

- ціни на послуги можуть змінюватись у разі зміни витрат балансоутримувача, пов'язаних з наданням цих послуг та у інших випадках, передбачених чинним законодавством України (пункт 1.8. Договору);

- орендар зобов'язується своєчасно здійснювати розрахунки за Договором; щомісяця, з 10 числа місяця, що слідує за звітним, самостійно одержувати в бухгалтерії балансоутримувача рахунок та акт приймання-здачі виконаних послуг; сплата рахунку здійснюється орендарем до 20 числа того ж місяця; підписаний акт приймання-здачі послуг орендар зобов'язаний повернути в бухгалтерію балансоутримувача протягом 5-ти днів з дати його отримання; якщо протягом 5-ти днів акт приймання-здачі виконаних послуг не буде повернутий балансоутримувачу, він вважається підписаним сторонами; акт приймання-здачі виконаних послуг підписується керівниками сторін або призначеними керівниками повноважними особами за умови надання документів про надання таких повноважень; підписання акта приймання-здачі виконаних послуг орендарем є підтвердження відсутності претензії до якості надання послуг (пункт 2.2 Договору);

- Договір набирає чинності з дати його підписання сторонами та діє до 31.12.2013; датою підписання Договору вважається пізніша дата, якщо Договір підписувався сторонами окремо (пункт 6.1 Договору);

- у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов Договору протягом одного місяця до закінчення строку його чинності, Договір вважається продовжений на кожний наступний рік (пункт 6.3 Договору).

Договір підписано уповноваженими особами, а саме, від позивача - виконуючим обов'язки генерального директора ОСОБА_1, який діяв на підставі статуту, та від відповідача - заступником прокурора Київської області Бабенком В.І., який діяв на підставі чинного законодавства України, та скріплено печатками сторін.

Договір у встановленому порядку не оспорений, не визнаний недійсним, не розірвано.

Таким чином, Договір є дійсним, укладеним належним чином та є обов'язковим для виконання сторонами.

Додатковою угодою від 20.04.2015 №2 сторонами було внесено зміни до тарифів на комунальні послуги, передбачені Договором.

26.04.2017 позивач надіслав відповідачу лист №01-2218-160, в якому повідомив про введення в дію з 01.05.2017 нової вартості послуг (прибирання та вивезення твердих побутових відходів).

10.08.2018 Підприємство надіслало Прокуратурі листа №01-2218-704, в якому повідомило про зміну вартості послуг (прибирання та вивезення твердих побутових відходів) з 01.09.2018.

Частиною першою статті 901 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Отже, укладений сторонами Договір за своєю правовою природою є договором з надання послуг.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

На виконання умов Договору позивачем було складено та передано відповідачу рахунки-фактури: від 31.07.2018 №611/179 на суму 41,40 грн.; від 31.07.2018 №611/180 на суму 47,40 грн.; від 31.07.2018 №622/84 на суму 403,43 грн.; від 31.08.2018 №611/208 на суму 41,40 грн.; від 31.08.2018 №611/209 на суму 47,40 грн.; від 31.08.2018 №622/97 на суму 403,43 грн.; від 30.09.2018 №611/241 на суму 41,40 грн.; від 30.09.2018 №611/242 на суму 48,60 грн.; від 30.09.2018 №622/112 на суму 403,43 грн.; від 31.10.2018 №611/273 на суму 48,60 грн.; від 31.10.2018 №611/274 на суму 41,40 грн.; від 31.10.2018 №611/275 на суму 102,20 грн.; від 31.10.2018 №622/127 на суму 399,37 грн.; та акти приймання-здачі виконаних послуг за період з липня 2018 року по жовтень 2018 року: від 31.07.2018 на суму 41,40 грн.; від 31.07.2018 на суму 47,40 грн.; від 31.07.2018 на суму 403,43 грн.; від 31.08.2018 на суму 41,40 грн.; від 31.08.2018 на суму 47,40 грн.; від 31.08.2018 на суму 403,43 грн.; від 30.09.2018 на суму 41,40 грн.; від 30.09.2018 на суму 48,60 грн.; від 30.09.2018 на суму 403,43 грн.; від 31.10.2018 на суму 48,60 грн.; від 31.10.2018 на суму 41,40 грн.; від 31.10.2018 на суму 102,20 грн.; від 31.10.2018 на суму 399,37 грн.

Вказані акти приймання-здачі виконаних послуг і рахунки-фактури були позивачем надіслані на адресу відповідача засобами поштового зв'язку, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями рекомендованих повідомлень про вручення поштового повідомлення.

Проте, всупереч пункту 2.2 Договору відповідач підписані акти приймання-здачі виконаних послуг за період з липня 2018 року по жовтень 2018 року, на адресу позивача не надіслав, заперечень щодо причин їх не підписання не надав.

Таким чином, відповідно до пункту 2.2. Договору, дані акти приймання-здачі виконаних послуг за період з липня 2018 року по жовтень 2018 року є погодженими, послуги вважаються прийнятими та є підставою для проведення остаточних розрахунків за отримані протягом вказаного в них періоду послуги.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною першою статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до частини першої статті 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Так, пунктом 2.2 Договору зокрема, передбачено, що сплата рахунку здійснюється орендарем до 20 числа того ж місяця.

Судом встановлено, що відповідач в порушення взятих на себе зобов'язань не відшкодував позивачу витрати на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг за період з липня 2018 року по жовтень 2018 року, у зв'язку із чим у відповідача виникла заборгованість перед позивачем у сумі 2 069,46 грн.

Згідно із статтею 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини першої статті 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Отже, оскільки відповідач, в порушення умов Договору, не здійснив оплату наданих позивачем послуг з утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг за період з липня 2018 року по жовтень 2018 року, доказів оплати заборгованості в сумі 2 069,46 грн. суду не подав, позовні вимоги в частині стягнення 2 069,46 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім основної суми заборгованості Підприємство просить стягнути з Прокуратури 20,28 грн. 3% річних та 47,11 грн. втрат від інфляції за період з 21.08.2018 по 30.01.2019.

За приписами статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних в порядку статті 625 ЦК України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Судом перевірено розрахунок сум та періодів нарахування 3% річних та встановлено, що він правильний.

Отже, стягненню з відповідача підлягає 20,28 грн. 3% річних.

Разом з тим, судом перевірено здійснений позивачем розрахунок втрат від інфляції та період їх нарахування та встановлено, що він неправильний.

Так, за перерахунком суду сума втрат від інфляції складає 85,57 грн.

Проте, здійснення перерахунку судом інфляційних втрат фактично призведе до виходу судом за межі позовних вимог, а тому стягненню з відповідача підлягає 47,11 грн. інфляційних втрат.

Що ж до стягнення 233,53 грн. пені за період з 21.08.2018 по 30.01.2019, то слід зазначити таке.

У частині першій статті 546 ЦК України зазначено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 ЦК України).

Згідно з частиною другою статті 343 ГК України і статтею 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктом 4.2 Договору передбачено, що орендар зобов'язаний у разі несвоєчасної оплати отриманих послуг, сплачувати балансоутримувачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати; пеня нараховується до моменту повного погашення дебіторської заборгованості за Договором.

Так, перевіривши здійснений позивачем розрахунок суми пені і періодів її нарахування, Господарський суд міста Києва дійшов висновку, що він правильний.

Отже, стягненню з відповідача підлягає 233,53 грн. пені.

Відповідно до частини першої статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з статтею 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

За таких обставин, позов визнається судом доведеним, обґрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню.

За приписами статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати зі справи слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 129, 233, 236, 237, 240 та 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» (08300, Київська область, Бориспільський район, село Гора, вул. Бориспіль-7; ідентифікаційний код 20572069) до Прокуратури Київської області (01601, м. Київ, бульвар Лесі Ураїнки, 27/2; ідентифікаційний код 02909996) про стягнення 2 370,38 грн. задовольнити повністю.

2. Стягнути з Прокуратури Київської області (01601, м. Київ, бульвар Лесі Ураїнки, 27/2; ідентифікаційний код 02909996) на користь державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» (08300, Київська область, Бориспільський район, село Гора, вул. Бориспіль-7; ідентифікаційний код 20572069): 2 069 (дві тисячі шістдесят дев'ять) грн. 46 коп. заборгованості; 233 (двісті тридцять три) грн. 53 коп. пені; 20 (двадцять) грн. 28 коп. 3 % річних; 47 (сорок сім) грн. 11 коп. втрат від інфляції та 1 921 (одну тисячу дев'ятсот двадцять одну) грн. судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 11.04.2019.

Суддя І.Д. Курдельчук