СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" квітня 2019 р. Справа № 922/1451/18

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Плахов О.В., суддя Мартюхіна Н.О., суддя Шутенко І.А.,

при секретарі Міракові Г.А.,

за участю представників:

позивача - ОСОБА_1 на підставі довіреності від 15.06.2018 №18-0014/33230;

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 - на підставі довіреності від 22.06.2018 № 412,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Приватофис", м.Дніпро, (вх.№1482 Х/2) на ухвалу господарського суду Харківської області від 18.12.2018 у справі №922/1451/18 (суддя Ольшанченко В.І., постановлену в м.Харків, час постановлення ухвали не зазначено, дата складення повного тексту 18.12.2018)

за позовом: Національного банку України, м. Київ,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Приватофис", м. Дніпро,

за участю - Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", м. Київ,

про звернення стягнення на предмет іпотеки,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Харківської області від 18.12.2018 у справі №922/1451/18 повернуто зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Приватофис", з тих підстав, що зустрічний позов було подано до місцевого господарського суду з пропуском строку встановленого частиною першою статті 180 Господарського процесуального кодексу України.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Приватофис" з ухвалою суду першої інстанції не погодилось та звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Харківської області від 18.12.2018 у справі №922/1451/18 та передати зустрічну позовну заяву на розгляд до суду першої інстанції.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на те, що на його думку оскільки предмет позову первісної позовної заяви та зустрічної позовної заяви є взаємопов'язаними, вони повинні розглядатись в одному провадженні, що не було враховано місцевим господарським судом при постановленні оскаржуваної ухвали про повернення зустрічного позову.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 28.12.2018 залишено без руху апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю "Приватофис", в порядку статті 260 Господарського процесуального кодексу України, з тих підстав, що з доданих до апеляційної скарги матеріалів, вбачається, що апелянтом до апеляційної скарги не додано доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі, та не надано доказів на підтвердження направлення копій апеляційної скарги позивачу - Національному банку України та третій особі, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Публічному акціонерному товариству Комерційний банк "Приватбанк".

18.01.2019 апелянтом подано до апеляційного господарського суду документи на підтвердження усунення недоліків, що стали підставою для залишення апеляційної скарги без руху, а саме: платіжне доручення №3777 від 14.01.2019 на суму 1921,00грн., та докази на підтвердження направлення копій апеляційної скарги позивачу - Національному банку України та третій особі, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Публічному акціонерному товариству Комерційний банк "Приватбанк" (вх.№537).

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Східного апеляційного господарського суду від 15.01.2019, у звязку із відпусткою судді Гези Т.Д., для розгляду справи №922/1451/18 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Плахов О.В., суддя Мартюхіна Н.О., суддя Шутенко І.А.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду 21.01.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Приватофис" на ухвалу господарського суду Харківської області від 18.12.2018 у справі №922/1451/18; встановлено сторонам у справі строк до 06.02.2019 для подання відзиву на апеляційну скаргу з доказами його надсилання та призначено справу до розгляду на 14.02.2019

22.01.2019 на адресу Східного апеляційного господарського суду надійшла касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Тайлон" на ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 15.01.2019 у справі №922/1451/18 (вх.№77).

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 24.01.2019 зупинено розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Приватофис" на ухвалу господарського суду Харківської області від 18.12.2018 у справі №922/1451/18 до розгляду Верховним Судом касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Тайлон" на ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 15.01.2019 у справі №922/1451/18 та повернення до Східного апеляційного господарського суду матеріалів справи.

Під час знаходження матеріалів справи в судів касаційної інстанції, 31.01.2019 позивачем подано до апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу (вх.№1082), в якому просить суд відмовити в задоволенні апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Приватофис", ухвалу господарського суду Харківської області від 18.12.2018 у справі №922/1451/18 залишити без змін.

11.02.2019 третьою особою подано до апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу (вх.№ 1435), в якому просить суд відмовити в задоволенні апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Приватофис", ухвалу господарського суду Харківської області від 18.12.2018 у справі №922/1451/18 залишити без змін.

Ухвалою Верховного Суду від 14.02.2019 у справі №922/1451/18 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Тайлон" на ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 15.01.2019 у справі №922/1451/18.

13.03.2019 матеріали справи №922/1451/18 надійшли на адресу Східного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 21.03.2019 поновлено провадження у справі 922/1451/18 та призначено справу до розгляду на 10.04.2019.

03.04.2019 позивачем подано до апеляційного господарського суду клопотання про визнання дії зловживанням процесуальними правами та стягнення штрафу (вх.№3407), в якому просить суд визнати подання ТОВ "Приватофис" апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Харківської області від 18.12.2018 у справі №922/1451/18 зловживанням процесуальними правами з метою безпідставного затягування розгляду справи, за що застосувати до ТОВ "Приватофис" захід процесуального примусу у вигляді штрафу та стягнення в дохід державного бюджету з ТОВ "Приватофис" штрафу в сумі десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Обґрунтовуючи клопотання Національний банк України зазначає, що фактично апеляційна скарга не містить доводів, за якими апелянт не погоджується з висновками місцевого господарського суду, що суперечить вимогам пункту 5 частини 2 статті 258 Господарського процесуального кодексу України. Подання ТОВ "Приватофис" зустрічного позову, та наступне оскарження його повернення, спрямоване на свідоме невиправдане затягування судового процесу, порушує права інших учасників цього процесу та вимоги вказаного Кодексу. При цьому, з аналізу зустрічного позову вбачається, що він має очевидно штучний характер (зловживання процесуальними правами у розумінні пункту 3 частини 2 статті 43 Господарського процесуального кодексу України). Отже, за наведених обставин, подання штучних зустрічних позовних заяв, безпідставних апеляційних та касаційних скарг, необґрунтованих клопотань, а також загальна поведінка скаржника під час звернення до місцевого, апеляційного та касаційного судів, є яскравим прикладом систематичного зловживання процесуальними правами і полягає у їх недобросовісному використанні, яке можна кваліфікувати через критерій відсутності серйозного законного інтересу, тобто легітимного прагнення до отримання певних переваг, передбачених процесуальним законом.

У судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду 10.04.2019 представник позивача заперечив проти вимог апеляційної скарги, просив відмовити в її задоволенні, ухвалу господарського суду Харківської області від 18.12.2018 у справі №922/1451/18 залишити без змін.

Крім того, представник позивача підтримав подане клопотання про визнання дій апелянта зловживанням процесуальними правами та стягнення штрафу (вх.№ 3407 від 03.04.2019).

Представник третьої особи також заперечив проти вимог апеляційної скарги, просив відмовити в її задоволенні, ухвалу господарського суду Харківської області від 18.12.2018 у справі №922/1451/18 залишити без змін.

Крім того, представник третьої особи також підтримв подане позивачем клопотання про визнання дій апелянта зловживанням процесуальними правами та стягнення штрафу (вх.№ 3407 від 03.04.2019).

Колегія суддів, розглянувши подане позивачем клопотання про визнання дій апелянта зловживанням процесуальними правами та стягнення штрафу, судова колегія дійшла висновку про відмову в його задоволенні враховуючи наступне.

Так, відповідно до частини 1 статті 2 Господарського процесуального кодексу України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 43 Господарського процесуального кодексу України, залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема: подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Відповідно до пункту 10 абзацу 1 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України, основними засадами (принципами) господарського судочинства є розумність строків розгляду справи судом.

Частиною 4 статті 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд зобов'язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Стаття 131 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обовязків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Заходи процесуального примусу застосовуються судом шляхом постановлення ухвали.

Дослідивши клопотання позивача про застосування заходів процесуального примусу та наведені у клопотанні доводи позивача, колегія суддів не вбачає підстав для застосування до відповідача заходів процесуального примусу у вигляді штрафу, у відповідності до статті 135 Господарського процесуального кодексу України та відмовляє в задоволенні заявленого клопотання.

Враховуючи, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи по суті, що апелянт був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, колегія суддів вважає за можливе розглянути скаргу в даному судовому засіданні за наявними у матеріалах справи доказами.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи апелянта, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.06.06.2018 Національний банк України звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою, в якій просив суд в рахунок часткового погашення заборгованості Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" за кредитним договором №19 від 03.03.2009 (з усіма змінами та доповненнями до нього) перед позивачем в розмірі ,00грн., що становить прострочену заборгованість за кредитом станом на 06.04.2018, звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором №25 від 20.12.2011, укладеним між Національним банком України та Товариством з обмеженою відповідальністю "Приватофіс", що посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 та зареєстрований в реєстрі за №2265, а саме на наступне нерухоме майно: нежитлові приміщення 1-го поверху №1-7 в літ. "А-7" загальною площею 158,5 кв.м., реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 01, що розташоване за адресою: м. Харків, вул. Маркса Карла, буд. 38-Д, що належить на праві приватної власності Товариству з обмеженою відповідальністю "Приватофис" на підставі договору купівлі-продажу нежитлових приміщень від 06.05.2011, посвідчений ОСОБА_4, приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області, зареєстрований в реєстрі за №1963.

Також, позивач просив суд встановити спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", за початковою ціною 2561043,00 грн. без ПДВ. (т.1 а.с.5-178).

Ухвалою господарського суду Харківської області від 21.06.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №922/1451/18; встановлено відповідачу пятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання господарському суду Харківської області: відзиву на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам статті 165 Господарського процесуального кодексу України; призначено підготовче засідання на 16.07.2018(т.1 а.с.336-338).

Ухвалою господарського суду Харківської області від 27.07.2018 зупинено провадження у справі №922/1451/18 до розгляду Харківським апеляційним господарським судом апеляційної скарги відповідача на ухвалу господарського суду Харківської області від 16.07.2018 (т.2 а.с.155-157).

Ухвалою господарського суду Харківської області від 07.12.2018 провадження у справі № 922/1451/18 поновлено та призначено підготовче засідання на 19.12.2018 (т.3 а.с.13-14).

14.12.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю "Приватофис" звернулось до господарського суду Харківської області з зустрічною позовною заявою до Національного банку України, в якій просив суд визнати відсутнім у Національно банку України права вимагати повернення Товариством з обмеженою відповідальністю "Приватофис" усієї суми заборгованості за кредитним договором №19 від 03.03.2019, укладеним між Національним банком України та Публічним акціонерним товариством Комерційний банк "ПриватБанк" (т.3 а.с.16-20).

Як було зазначено вище, строк для подання відповідачем відзиву було встановлено місцевим господарським судом в ухвалі суду від 21.06.2018 пятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали (пункт 9 резолютивної частини ухвали).

Ухвала місцевого господарського суду від 21.66.2018 була отримана відповідачем - ТОВ "Приватофис" 02.07.2018, про що свідчить повернуте повідомлення про вручення поштового відправлення з відміткою про отримання (т.1 а.с.340).

16.07.2018 Товариством з обмеженою відповідальністю "Приватофис" було подано до господарського суду Харківської області відзив на позовну заяву (вх.№20486) (т.2 а.с.53-95).

Разом з тим, як вірно встановлено господарським судом першої інстанції, виходячи з дати подання до суду зустрічної позовної заяви - 14.12.2018, Товариством з обмеженою відповідальністю "Приватофис" було пропущено встановлений господарським процесуальним законодавством строк для подання до суду зустрічного позову.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає правомірним та обґрунтованим висновок господарського суду першої інстанції про повернення зустрічної позовної заяви Товариству з обмеженою відповідальністю "Приватофис" на підставі частини 1 статті 180 Господарського процесуального кодексу України, виходячи з наступного.

Так, згідно частини третьої статті 173 Господарського процесуального кодексу України об'єднання справ в одне провадження допускається до початку підготовчого засідання, а у спрощеному позовному провадженні - до початку розгляду справи по суті у кожній із справ.

Відповідно до частини третьої статті 180 Господарського процесуального кодексу України, вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об'єднуються в одне провадження з первісним позовом.

Отже, у разі якщо зустрічний позов подано до суду після початку підготовчого засідання, з урахуванням положень частини третьої статті 180 та частини третьої статті 173 Господарського процесуального кодексу України після початку підготовчого засідання не вбачається можливим об'єднати в одне провадження вимоги за зустрічним позовом з первісним позовом.

Частиною першою статті 180 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що відповідач має право пред'явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Частиною шостою статті 180 Господарського процесуального кодексу України визначено, що зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої цієї статті, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 178 Господарського процесуального кодексу України у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідач має право надіслати суду - відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову.

Відповідно до частини восьмої статті 165 Господарського процесуального кодексу України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п'ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Статтею 113 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Згідно зі статтею 116 Господарського процесуального кодексу України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Натомість, як було зазначено вище, зустрічний позов було пред'явлено відповідачем до місцевого господарського суду 14.12.2018, тобто після закінчення строку для подання відзиву, що є порушенням приписів частини першої статті 180 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому, ТОВ "Приватофис" не було обґрунтовано неможливості подання зустрічного позову в строк для подання відзиву, заяв про поновлення пропущеного процесуального строку в порядку статті 119 Господарського процесуального кодексу України до суду першої інстанції не подавалося.

Отже, ТОВ "Приватофис" не скористалось своїм правом на подання зустрічного позову, у строки, визначені господарським судом першої інстанції та нормами процесуального законодавства.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про порушення ТОВ "Приватофис" вимог частини першої статті 180 Господарського процесуального кодексу України, що зумовило обґрунтований висновок про повернення зустрічного позову заявникові на підставі частини шостої статті 180 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом відповідачем до зустрічного позову не було додано доказів сплати судового збору у встановленому законом порядку та розмірі та доказів направлення копії заяви іншим учасникам провадження у справі.

Таким чином, господарським судом першої інстанції було встановлено, що відповідачем було подано зустрічний позов з порушенням статті 164 Господарського кодексу України, а саме не було надано доказів сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону та доказів відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Щодо доводів апелянта про взаємопов'язаність зустрічної позовної заяви з предметом первісного позову, судова колегія зазначає, що розгляд справи здійснюється судами відповідно до порядку, встановленого процесуальним законом, отже, з огляду на встановлення господарським судом першої інстанції порушень ТОВ "Приватофіс" як строків звернення з зустрічним позовом так і вимог процесуального закону щодо форми та змісту заяви (не додано доказів сплати судового збору, доказів направлення копії заяви іншим сторонам у справі), вказані обставини є самостійними підставами для повернення зустрічного позову в незалежності від обставин пов'язаності зустрічного та первісного позову.

Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Стаття 74 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Гарантуючи право на справедливий судовий розгляд, стаття 6 Конвенції в той же час не встановлює жодних правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010р.)

Апелянту була надана можливість спростувати достовірність доказів і заперечити проти їх використання.

Питання справедливості розгляду не обовязково постає у разі відсутності будь-яких інших матеріалів на підтвердження отриманих доказів, слід мати на увазі, що у разі, якщо доказ має дуже вагомий характер і якщо відсутній ризик його недостовірності, необхідність у підтверджувальних доказах відповідно зменшується (рішення Європейського суду з прав людини у справі Яременко проти України, no.32092/02 від 12.06.2008р.)

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що ухвала господарського суду Харківської області від 18.12.2018 у справі №922/1451/18 підлягає залишенню без змін, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Приватофис" підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст. ст. 255, 269, 270, ч.1 ст. 275, 282 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Приватофис" залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 18.12.2018 у справі №922/1451/18 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 11 квітня 2019р.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуючий суддя О.В. Плахов

Суддя Н.О. Мартюхіна

Суддя І.А. Шутенко