ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" квітня 2019 р. Справа №914/1631/18

Західний апеляційний господарський суд у складі:

головуючого - судді Матущака О.І.

суддів: Мирутенка О.Л.

Хабіб М.І.

За участю представників сторін від:

позивача: Сколоздра В.Р. - адвокат, Яремко В.П. - адвокат;

відповідача: Биков Г.Є. - адвокат

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_5, м. Червоноград, Львівська область б/н від 09.01.2019

на рішення Господарського суду Львівської області від 12.12.2018 (суддя А.Б. Мазовіта, повний текст рішення складено 22.12.2018)

за позовом ОСОБА_5, м. Червоноград, Львівська область

до відповідача ОСОБА_6 з обмеженою відповідальністю "Софро", смт. Жвирка, Сокальський район, Львівська область

про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників товариства, визнання недійсними змін до статуту товариства, визнання недійсним та скасування запису про проведення реєстраційної дії

ВСТАНОВИВ:

Суть спору.

До Господарського суду Львівської області ОСОБА_5 подано позов до ТОВ «Софро» про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників товариства, визнання недійсними змін до статуту товариства, визнання недійсним та скасування запису про проведення реєстраційної дії.

Позовні вимоги, зокрема, мотивовані тим, що ТОВ «Софро» порушено вимоги Закону України «Про господарські товариства» під час скликання та проведення оспорюваних загальних зборів учасників товариства. Так, у зв'язку із ненаданням позивачу на його вимогу для ознайомлення під час проведення загальних зборів учасників товариства від 16.06.2018 нової редакції статуту товариства, позивач не зміг належним чином підготуватись до розгляду третього питання порядку денного загальних зборів учасників товариства про затвердження нової редакції статуту, висловити свої пропозиції та зауваження до статуту товариства, що, як наслідок, позбавило позивача можливості реалізувати належне йому як учаснику корпоративне право на участь в управлінні справами товариства при проведенні спірних загальних зборів. Таким чином, рішення загальних зборів учасників товариства, оформлене протоколом №16/06/2018 від 16.06.2018, по третьому питанню порядку денного, а саме: затвердження нової редакції статуту ТОВ «Софро» відповідно до змін, що встановлюються Законом України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», є незаконним, оскільки, прийняте із порушенням ст. 89, ч.1 ст. 167 ГК України, ч. 1 ст. 116 ЦК України, ст. 10, ч. 5 ст. 61 Закону України «Про господарські товариства».

Окрім цього позовні вимоги обґрунтовані тим, що нова редакція статуту товариства, затверджена оскаржуваним рішенням загальних зборів, суперечить ч.2 ст.4, ст. 51 Закону України «Про господарські товариства», оскільки не містить тих відомостей, які згідно Закону України «Про господарські товариства», що діяв на момент проведення спірних загальних зборів учасників товариства, повинні обов'язково в них міститись.

Позивач також стверджує, що положення п.10.8 Розділу 10 оскаржуваного статуту суперечать ч. 4 ст. 146 ЦК України (в редакції, що діяла на момент проведення оскаржуваних загальних зборів учасників товариства) та встановлюють не передбачені законодавством вимоги для аудиторської фірми, що обирається учасником для проведення аудиту товариства. Також зазначає, що положення п. 11.7.1, 11.7.2, 11.7.4 оскаржуваного статуту товариства суперечать нормам ст.ст. 10, 54 Закону України «Про господарські товариства», оскільки учасник товариства має право у будь-який час вийти з товариства незалежно від згоди інших учасників та самого товариства та виплата вартості його частки проводиться в строк до 12 місяців з дня виходу.

Вказує, що положення п.п. 5.10, 11.1.3, 11.1.4, 11.1.5, 11.2, 11.7.3, 16.4.2, 16.4.3 нової редакції статуту суперечать ст.ст. 18, 21, 24, 45 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», оскільки внесені до статуту товариства з порушенням процедури голосування, дотримання якої є імперативною вимогою цього Закону. Зокрема, відповідно до ст.ст. 18, 21, 24, 45 вказаного Закону, для внесення вищенаведених положень до статуту товариства в новій редакції, повинно було бути одностайне позитивне голосування всіх учасників товариства за прийняття відповідного рішення. Проте відповідні положення були внесені в статут неодностайним рішенням загальних зборів учасників товариства.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 12.12.2018 відмовлено у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Рішення суду мотивоване тим, що позивачем не подано суду належних та допустимих доказів, які б беззаперечно доводили, що рішення загальних зборів учасників товариства, оформлене протоколом №16/06/2018 від 16.06.2018, не відповідає нормам Закону України «Про господарські товариства». Позивачем також не доведено, що мали місце порушення вимог вищеназваного Закону та/або установчих документів товариства під час скликання та проведення загальних зборів.

Щодо позовних вимог про визнання недійсними змін до статуту ТОВ «Софро» у вигляді нової редакції, затвердженої рішенням загальних зборів учасників ТОВ «Софро», оформленого протоколом №16/06/2018 від 16.06.2018, то рішення суду мотивоване тим, що позивачем не подано належних та допустимих доказів порушень прав позивача у зв'язку із прийняттям оскаржуваної нової редакції статуту товариства.

Рішення суду в частині відмови у скасуванні реєстраційної дії обґрунтоване тим, що така позовна вимога є похідною від позовних вимог про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників товариства, оформленого протоколом №16/06/2018 від 16.06.2018 та визнання недійсними змін до статуту товариства.

Узагальнення доводів особи, яка подала апеляційну скаргу та інших учасників справи.

Позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. У своїй апеляційній скарзі апелянт покликається на те, що рішення місцевого господарського суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права. Так, скаржник зазначає, що суд першої інстанції, дійшовши висновку про те, що рішення загальних зборів по третьому питанню порядку денного спірних загальних зборів учасників товариства, а саме: «Уповноважити голову загальних зборів ОСОБА_7 та секретаря загальних зборів ОСОБА_8 підписати нову редакцію статуту ТОВ «Софро» було «процедурним», що, на думку суду, не потребувало окремого включення до порядку денного, так само і згоди всіх учасників щодо голосування за ці питання, порушив ч.5 ст.61 Закону України «Про господарські товариства» та ст. 236 ГПК України. Апелянт стверджує, що відповідно до ч.5 ст.61 Закону України «Про господарські товариства» проведення зборів з питань, не включених до порядку денного, рішення можуть прийматися тільки за згодою всіх учасників, присутніх на зборах. А тому, прийняття зазначеного рішення про третьому питанню порядку денного за відсутності згоди позивача порушує право позивача на управління товариством, передбачене ст. 89, ч.1 ст. 167 ГК України, ч.1 ст.116 ЦК України, ст.10, ч.5 ст.61 Закону України «Про господарські товариства».

Позивач також звертає увагу, що місцевий господарський суд дійшов помилкового висновку про належне повідомлення позивача про проведення оскаржуваних загальних зборів учасників товариства, оскільки не врахував, що порядок денний загальних зборів, що відбулися 16.06.2018 не відповідав порядку денному, вказаному у повідомленні від 22.05.2018.

Окрім цього зазначає, що статут товариства в редакції, затвердженій оскаржуваним рішенням загальних зборів, не відповідає Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», зокрема: ч.3 ст.11 щодо підписання змін до статуту всіма учасниками товариства; п.3 ч.5 ст.11, згідно якої в статуті обов'язково зазначаються відомості про порядок вступу до товариства та виходу з нього; п. 10.8 статуту в новій редакції суперечить ст. 41 зазначеного Закону, оскільки встановлюють не передбачені законодавством вимоги для аудиторської фірми, що обирається учасником для проведення аудиту товариства. Апелянт також вказує, що для внесення окремих положень до статуту товариства в новій редакції, як-от: п.п. 11.1.3, 11.1.4, 11.1.5, 11.2, 11.7.3, 16.4.2, 16.4.3 повинно було бути одностайне позитивне голосування всіх учасників товариства за прийняття відповідного рішення. Проте відповідні положення були внесені в статут неодностайним рішенням загальних зборів учасників товариства.

Скаржник вважає, що вищезгадані порушення не можуть бути усунуті наступним рішенням загальних зборів, оскільки нова редакція статуту не містить тих відомостей, які обов'язково повинні міститися у статуту згідно Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», а відтак зміни до статуту підлягають визнанню недійсними, оскільки така редакція статуту є похідною від незаконних рішень загальних зборів.

Апелянт також стверджує, що покликання місцевого господарського суду на те, що право позивача на ознайомлення з документами, внесеними до порядку денного, оскаржуваних загальних зборів учасників товариства не було порушеним з тих підстав, що відсутні докази того, що 16.06.2018 під час проведення загальних зборів позивачем подавалися заяви про надання документів, про необхідність оголошення перерви у засіданнях загальних зборів з метою ознайомлення, є безпідставними, оскільки ст. 61 Закону України «Про господарські товариства» не містить обов'язку учасника товариства звертатись з такою вимогою письмово чи подавати зауваження до протоколу. Водночас відсутність зазначених заяв позивача не є доказом, який свідчить про те, що йому було надано для ознайомлення відповідні документи, внесені до порядку денного.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Свої заперечення обґрунтовує тим, що позивачем безпідставно стверджується про необхідність застосування Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», в той час як спірні правовідносини регулюються Законом України «Про господарські товариства». Крім цього відповідач зазначає, що нова редакція статуту вважається прийнятою з моменту, коли більшість голосів учасників проголосували «за» затвердження нової редакції статуту незалежно від наступного підписання та реєстрації таких змін. При цьому наступне підписання та реєстрація таких змін впливає лише на набрання новою редакцією статуту чинності, визнання державою набрання чинності статутом, а також цей юридичний факт має значення для відносин товариства з третіми особами. Таким чином, нова редакція статуту є затверджена (але не чинною) з моменту прийняття рішення загальними зборами. Водночас питання підписання затвердженої редакції статуту є питанням процедурним та не виходить за межі третього питання порядку денного «Про затвердження нової редакції статуту ТОВ «Софро» відповідно до змін, що встановлюються Законом України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю».

Відповідач також стверджує, що позивач - ОСОБА_5 була присутня на загальних зборах 16.06.2018, отримала всі раніше направлені повідомлення, не подала ані до проведення, ані під час проведення будь-яких заперечень щодо порядку денного і необхідності додаткового часу на підготовку тощо. А тому, враховуючи присутність позивача на спірних загальних зборах та за відсутності будь-яких заяв, клопотань чи інших дій, які б свідчили про неналежну підготовку позивача до загальних зборів, відсутні будь-які підстави для визнання недійсними рішень загальних зборів чи нової редакції статуту.

Окрім цього зазначає, що відповідно до ст. 41 Закону України «Про господарські товариства» рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосують учасники, що володіють у сукупності більш як 50% загальної кількості голосів учасників товариства. Враховуючи те, що за затвердження нової редакції статуту ТОВ «Софро» проголосувало 85%, статут затверджено у порядку, встановленому законодавством.

На думку відповідача, позивачем не наведено, яким чином прийняті положення статуту порушують права позивача, які наслідки такого порушення та причинний зв'язок між порушенням та прав та наслідками. Вважає, що статут ТОВ «Софро» повністю відповідає Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю».

На адресу суду надійшла заява від відповідача б/н від 13.03.2019 (вх..№ЗАГС 01-04/1633/19) про стягнення з позивача судових витрат на професійну допомогу, на підтвердження чого подав копію виписки з банківського рахунку АО «Адексат Лойерс» за лютий 2019 року.

Відповідачем подано клопотання б/н від 02.04.2019 про зменшення витрат на оплату правничої допомоги.

На адресу суду надійшло клопотання від позивача б/н від 02.04.2019 про долучення судової практики.

З огляду на те, що подане клопотання не стосується розгляду справи по суті та процесуальних питань щодо справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про долучення такого до матеріалів справи.

Інших клопотань, заяв в порядку ст.207 ГПК України сторонами заявлено не було.

В судовому засіданні представниками сторін викладено доводи та заперечення по суті апеляційної скарги.

Фактичні обставини справи.

Як встановлено судом першої інстанції та перевірено судом апеляційної інстанції, відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань та пункту 1.5 статуту ТОВ «Софро» в редакції від 16.06.2018, учасниками товариства є ОСОБА_5, ОСОБА_8 та ОСОБА_9.

Номінальна вартість частки ОСОБА_5 становить 1 037 151 грн, що складає 15% статутного капіталу ТОВ «Софро».

Як підтверджується матеріалами справи, 04.05.2018 директором товариства ОСОБА_8, який є учасником цього товариства із часткою 15%, всім учасникам товариства направлено повідомлення про необхідність скликання загальних зборів у зв'язку із необхідністю погодження загальними зборами дій директора (відправлення №77 отримано ОСОБА_5 11.05.2018 о 17:19:00 год відповідно до офіційного інтернет порталу ПАТ «Укрпошта» щодо відстеження поштових відправлень).

В подальшому 15.05.2018 загальним зборам та всім учасникам товариства направлено повідомлення про проведення загальних зборів 16.06.2018 на підставі раніше направленого повідомлення про необхідність скликання загальних зборів у зв'язку із необхідністю погодження загальними зборами дій директора (відправлення №453 отримано ОСОБА_5 18.05.2018 о 17:06:00 год відповідно до офіційного інтернет порталу ПАТ «Укрпошта» щодо відстеження поштових відправлень).

Як підтверджується матеріалами справи, учасник товариства ОСОБА_5 запропонувала внести до порядку денного наступні питання:

- визначення основних напрямів діяльності товариства, затвердження планів та звітів про їх виконання;

- створення ревізійної комісії;

- призначення аудиторської перевірки для здійснення контролю за фінансовою діяльністю товариства за період 2017 - 2018 років.

Учасник товариства ОСОБА_9 запропонував розглянути наступні питання:

- затвердження нової редакції статуту товариства відповідно до змін, що встановлюються Законом України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю»;

- збільшення статутного капіталу товариства.

В подальшому було сформовано кінцевий порядок денний:

1. Погодження дій директора товариства ОСОБА_8 щодо укладення договору з постачання меблів за умовами поставки №01/2018 на загальну суму, що перевищує зазначені у Статуті обмеження щодо суми угоди та обговорення питання зміни таких обмежень.

2. Затвердження нової редакції статуту ТОВ «СОФРО» відповідно до змін, що встановлюються Законом України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю».

3. Збільшення статутного капіталу товариства.

4. Визначення основних напрямів діяльності товариства, затвердження планів та звітів про їх виконання.

5. Створення ревізійної комісії.

6. Призначення аудиторської перевірки для здійснення контролю за фінансовою діяльністю товариства за період 2017-2018 років.

Як підтверджується матеріалами справи, повідомленням про порядок денний від 22.05.2018 учасників товариства повідомлено про остаточний перелік питань, з урахуванням внесених ОСОБА_5 та ОСОБА_9 пропозицій, що виносяться до обговорення (відправлення №110, отримано ОСОБА_5 31.05.2018 о 14:51:00 год відповідно до офіційного інтернет порталу ПАТ «Укрпошта» щодо відстеження поштових відправлень).

Крім того, у вказаному повідомленні зазначено, що проекти документів, що пропонуються до прийняття загальними зборами можуть бути надані за письмовим запитом учасника за 7 днів до дня проведення загальних зборів в порядку ст. 61 Закону України «Про господарські товариства».

Наявними матеріалами справи підтверджується, що 16.06.2018 відбулись загальні збори учасників ТОВ «Софро».

Відповідно до реєстру присутніх на загальних зборах учасників товариства присутніми були всі учасники товариства, що в сукупності володіють 100% голосів, що підтверджується особистими підписами учасників товариства та їх представників, включаючи ОСОБА_5

Відповідно до протоколу загальних зборів, після обговорення та голосування по кожному питанню, було прийнято наступні рішення:

1.1. Головою загальних зборів обрати учасника товариства - ОСОБА_7

1.2. Секретарем загальних зборів обрати учасника товариства - ОСОБА_8

2.1. Погодити дії директора товариства, ОСОБА_8щодо підписаного договору з постачання меблів за умовами поставки 01/2018, який було укладено 04.05.2018 між ТОВ «Софро» в особі директора ОСОБА_8 з однієї сторони та між такими підприємствами, як XXX Lutz KG, BDSK Handels GmbH Ц Со КG, МХ Logistika SL, spol.s.r.o, XLMX obchodni s.r.o., LES-MMS trgovska druzba d.o,o., Lesnina H. D.o.o., ZurbrUggen. 59423 Unna з іншої сторони на загальну суму, що перевищує зазначені у статуті обмеження щодо суми угоди.

3.1. Затвердити нову редакцію статуту ТОВ «СОФРО»; уповноважити голову загальних зборів ОСОБА_7 та секретаря загальних зборів ОСОБА_8 підписати нову редакцію статуту ТОВ «Софро».

4.1. Статутний капітал не збільшувати.

5.1. Залишити в силі чинні напрями діяльності товариства, без їх зміни (доповнення).

6.1. Ревізійну комісію не створювати, оскільки створення відповідної комісії є недоцільним, враховуючи набрання чинності 17.06.2018 року нового Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», яким не передбачено та ніяким чином не врегульовано створення такої комісії.

7.1. Аудиторську перевірку фінансової діяльності товариства не призначати.

8.1. Уповноважити з правом підпису директора ТОВ «Софро» ОСОБА_8 здійснити державну реєстрацію нової редакції статуту та зміни відомостей, що містяться в ЄДР.

Згідно оскаржуваного рішення, «за» проголосувало 2 учасників (85%) та «проти» 1 учасник (15%), яким і є позивач.

Вищезазначені рішення загальних зборів учасників ТОВ «Софро» від 16.06.2018, оформленого протоколом №16/06/2018 від 16.06.2018 та зміни до статуту ТОВ «Софро» у вигляді нової редакції, затвердженої рішенням загальних зборів учасників ТОВ «Софро», оформлених протоколом №16/06/2018 від 16.06.2018, були підписані головою загальних зборів ОСОБА_7 та секретарем загальних зборів ОСОБА_8

18.06.2018 в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань здійснено запис про проведення реєстраційної дії відносно ТОВ «Софро», а саме: «Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи, 18.06.2; Барбуляк Христина Миколаївна; Приватний нотаріус Барбуляк Х.М.; інші зміни».

Не погоджуючись із згаданим рішенням загальних зборів учасників товариства ОСОБА_5 звернулася до суду із позовом про:

- визнання недійсним рішення загальних зборів учасників ТОВ «Софро» від 16.06.2018, оформленого протоколом №16/06/2018 від 16.06.2018, по третьому питанню порядку денного, а саме: затвердження нової редакції статуту ТОВ «Софро» відповідно до змін, що встановлюються Законом України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю»;

- визнання недійсним змін до статуту ТОВ «Софро» у вигляді нової редакції, затвердженої рішенням загальних зборів учасників ТОВ «Софро», оформленим протоколом №16/06/2018 від 16.06.2018 та зареєстрованої у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 18.06.2018 за № 7001099.

- визнання недійсним та скасування запису у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про проведення реєстраційної дії відносно ТОВ «Софро», а саме: «Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи, 18.06.2; Барбуляк Христина Миколаївна; Приватний нотаріус Барбуляк Х.М.; інші зміни».

Оцінка суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 Господарського кодексу України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Рішення загальних зборів учасників (акціонерів) та інших органів господарського товариства є актами, оскільки ці рішення зумовлюють настання правових наслідків, спрямованих на регулювання господарських відносин, і мають обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин. Зазначені рішення є актами ненормативного характеру (індивідуальними актами).

Предметом позовних вимог є визнання недійсним рішення загальних зборів, змін до статуту та визнання недійсним та скасування реєстраційної дії.

Враховуючи те, що рішення загальних зборів прийняте 16.06.2018, а Закон України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» згідно Перехідних положень цього ж Закону набрав чинності 17.06.2018, то суд апеляційної інстанції погоджується з позицією суду першої інстанції про те, що станом на день проведення загальних зборів товариства діяв Закон України «Про господарські товариства» в редакції Закону від 18.02.2018. А отже, до спірних правовідносин щодо порядку проведення та скликання загальних зборів належить застосовувати саме цей Закон.

Зважаючи на положення ст. 167 ГК України та ст.ст. 58, 60 Закону України «Про господарські товариства» (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів учасників (акціонерів, членів) юридичної особи можуть бути: невідповідність рішень загальних зборів нормам законодавства; порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів; позбавлення учасника (акціонера, члена) юридичної особи можливості взяти участь у загальних зборах.

Для визнання недійсним рішення загальних зборів товариства необхідно встановити факт порушення цим рішенням прав та законних інтересів учасника (акціонера) товариства. Якщо за результатами розгляду справи факт такого порушення не встановлено, господарський суд не має підстав для задоволення позову.

Колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з позицією суду першої інстанції про те, що відповідачем доведено належне повідомлення позивача про проведення загальних зборів шляхом направлення 16.06.2018 повідомлення про проведення загальних зборів (відправлення №453 отримано ОСОБА_5 18.05.2018), а також направлення позивачу повідомлення про порядок денний від 22.05.2018 (відправлення №110 отримано ОСОБА_5 31.05.2018).

Одночасно суд апеляційної інстанції зазначає таке.

Відповідно до ч. 5 ст. 61 Закону України «Про господарські товариства» встановлено, що про проведення загальних зборів товариства учасники повідомляються передбаченим статутом способом з зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного. Повідомлення повинно бути зроблено не менш як за 30 днів до скликання загальних зборів. Будь-хто з учасників товариства вправі вимагати розгляду питання на загальних зборах учасників за умови, що воно було ним поставлено не пізніш як за 25 днів до початку зборів. Не пізніш як за 7 днів до скликання загальних зборів учасникам товариства повинна бути надана можливість ознайомитися з документами, внесеними до порядку денного зборів. З питань, не включених до порядку денного, рішення можуть прийматися тільки за згодою всіх учасників, присутніх на зборах.

Приписами ст. 167 ГК України передбачено, що правомочність учасника (акціонера, члена) на участь в управлінні господарською організацію, зокрема, шляхом участі в загальних зборах, є однією зі складових корпоративних прав. Відтак зазначені права можуть бути визнані порушеними внаслідок недотримання порядку скликання і проведення загальних зборів, якщо учасник не зміг взяти участь у загальних зборах та/або належним чином підготуватися до розгляду питань порядку денного, зареєструватися для участі у загальних зборах тощо, тобто не зміг належним чином реалізувати своє право на участь в управлінні товариством.

З аналізу зазначеного, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про те, що присутність позивача на загальних зборах 16.06.2018 та відсутність як до проведення загальних зборів, так і під час проведення останніх, заперечень щодо порядку денного свідчить про наявність згоди усіх присутніх учасників на прийняття рішення про викладення статуту товариства повністю в новій редакції, незважаючи на відсутність цього питання в протоколі загальних зборів учасників товариства. Тим більше, позивач голосував проти прийнятих рішень.

Необхідно зазначити, що само по собі зазначення у протоколі оскаржуваного рішення загальних зборів про розгляд питання щодо затвердження нової редакції статуту ТОВ «Софро» відповідно до змін, що встановлюються Законом України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» не може свідчити про усвідомлення учасниками товариства суті усіх змін до статуту товариства, які запропоновано розглянути на загальних зборах учасників, а відтак і наявності їх волевиявлення на прийняття рішення щодо внесення таких змін до статуту товариства.

Враховуючи те, що нова реакція статуту не була надана для ознайомлення позивачу, суд першої інстанції дійшов неправомірного висновку про відсутність порушення законодавства при скликанні та проведенні загальних зборів.

Таким чином, з огляду на положення ст. 61 Закону України «Про господарські товариства» та ст. 167 ГК України колегія суддів вважає, що надання учасникам товариства можливості ознайомитися з документами, внесеними до порядку денного зборів, спрямоване на забезпечення його можливості належним чином підготуватися до розгляду відповідних питань порядку денного, а відтак і реалізувати свою правомочність на участь в управлінні товариством. Отже, невиконання зазначеної вимоги закону може бути підставою для висновку про недотримання порядку скликання і проведення загальних зборів та порушення корпоративних прав учасників.

Суд апеляційної інстанції враховує, що положення чинного на час скликання та проведення загальних зборів законодавства не регламентують процедуру ознайомлення учасників товариства з обмеженою відповідальністю з відповідними документами. Однак відсутність визначеного способу ознайомлення, не звільняє особу, яка скликає загальні збори товариства, від необхідності вжити всіх розумних заходів для виконання відповідної вимоги закону.

У зв'язку з наведеним вище, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними покликання суду першої інстанції, а також відповідача на те, що право позивача на ознайомлення з документами, внесеними до порядку денного, оскаржуваного рішення загальних зборів учасників товариства не було порушеним, оскільки відсутні докази того, що 16.06.2018 під час проведення загальних зборів позивачем подавалися заяви про надання документів чи про необхідність оголошення перерви у засіданнях загальних зборів з метою ознайомлення з порядком денним.

Окрім цього необхідно зазначити, що місцевий господарський суд, покликаючись на відсутність доказів, які б підтверджували факт подання товариству заяви щодо наміру ознайомитися та/чи отримати проекти документів, що пропонуються до прийняття, не з'ясував та не звернув увагу на те, що у матеріалах справи відсутні докази щодо вжиття товариством будь-яких організаційних заходів, спрямованих на реальне забезпечення можливості учасників товариства ознайомитися з документами, внесеними до порядку денного оскаржуваного рішення загальних зборів та повідомлення учасників про такі заходи.

За викладених обставин та з огляду на положення ч. 5 ст. 61 Закону України «Про господарські товариства» та ст. 167 ГК України, надання учасникам товариства можливості ознайомитися з документами, внесеними до порядку денного зборів, спрямоване на забезпечення його можливості належним чином підготуватися до розгляду відповідних питань порядку денного, а відтак і реалізувати свою правомочність на участь в управлінні товариством (Такої ж позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 19.02.2019 у справі № 924/156/18).

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що безумовною підставою для визнання недійними рішень загальних зборів у зв'язку з порушенням прямих вказівок закону є, зокрема, прийняття загальними зборами рішень з питань, не включених до порядку денного, на розгляд яких не було отримано згоди усіх присутніх на загальних зборах.

Відповідно до ст. 277 ГПК України, підстави для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Отже, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що суд першої інстанції здійснив неправильне тлумачення ч.5 ст.61 Закону України «Про господарські товариства», оскільки вказана норма передбачає не лише формальне надіслання повідомлення учасникам про проведення загальних зборів, але і обов'язкове надання можливості ознайомитися з документами, внесеними до порядку денного зборів, що у спірній ситуації не було зроблено товариством, а відтак призвело до порушення порядку скликання і проведення загальних зборів та порушення корпоративних прав позивача на участь в управлінні товариством.

За викладених обставин, рішення загальних зборів учасників ТОВ «Софро» від 16.06.2018, оформленого протоколом №16/06/2018 від 16.06.2018, по третьому питанню порядку денного, а саме: затвердження нової редакції статуту ТОВ «Софро» відповідно до змін, що встановлюються Законом України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» - підлягає визнанню недійсним.

Необхідно також зазначити, що колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції про те, що питання підписання затвердженої зборами учасників товариства нової редакції статуту, як і питання щодо уповноваження директора товариства здійснити реєстрацію змін до установчих документів, є питаннями процедурним, що не потребують окремого включення до порядку денного, однак, зазначене не спростовує факту невиконання товариством ст. 61 Закону України «Про господарські товариства» щодо порядку скликання і проведення загальних зборів та відповідно задоволення позовних вимог в частині визнання недійсним вищезазначеного рішення загальних зборів.

Враховуючи визнання недійсним вищезазначеного рішення загальних зборів учасників з підстав порушення порядку проведення та скликання також підлягають визнанню недійсними зміни до статуту ТОВ «Софро» у вигляді нової редакції, затвердженої рішенням загальних зборів учасників ТОВ «Софро», оформленим протоколом №16/06/2018 від 16.06.2018 та зареєстрованої у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 18.06.2018 за № 7001099 та відповідно похідна позовна вимога про визнання недійсним та скасування запису у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про проведення реєстраційної дії відносно ТОВ «Софро», а саме: «Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи, 18.06.2; Барбуляк Христина Миколаївна; Приватний нотаріус Барбуляк Х.М.; інші зміни».

Окрім цього, що стосується позовної вимоги про визнання недійсними змін до статуту, апеляційний господарський суд зазначає також таке.

Статут юридичної особи за змістом ч. 2 ст. 20 ГК України є актом, який визначає правовий статус юридичної особи, оскільки він містить норми, обов'язкові для учасників товариства, його посадових осіб та інших працівників, а також визначає порядок затвердження та внесення змін до статуту. Підставами для визнання акта, в тому числі статуту, недійсним є його невідповідність вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав (затвердив) цей акт, а також порушення у зв'язку з його прийняттям прав та охоронюваних законом інтересів позивача.

Виходячи з того, що загальні збори учасники вирішили привести у відповідність статут товариства до Закону України «Про товариства з обмеженою і додатковою відповідальністю», то як правомірно зазначив місцевий господарський суд, нова редакція статуту повинна відповідати Закону України «Про товариства з обмеженою і додатковою відповідальністю».

Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 11 вказаного Закону у статуту товариства зазначаються відомості про: 1) повне та скорочене (за наявності) найменування товариства; 2) органи управління товариством, їх компетенцію, порядок прийняття ними рішень; 3) порядок вступу до товариства та виходу з нього.

Статут товариства може містити інші відомості, що не суперечать закону.

Так, здійснюючи перевірку на відповідність окремих положень статуту товариства в редакції від 16.06.2018 нормам Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», суд апеляційної інстанції зазначає, що погоджується з позицією суду першої інстанції про відповідність положень статуту в частині п.10.8 щодо проведення аудиторської перевірки, п.11.8 щодо виключення учасника з товариства, п.12.4 щодо кворуму на загальних зборах та інші, оскільки внесені пункти не суперечать ст. 11 Закону України «Про товариства з обмеженою і додатковою відповідальністю», яка передбачає обов'язкові реквізити, які повинні міститися у статуті товариства.

Водночас суд апеляційної інстанції зазначає, що виходячи з положень ст. 11 зазначеного Закону, імперативною нормою вказаного Закону є внесення відомостей про вихід учасника з товариства. Однією зі складових виходу є виплата йому частки.

Так, зокрема, вихід учасника з товариства передбачено ст. 24 Закону України «Про товариства з обмеженою і додатковою відповідальністю».

Відповідно до ч. ч. 7, 12 ст. 24 цього ж Закону товариство зобов'язане протягом одного року з дня, коли воно дізналося чи мало дізнатися про вихід учасника, виплатити такому колишньому учаснику вартість його частки. Статутом товариства, що діє на момент виходу учасника, може встановлюватися інший строк для здійснення такої виплати.

Статутом товариства можуть бути передбачені інші строк, порядок, розмір та спосіб проведення розрахунків з учасником, що виходить з товариства, а також порядок вибору суб'єкта оціночної діяльності. Відповідні положення можуть бути внесені до статуту, змінені або виключені з нього одностайним рішенням загальних зборів учасників, у яких взяли участь всі учасники товариства.

Натомість у новій редакції статуту п.11.7.3 передбачено, що товариство зобов'язане протягом десяти років з дня, коли воно дізналося чи мало дізнатися про вихід учасника, виплатити такому колишньому учаснику вартість його частки, якщо інше не передбачено рішенням загальних зборів.

Суд апеляційної інстанції враховує, що Закон України «Про товариства з обмеженою і додатковою відповідальністю» станом на 16.06.2018 ще не вступив в дію, проте, враховуючи волевиявлення загальних зборів товариства щодо приведення у відповідність статуту до вказаного Закону, нова редакція статуту товариства безумовно повинна відповідати зазначеному Закону.

При цьому важливим є те, що вищезазначений п.11.7.3 статуту порушує право позивача - ОСОБА_5 як учасника товариства, оскільки у випадку її виходу (виключення) з товариства частка буде виплачуватись протягом десяти років, якщо інше не буде передбачено рішенням загальних зборів, що може завдати значних матеріальних втрат для такої особи.

А тому, з метою недопущення встановлення таких дискримінаційних положень у статуті товариства, законодавець передбачив можливість встановлення іншого, аніж 1 рік терміну, однак за виключних умов, а саме: одностайного рішення загальних зборів учасників, у яких взяли участь всі учасники товариства.

Необхідно зазначити, що можливість встановити інший, аніж річний термін, для виплати частки, відсутній також у Законі України «Про господарські товариства».

За викладених обставин, апеляційний господарський суд вважає, що загальні збори товариства не вправі були приймати зазначені зміни до статуту товариства в частині п.11.7.3 щодо виплати частки без дотримання порядку такого прийняття, а саме: одностайного голосування.

Твердження відповідача про те, що на момент прийняття рішення загальними зборами Закон України «Про товариства з обмеженою і додатковою відповідальністю» ще чинний не був, а за оспорюване рішення та відповідно внесені зміни проголосувало 85%, а отже, таке прийнято відповідно до законодавства, є безпідставними, з огляду на таке.

Рішення про затвердження нової редакції статуту ТОВ «Софро» відповідно до змін, що встановлюються Законом України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» було волевиявленням загальних зборів, що зумовлює необхідність при внесенні змін керуватися власне вказаним Законом України, зокрема, і щодо виходу учасника з товариства та виплати йому частки.

При цьому необхідно зазначити, що ані Господарський кодекс України, ані Закон України «Про господарські товариства», ані Закон України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» не передбачає вибіркове дотримання вимог цього Закону та можливість відступлення від його положень у зв'язку з приведенням у відповідність статуту товариства до моменту набрання чинності Законом України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю».

Колегія суддів звертає увагу на те, що відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції, серед іншого, зазначив, що набрання чинності рішенням, прийнятим більшістю голосів учасників товариства, не повинно ставитися в залежність від дій осіб, що мають меншість голосів у товаристві та голосували проти такого рішення.

Однак такий висновок суду першої інстанції є помилковим, з огляду на те, що у спірній ситуації йдеться про порушення порядку скликання та проведення зборів всупереч ч.5 ст. 61 Закону України «Про господарські товариства», а також необхідність одностайного рішення з питань, які не можуть бути прийняті більшістю голосів відповідно до Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», як - от: виплата частки учаснику у разі виходу.

Відповідно ст.ст. 13, 76, 77, 86 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на вищевикладене, рішення місцевого господарського суду підлягає скасуванню, апеляційна скарга - задоволенню, рішення загальних зборів учасників ТОВ «Софро» від 16.06.2018 по третьому питанню порядку денного щодо затвердження нової редакції статуту ТОВ «Софро» відповідно до змін, що встановлюються Законом України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» - визнанню недійсним; а відповідно і зміни до статуту - визнанню недійсними та похідна позовна вимога - визнання недійсним та скасування запису про проведення реєстраційної дії.

Судові витрати.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи задоволення апеляційної скарги та відповідно задоволення позовних вимог, апеляційний господарський суд дійшов висновку про необхідність стягнення судового збору з відповідача за розгляд справи в суді першої інстанції у розмірі 5 286, 00 грн та розгляд справи в суді апеляційної інстанції - 10 572 грн.

Керуючись ст. ст. 11, 13, 74, 129, 269, 270, 275, 277, 281- 284 ГПК України,

Західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_5, м. Червоноград, Львівська область б/н від 09.01.2019 задовольнити.

2. Рішення Господарського суду Львівської області від 12.12.2018 скасувати.

Прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Визнати недійсним рішення загальних зборів учасників ТОВ «Софро» від 16.06.2018, оформленого протоколом №16/06/2018 від 16.06.2018, по третьому питанню порядку денного, а саме: затвердження нової редакції статуту ТОВ «Софро» відповідно до змін, що встановлюються Законом України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю».

Визнати недійсними зміни до статуту ТОВ «Софро» у вигляді нової редакції, затвердженої рішенням загальних зборів учасників ТОВ «Софро», оформленим протоколом №16/06/2018 від 16.06.2018 та зареєстрованої у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 18.06.2018 за № 7001099.

Визнати недійсним та скасувати запис у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про проведення реєстраційної дії відносно ТОВ «Софро», а саме: «Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи, 18.06.2; Барбуляк Христина Миколаївна; Приватний нотаріус Барбуляк Х.М.; інші зміни».

3. Стягнути з ОСОБА_6 з обмеженою відповідальністю «Софро» (80040 смт. Жвирка, Львівська область, вул. Бічна Л. Українки, 7, ) на користь ОСОБА_5 АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 5 286, 00 грн за розгляд справи в суді першої інстанції та 10 572 грн за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Господарському суду Львівської області видати наказ на виконання постанови.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Касаційна скарга подається безпосередньо або через Західний апеляційний господарський суд до Верховного Суду (п.17.5 Перехідних положень ГПК України).

Справу повернути до місцевого господарського суду.

Повний текст постанови підписано 09.04.2019.

Головуючий (суддя-доповідач) О.І. Матущак

Судді О.Л. Мирутенко

М.І. Хабіб