ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2019 року Справа № 915/522/17

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області, у складі судді Семенчук Н.О.,

за участю секретаря судового засідання Мавродій Г.В.

представник позивача в судове засідання не з'явився,

представник відповідача в судове засідання не з'явився,

представник 3-ї особи в судове засідання не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку загального позовного провадження справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕТАЛ СТИВІДОРІНГ КОМПАНІ", 54002, м.Миколаїв, вул.Заводська, буд.23/26,

до відповідача: Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (01135, м.Київ, пр.-т Перемоги, буд.14) в особі Миколаївської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (адміністрація Миколаївського морського порту) (54020, м.Миколаїв, вул.Заводська, буд.23),

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Метінвест-Шіппінг", 87510, Донецька область, м.Маріуполь, Ширшова. 6А,

про: стягнення збитків у розмірі 1355363,69 грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Метал Стивідорінг Компані" звернулося до Господарського суду Миколаївської області з позовом до Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Миколаївської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (адміністрація Миколаївського морського порту) про стягнення 1 355 363,69 грн. збитків на підставі статей 22, 1166 та 1172 Цивільного кодексу України.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 30.12.2016 позивачем отримано лист від Миколаївської філії ДП "Адміністрація морських портів України" № 18-14/7385, за змістом якого з 01.01.2017 узгодження прийому суден у Миколаївський морський порт під обробку здійснюватиметься лише за наявності укладеного між ДП "Адміністрація морських портів України" і портовим оператором договору, що передбачає доступ до причалу Адміністрації Миколаївського морського порту. У зв'язку з наведеним для доступу до причалу №12 ТОВ "Метал Стивідорінг Компані" уклало з відповідачем договір від 12.01.2017 № 2-П-МИФ-17 зі строком дії до 09.02.2017. До закінчення строку дії цього договору, а саме 16.01.2017, позивач звернувся до відповідача із листом № 01-3/81 про продовження дії договору до 31.12.2017, проте 09.02.2017 отримав лист Миколаївської філії ДП "Адміністрація морських портів України" в якому відповідач не обґрунтовуючи своєї відмови у підписанні додаткової угоди у редакції позивача, запропонував продовжити строк дії договору до 09.03.2017. У відповідь на лист ТОВ "Метал Стивідорінг Компані" від 22.02.2017 про продовження дії договору на більш тривалий термін Миколаївська філія ДП "Адміністрація морських портів України" знову запропонувала продовження дії договору на один місяць - до 09.04.2017, у зв'язку з чим цю додаткову угоду було підписано ТОВ "Метал Стивідорінг Компані" із протоколом розбіжностей в частині строку дії договору до 31.12.2017, необхідність чого обґрунтовано позивачем у супровідному листі. ТОВ "Метал Стивідорінг Компані" наголосило, що незважаючи на всі його пропозиції продовжити співробітництво шляхом продовження строку дії договору від 12.01.2017 № 2-П-МИФ-17 на більш тривалий термін, Миколаївська філія ДП "Адміністрація морських портів України" ігнорувало ці пропозиції та не вчиняло жодних дій для продовження строку дії договору, у зв'язку з чим 10.04.2017 договір припинив свою дію. Позивач вважає такі дії (бездіяльність) відповідача незаконними і такими, що порушують законне право позивача на здійснення підприємницької діяльності, чим завдано збитків (шкоди) підприємству. Так, позивач зазначив про виставлення його контрагентом - Товариством з обмеженою відповідальністю "Метінвест-Шиппінг" (далі - ТОВ "Метінвест-Шиппінг") претензії через невиконання перед ним зобов'язань на суму 1 355 363,69 грн., яку було задоволено, заявлені збитки перераховано позивачем згідно з платіжним дорученням від 16.05.2017 № 110. Позивач також зазначав, що між ним і Миколаївською філією ДП "Адміністрація морських портів України" було укладено договір про забезпечення доступу портового оператора до причалу від 28.04.2017 № 63-П-АМПУ строком до 31.12.2017, але через блокування діяльності позивача у період із 10.04.2017 (дати закінчення попереднього договору) до укладення нового договору, позивач був позбавлений можливості здійснювати свою господарську діяльність з надання відповідних послуг з обслуговування суден, у зв'язку з чим зазнав збитків у заявленій до стягнення сумі.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 26.07.2017р. (суддя Мавродієва М.О.) позов ТОВ "МЕТАЛ СТИВІДОРІНГ КОМПАНІ" задоволено у повному обсязі. Стягнуто з Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Миколаївської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (адміністрація Миколаївського морського порту) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕТАЛ СТИВІДОРІНГ КОМПАНІ" 1355363,69 грн. майнової шкоди та 20330,0 грн. судового збору.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 16.11.2017 рішення Господарського суду Миколаївської області від 26.07.2017 у справі №915/522/17 - залишено без змін.

Постановою Верховного суду від 13.03.2018 постанову Одеського апеляційного господарського суду від 16.11.2017 та рішення Господарського суду Миколаївської області від 26.07.2017 у справі №915/522/17 скасовано, справу передано до Господарського суду Миколаївської області на новий розгляд.

Постанова Верховного Суду від 13.03.2018 мотивована тим, що суди не з'ясували питання стосовно того, чи є обов'язковим для укладення договір про забезпечення доступу портового оператора до причалу(ів), зважаючи на приписи чинного законодавства, а отже і наявність чи, навпаки, відсутність у Миколаївської філії ДП "Адміністрація морських портів України" правових підстав для неукладення такого договору та укладення на певний строк. Суди не надали оцінки доводам відповідача щодо неукладення договору про забезпечення доступу портового оператора до причалу(ів) із ТОВ "Метал Стивідорінг Компані" у період із дня закінчення попереднього договору від 12.01.2017 № 2-П-МИФ-17 - 10.04.2017 до укладення нового договору від 28.04.2017 № 63-П-АМПУ-17 саме з підстав недосягнення сторонами згоди щодо усіх істотних умов договору. Суди не з'ясували питання вжиття самим позивачем заходів щодо виконання укладеного із ТОВ "Метінвест-Шиппінг" договору від 04.01.2017 № 01-Д/МСК і недопущення завдання збитків шляхом звернення до відповідача стосовно видачі разової заявки про надання послуги доступу портового оператора до причалу за відсутності укладеного договору. Таким чином, судами не було встановлено обставин стосовно того, що саме протиправна дія чи бездіяльність відповідача є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи, - наслідком такої протиправної поведінки, при цьому, не з'ясовано питання реальності цих збитків, за відсутності відповідного розрахунку. Крім того, суди залишили поза увагою приписи законодавства щодо презумпції вини правопорушника, а також доведення позивачем.

Автоматизованою системою документообігу суду здійснено автоматизований розподіл справи №915/522/17 і для розгляду даної справи визначено суддю Коваля С.М.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 13.04.2018 справу №915/522/17 прийнято до свого провадження суддею Коваль С.М. та призначено підготовче засідання.

04.05.2018 відповідач до відділу документального забезпечення господарського суду Миколаївської області надав відзив на позовну заяву з урахуванням вказівок викладених у постанові Верховного суду від 13.03.2018 в якому просить суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог. Вказує, що договір про забезпечення доступу портового оператора до причалу не передбачений законом, а отже з огляду на приписи ч.3 ст.179 ГК України його укладення не є обов'язковим для ДП «АМПУ». Вказує, що законодавство не передбачає чітких умов щодо змісту такого договору (зокрема, строку), а лише наказом Міністерства інфраструктури України від 18.12.2015 №541 затверджено відповідні Тарифи на послугу. Таким чином, монопольне становище відповідача щодо спеціалізованої послуги на причали державної власності, які перебувають в господарському віданні відповідача, регулюються державою у вигляді встановлення єдиних тарифів, а не у вигляді укладення чи не укладення договорів з портовими операторами. Зазначає, що обставини справи свідчать про відсутність протиправної поведінки відповідача, оскільки відповідач не ухилявся від продовження договірних правовідносин взагалі, а лише наполягав на певних умовах таких правовідносин, і тому укладення чи продовження договору не залежало від ДП «АМПУ», а залежало також від позивача щодо досягнення і з його боку домовленості щодо істотних умов. Крім того, позивач затягнув з пропозицією укладення нового договору. Адміністрація не бажала спричинення збитків позивачу, діяла без умислу завдання збитків позивачу. Вказує, що завантаження судна «KAZIM DEDE» здійснило ТОВ «МСК» на підставі разової заявки про надання послуги доступу портового оператора до причалу від 18.04.2017 №01-3/581. ТОВ «Метінвест-Шиппінг» листом від 18.04.2017 №129/НК просило погодити вказану заявку ТОВ «МСК». Судно прибуло до лоцманської станції порту Южного о 10:00 год. 19.04.2017, заявка на лоцманське проведення від ТОВ «Метінвест-Шиппінг» надійшла та була погоджена 18.04.2017, отже адміністрацією не вчинялися протиправні дії з наміром завдати збитків позивачу. Як тільки судно надійшло до порту Южний та агент подав заявку на лоцманське проведення його до причалу, судно було прийнято у порт. У претензії ТОВ «Метінвест-Шиппінг» було вказано , що збитки були завдані простоєм судна 12-19 квітня 2017 року, але саме судно підійшло лише 19.04.2017. Зобов'язання, яке виникло на підставі разової заявки ТОВ «МСК» від 18.04.2017 №01-3/581 було виконано відповідачем. Таким чином, відсутність порушення зобов'язання виключає не тільки протиправну поведінку відповідача, а і підставу для відповідальності, внаслідок якої могли утворитись збитки/шкода. Вважає, що позивач не довів протиправність поведінки та наявність вини з боку відповідача, а також, що відповідач дійсно мав на меті завдати збитки позивачу. Вважає, що відсутня наявність збитків/шкоди як елементу правопорушення, протягом періоду з 10.04.2017 по 27.04.2017 у відповідача не було зобов'язань перед позивачем щодо надання послуг доступу до причалу, оскільки була відсутня правова підстава - договір. Відповідач вважає, що спірна сума 1 355 363,69 грн. не є збитками чи шкодою. У період з 10.04.2017 по 27.04.2017 між сторонами були відсутні матеріальні правовідносини, які б визначали обов'язок адміністрації надавати доступ до причалу позивачу. Натомість на виконання разової заявки від 18.04.2017 адміністрація без зволікань вчинила усі необхідні дії. Вказує, що причиною збитків є саме бездіяльність позивача, тому збитки позивача є наслідком саме його поведінки - несвоєчасне порушення питання щодо укладення нового договору. Позивачем не доведено реальності збитків, оскільки ним не надано відповідного розрахунку, та доказів на підтвердження відповідної суми, правових підстав відповідних ставок при розрахунку суми.

Позивач у наданій до суду відповіді на відзив зазначає, що завантаження судна «KAZIM DEDE» здійснено позивачем 19.04.2017 на підставі разової заявки про надання послуг доступу портового оператора до причалу №01-3/581 від 18.04.2017. Надання даної послуги з боку відповідача підтверджується актом наданих послуг №23882794 від 20.04.2017, факт перевантаження вантажу підтверджується вантажними маніфестами. Дані обставини свідчать про те, що відповідачем штучно створювались перешкоди для доступу позивача до причалу №12, як шляхом відмови у підписанні додаткової угоди №1, так і шляхом ігнорування заявки (номінації) №01-3/533 від 04.04.2017 про підтвердження судна «KAZIM DEDE» під завантаження. Об'єктивних підстав для такої відмови у відповідача не існувало. Договір №2-П-МИФ-17 від 12.01.2017 припинив свою дію 09.04.2017, а новий не був укладений тільки у зв'язку з тим, що відповідач користуючись своїм монопольним становищем на ринку спецпослуги, умисно ухилялося від продовження господарських відносин з ТОВ «МСК». Зазначає, що твердженням позивача, що «обставини справи свідчать про відсутність протиправної поведінки відповідача» є безпідставним, не відповідає дійсним обставинам справи та спростовується доказами наявними в матеріалах справи. Збитки були завдані позивачу сукупністю послідовних незаконних дій відповідача.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 29.05.2018 (суддя Коваль С.М.) залучено до участі в справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача товариство з обмеженою відповідальністю "Метінвест-Шіппінг".

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 12.06.2018 (суддя Коваль С.М.) продовжено строк проведення підготовчого провадження на тридцять днів.

Ухвалою суду від 13.07.2018 р. було зупинено провадження у справі для проведення судово - економічної експертизи (суддя Коваль С.М.).

04.10.2018 до суду надійшло клопотання експерта за супровідним листом №20031/18-71 від 01.10.2018 про надання додаткових матеріалів, необхідних для виконання експертизи, а саме: розрахунку складових збитків на суму 51 000 дол. США (1355363,69 грн.), що зазначені в листі від 12.05.2017 №17/05/03, зокрема: "простой судна в ожиданки обработки", "замена портов выгрузки", "недогруз судна от первоначальной номинации" та/або інші складові з підтверджуючими первинними та нормативними документами та надано рахунок на сплату експертизи. Судовим експертом у вказаному клопотанні зазначено, що у разі не надання витребуваних документів та не сплати експертизи, ухвала буде залишена без виконання.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 20.11.2018 (суддя Коваль С.М.) поновлено провадження у справі. Розгляд справи призначено на 27.11.2018 о 10 год.20 хв. Зобов'язано ТОВ "МЕТАЛ СТИВІДОРІНГ КОМПАНІ" надати в розпорядження експерта Ратуш Н.П. завірені копії документів, які стосуються взаємовідносин за договором №01-Д/МСК від 04.01.2017 року, а саме: розрахунок складових збитків на суму 51 000 дол. США (1355363,69 грн.), що зазначені в листі від 12.05.2017 №17/05/03, зокрема: "простой судна в ожиданки обработки", "замена портов выгрузки", "недогруз судна от первоначальной номинации" та/або інші складові з підтверджуючими первинними та нормативними документами.

Представником державного підприємства " Адміністрація морських портів України в особі Миколаївської філії Державного підприємства " Адміністрація морських портів України " (Адміністрація Миколаївського морського порту) 27.11.2018 р. подано до суду заяву про відвід судді Коваля С.М.

Листом від 28.11.2018 суддею Коваль С.М., у зв'язку з надходженням 27.11.2018 заяви №18-01-02.01-6384 від 26.11.2018 про відвід судді витребувано з експертної установи справу №915/522/17 для розгляду вказаної заяви.

10.12.2018 згідно листа №20031/18-71 від 05.12.2018 експертною установою повернуто справу №915/522/17 для вирішення процесуальних питань. Також, у вказаному листі експерт просить суд погодити можливість оплати експертизи.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 13.12.2018 заяву представника державного підприємства " Адміністрація морських портів України в особі Миколаївської філії Державного підприємства " Адміністрація морських портів України " (Адміністрація Миколаївського морського порту) Ревенко О.В про відвід судді Коваля С.М у розгляді справи № 915/522/17 - задоволено. Суддю Коваля С.М. відведено від розгляду справи № 915/522/17.

Розпорядженням керівника апарату господарського суду Миколаївської області №394 від 13.12.2018 призначено повторний автоматизований розподіл справи №915/522/17, підставою призначення повторного автоматизованого розподілу справи №915/522/17 є ухвала суду від 13.12.2018 про відвід головуючого судді Коваля С.М., за результатами повторного автоматизованого розподілу здійсненого відповідно до приписів Положення про автоматизовану систему документообігу суду та на виконання підпункту абзацу а) підпункту 3.6.1 пункту 3.6 Засад використання автоматизованої системи документообігу Господарського суду Миколаївської області - справу №915/522/17 призначено головуючому судді Мавродієва М.В.

Розпорядженням керівника апарату господарського суду Миколаївської області №393 від 13.12.2018 призначено повторний автоматизований розподіл справи №915/522/17, підставою призначення повторного автоматизованого розподілу справи №915/522/17 є виконання приписів частини першої статті 36 ГПК України щодо недопустимості повторної участі судді у новому розгляді справи, якщо суддя брав участь у вирішенні цієї справи, за результатами повторного автоматизованого розподілу здійсненого відповідно до приписів Положення про автоматизовану систему документообігу суду та на виконання підпункту абзацу с) підпункту 3.6.1 пункту 3.6 Засад використання автоматизованої системи документообігу Господарського суду Миколаївської області - справу №915/522/17 призначено головуючому судді Семенчук Н.О.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 17.12.2018 справу №915/522/17 прийнято до свого провадження суддею Семенчук Н.О. за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого провадження, підготовче засідання призначено 14 січня 2019 року.

На стадії підготовчого провадження позивачем на виконання клопотання експерта про надання матеріалів необхідних для проведення експертизи, наданого згідно листа №20031/18-71 від 28.09.2018, жодних доказів до суду не надано.

Відповідач зазначає, що позивачем не надано розрахунку збитків, який би мала підтвердити експертиза, постановлене питання та мета призначеної експертизи не стосується правовідносин сторін у справі, а висновок експерта буде завідомо неналежним доказом. Вказує, що поставлене питання не вимагає спеціальних знань та суд може самостійно, за наявними у справі матеріалами, визначити чи підтверджуються документально збитки.

Враховуючи, що позивачем не надані витребувані експертом додаткові матеріали для проведення експертизи, не оплачено рахунок експертної установи, ухвалою господарського суду Миколаївської області від 08.02.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу №915/522/17 до судового розгляду по суті.

Позивач до відділу документального забезпечення господарського суду Миколаївської області надав заяву про розгляд справи без представника позивача. У вказаній заяві позивач повідомляє суд, що довіреність №14 від 21.05.2018, видана ТОВ "МСК" на ім'я ОСОБА_3, скасована, тому позивач просить суд розглядати справу №915/522/17 за відсутності представника позивача.

Відповідач до відділу документального забезпечення господарського суду Миколаївської області надав заяву в якій просить суд розглядати справу №915/522/17 без участі представника відповідача, у зв'язку з тим що представник відповідача буде перебувати у Верховному суді при розгляді іншої справи. Зазначає, що повністю підтримує свої доводи, викладені у заявах по суті справи та просить суд відмовити у задоволенні позову та винести ухвалу про поворот виконання рішення суду.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне.

Відповідно до п.11 ст. 1 Закону України "Про морські порти" портовий оператор (стивідорна компанія) - суб'єкт господарювання, що здійснює експлуатацію морського терміналу, проводить вантажно-розвантажувальні роботи, обслуговування та зберігання вантажів, обслуговування суден і пасажирів, а також інші пов'язані з цим види господарської діяльності.

Здійснення навантажувально-розвантажувальних робіт на території порту передбачає обов'язкове використання причалів (гідротехнічна споруда, яка має швартовні та відбійні пристрої і призначена для стоянки та обслуговування суден, обслуговування пасажирів, у тому числі для їх посадки на судна і висадки з суден, проведення вантажно-розвантажувальних робіт).

ТОВ "МЕТАЛ СТИВІДОРІНГ КОМПАНІ" є стивідорною компанією, що здійснює свою діяльність на території Миколаївського морського порту (основною господарською діяльністю є здійснення вантажно-розвантажувальних робіт, обслуговування та зберігання вантажів, внутрішньо портовий супровід робіт, обслуговування суден).

Відповідно до ч. 2 ст. 21 Закону України "Про морські порти" перелік спеціалізованих послуг, що надаються у морському порту суб'єктами природних монополій, які підлягають державному регулюванню (забезпечення лоцманського проведення, регулювання руху суден, забезпечення проведення криголамних робіт), визначає Кабінет Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 483 від 07.07.2015 внесено зміни в додаток до постанови Кабінету Міністрів України №405 від 03.06.2013 та доповнено його абзацом наступного змісту: "забезпечення доступу портового оператора до причалу, що перебуває у господарському віданні адміністрації морських портів України, крім причалу, що використовується портовим оператором на підставі договору оренди, концесії, спільної діяльності, укладеного відповідно до законодавства". Зазначена постанова набрала чинності 01.01.2016.

30.12.2016 ТОВ "МСК" отримало від МФ ДП "АМПУ" лист №18-

14/7385 від 30.12.2016, в якому повідомлялось, що з 01.01.2017 узгодження прийому суден у морський порт Миколаїв під обробку та інші операції буде здійснюватися лише у разі наявності укладеного між ДП "АМПУ" та портовим оператором договору, що передбачає доступ до причалу Адміністрації Миколаївського морського порту (т.1 а.с.33).

Листом №01-3/25 від 05.01.2017 ТОВ "МСК" првторно звернулось до МФ ДП "АМПУ" з проханням укласти договір про забезпечення доступу портового оператора до причалу №12, 13 починаючи з 01.01.2017 та просило якнайшвидше направити на його адресу проект договору. (т.1 а.с.34).

12.01.2017 між ТОВ "Метал Стивідорінг Компані" та Миколаївською філією ДП "Адміністрація морських портів України" було укладено договір про забезпечення доступу портового оператора до причалу(ів) № 2-П-МИФ-17 з додатками (т.1 а.с.14-31) , пунктом 7.1 якого визначено, що договір діє до 09.02.2017 включно.

У подальшому, 16.01.2017 позивач звернувся до МФ ДП "АМПУ" з листом №01-3/81, яким обґрунтовував необхідність продовження строку дії договору до 31.12.2017 та запропонував підписати додаткову угоду №1 до договору, якою строк останнього встановити до 31.12.2017 (т.1 а.с.38-40). Позивач, в листі від 16.01.2017 зазначив, що останнім, для здійснення господарської діяльності на території Миколаївського морського порту, укладено чисельні договори оренди державного нерухомого майна території порту, оренди, портальних кранів та бункерних установ, сервітуту, складування та ін., а у випадку, якщо договір закінчить свою дію, ТОВ "МСК" втратить можливість на здійснення навантажувально-розвантажувальних робіт, буде вимушено розірвати договори оренди державного майна на території порту, що в свою чергу приведе до втрати надходжень до державного бюджету.

09.02.2017 позивачем отримано лист МФ ДП "АМПУ" № 18-06/496 від 03.02.2017, яким відповідач повідомив про недоцільність укладення додаткової угоди №1 до договору в запропонованій ТОВ "МСК" редакції та надав для підписання свій проект додаткової угоди №1 до договору, строк дії якого до 09.03.2017 (т.1 а.с.42, 43). З боку позивача дана додаткова угода була підписана.

22.02.2017 ТОВ "МСК" знову звернулось до МФ ДП "АМПУ" з листом №01-3/329, в якому просило продовжити дію договору на більш тривалий строк для можливості планування та здійснення навантажувально-розвантажувальних робіт (т.1 а.с.45).

02.03.2017 позивачем було отримано лист МФ ДП "АМПУ" №18-06/1621 від 01.03.2017, яким МФ ДП "АМПУ" було запропоновано до підписання додаткову угоду №3 до договору та продовжено строк дії договору на місяць до 09.04.2017 (т.1 а.с.46, 47).

ТОВ "МСК" не погодилось із надісланою пропозицією та підписало додаткову угоду №3 з протоколом розбіжностей, в якому запропонувало продовжити строк дії договору не до 09.04.2017, а до 31.12.2017 (т.1 а.с.48-53).

Листом № 01-3/401 від 07.03.2017 ТОВ "МСК" відкликало лист з протоколом розбіжностей та підписало додаткову угоду №3 у редакції МФ ДП "АМПУ", продовживши строк дії Договору до 09.04.2017.

Згідно матеріалів справи Договір №2-П-МИФ-17 від 12.01.2017 припинив свою дію 10.04.2017.

В подальшому, 28.04.2017 між ТОВ "МСК" та ДП "АМПУ" було укладено договір про забезпечення доступу портового оператора до причалу № 63-П-АМПУ-17 строком його дії до 31.12.2017 включно (т.1 а.с.281-300).

04.01.2017 між ТОВ "МЕТАЛ СТИВІДОРИНГ КОМПАНІ" (далі - виконавець) та ТОВ "МЕТІНВЕСТ-ШИППІНГ" (далі - замовник) укладено договір № 01-Д/МСК, (а.с.180-187 т.1) відповідно до п. 1.1. якого замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов'язання з виконання робіт (надання послуг), пов'язаних з навантаженням, вивантаженням, зберіганням і внутрішньо портовим супроводом через причали № 12, 13 Миколаївського морського порту експортного генерального вантажу, що направляється контрагентами замовника в порт, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві вартість фактично наданих робіт і послуг.

Відповідно до п.4.2 договору сторони відшкодовують та компенсують всі збитки, понесені одна одній у зв'язку з невиконанням або неналежним виконанням умов договору.

ТОВ "МЕТІНВЕСТ-ШИППІНГ" відповідно до положень договору № 01-Д/МСК від 04.01.2017 направило ТОВ "МСК" лист №117/НК від 04.04.2017 на підтвердження прийому під обробку судна "КАZІМ DЕDЕ" під завантаження 9400-9500т. металопродукції 10-13.04.2017.

Відповідно до п. 5.6 Зводу звичаїв морського порту Миколаїв (далі Звід, а.с.249-263 т.1) прийом суден у морський порт Миколаїв під обробку та інші операції проводиться на підставі укладених договорів (угод) та здійснюється тільки після попереднього узгодження з портовим оператором та Адміністрацією порту.

Портові оператори надають до головної диспетчерської Адміністрації порту заявки про термін готовності вантажних партій під відвантаження по конкретному судку не пізніше, ніж за добу до дати очікуваного підходу судна.( п. 5.9 Зводу).

Головний диспетчер порту веде обмін інформацією з портовими операторами з планування проведення вантажних операцій і встановлює порядок проведення суден в порт/з порту.

На виконання Зводу 04.04.2017 ТОВ "МСК" на електронну адресу диспетчерської відповідача було подано заявку (номінацію) №01-3/533 про підтвердження прийому судна від завантаження 9500т. металопродукції 10-13.04.2017 на причал № 12 порту, тобто термін прийому судна зазначений після закінчення строку дії Договору. Вказана номінація підтверджена не була.

11.04.2017 року ТОВ "МЕТІНВЕСТ-ШИППІНГ" звернулось з листом №605-ОД до ТОВ "МСК" в якому повідомлялось, що 12.04.2017 на лоцманську станцію (рейд. Южний) прибуває "КАZІМ DЕDЕ", який раніше був підтверджений ТОВ «МСК» laycan 10-13.04.2017. Однак станом на той час диспетчер Миколаївського порту не підтвердив прийом судна в порт та не погодив заявку на лоцманське проведення.

ТОВ «МСК» листом №01-3/558 від 11.04.2017 повідомило ТОВ «МЕТІНВЕСТ-ШИППІНГ», що Договір №2-П-МИФ-17 від 12.01.2017 щодо доступу до причалу №12 був укладений з ДП «АМПУ» на строк до 09.04.2017 (з продовження строку) (т.1 а.с.272).

12.04.2017 ТОВ "МСК" звернулось до МФ ДП "АМПУ" з листом № 01-3/560 (а.с.273 т.1) з проханням підписати договір про забезпечення доступу портового оператора до причалу з метою недопущення простою судна.

18.04.2017 ТОВ "МСК" звернулось до МФ ДП "АМПУ" з проханням укласти договір про забезпечення доступу до портового оператора до причалу та підтвердити прийом судна "КАZІМ DЕDЕ".

З матеріалів справи вбачається, що завантаження судна "КАZІМ DЕDЕ" здійснено позивачем 19.04.2017 на підставі разової заявки № 01-3/581 від 18.04.2017 про надання послуги доступу портового оператора до причалу №12 (а.с. 172 т.2). Надання даної послуги з боку відповідача підтверджується Актом наданих послуг (виконаних робіт) №23882794 від 20.04.2017 (а.с.176 т.2). Факт перевантаження вантажу підтверджується вантажними маніфестами (а.с.174-175 т.2).

16.05.2017 ТОВ "МСК" отримало ТОВ "Метінвест-Шиппінг" претензію №№17/05/03 від 12.05.2017 про відшкодування збитків у розмірі 51200 дол. США у зв'язку з невиконанням з боку ТОВ "МСК" своїх обов'язків з прийому під обробку судна "КАZІМ DЕDЕ", тобто, порушення умов укладеного між ТОВ "Метінвест-Шиппінг" та ТОВ "МСК" Договору№01-Д/МСК від 04.01.2017, при цьому розрахунку складових збитків у розмірі 51 200 дол США, які понесені контрагентом внаслідок не виконання ТОВ «МСК» умов договору, до вказаної претензії не надано.

16.05.2017 ТОВ "МСК" перерахувало ТОВ "Метінвест-Шиппінг" 1355363,69 грн., штрафних санкцій, що підтверджується платіжним дорученням №110 від 16.05.2017 (т.1 а.с.303).

Предметом спору у даній справі є вимога ТОВ "Метал Стивідорінг Компані" про стягнення з Миколаївської філії ДП "Адміністрація морських портів України" на підставі, зокрема статей 22 та 1166 Цивільного кодексу України збитків у розмірі 1355363,69 грн., завданих незаконними діями (бездіяльністю) відповідача щодо укладення договору про забезпечення доступу до причалу портового оператора, у зв'язку з чим позивач не виконав зобов'язань за договором від 04.01.2017 перед своїм контрагентом - ТОВ "Метінвест-Шиппінг" і сплатив заявлену до стягнення суму на виконання його претензії.

Відповідно до п. 1, 2 ст.22 Цивільного Кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно з ст.1166 Цивільного Кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Отже, відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить наявність шкоди, протиправну поведінку заподіювача шкоди, причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача і вину. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Для застосування такого заходу відповідальності як відшкодування шкоди слід встановити як наявність у діях винної особи усіх чотирьох елементів складу цивільного правопорушення (протиправної поведінки), так і ступінь вини у розумінні статті 1193 Цивільного кодексу України.

При цьому встановлення причинного зв'язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала шкоди, та збитками потерпілої сторони є важливим елементом доказування наявності реальних збитків. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність є причиною, а збитки, яких зазнала потерпіла особа, - наслідком такої протиправної поведінки.

Питання про наявність або відсутність причинного зв'язку між протиправною поведінкою особи і шкодою має бути вирішено судом шляхом оцінки усіх фактичних обставин справи.

Як у випадках порушення зобов'язання за договором, так і за зобов'язанням, що виникає внаслідок заподіяння шкоди, цивільне законодавство (статті 614 та 1166 Цивільного кодексу України) передбачає презумпцію вини правопорушника.

Терміном "збитки" ("шкода") позначаються наслідки правопорушення, які виражаються у зменшенні майнової сфери потерпілого у результаті порушення належного йому права або блага. Протиправною поведінкою (дією або бездіяльністю) є будь-яка поведінка, яка суперечить правовим нормам. Причинний зв'язок - це відповідний об'єктивно існуючий зв'язок між явищами, при якому одне явище, яке передує, при відповідних умовах породжує, викликає інше явище - наступне. Відповідальність за заподіяні протиправною поведінкою збитки виникає при наявності вини особи, що заподіяла збитки (шкоду).

Позивач у позові вказує на те, що протиправна поведінка відповідача виражається у сукупності послідовних незаконних дій (бездіяльності), а саме: неправомірній бездіяльності щодо продовження строку дії Договору №2-П-МИФ-17 від 12.01.2017 або укладення нового Договору про забезпечення доступу портового оператора до причалу, із цієї причини, подальшому непідтвердженні прийому судна "КАZІМ DЕDЕ" під завантаження металопродукції, що призвело до понесення ТОВ «МСК» витрат у розмірі 1355363,69 грн. як компенсації збитків контрагенту (ТОВ "МЕТІНВЕСТ ШИППІНГ" згідно виставленої претензії через невиконання договірних зобов'язань з прийому під обробку судна "КАZІМ DЕDЕ".

За змістом статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з частиною 1 статті 202 цього Кодексу правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтями 626 та 627 Цивільного кодексу України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (стаття 638 Цивільного кодексу України).

Отже, необхідною умовою укладення договору є досягнення між обома сторонами згоди стосовно його умов.

Відповідно до ч.3 ст.180 Господарського кодексу України при укладенні господарського договору сторони зобов'язані погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Загальні умови укладання договорів, що породжують господарські зобов'язання наведено у статті 179 Господарського кодексу України, в якій зокрема зазначено, що майново-господарські зобов'язання, які виникають між суб'єктами господарювання або між суб'єктами господарювання і негосподарюючими суб'єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов'язаннями.

Укладення господарського договору є обов'язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов'язком для суб'єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору для певних категорій суб'єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування (частина 3 статті 179 Господарського кодексу України).

Відповідно до пункту 11 статті 1 Закону України "Про морські порти України" портовий оператор (стивідорна компанія) - суб'єкт господарювання, що здійснює експлуатацію морського терміналу, проводить вантажно-розвантажувальні роботи, обслуговування та зберігання вантажів, обслуговування суден і пасажирів, а також інші пов'язані з цим види господарської діяльності.

Пунктом 5.6 Зводу звичаїв морського порту Миколаїв 2015 року установлено, що прийом суден у морський порт Миколаїв під обробку та інші операції проводиться на підставі укладених договорів (угод) та здійснюється тільки після попереднього узгодження з портовим оператором та адміністрацією порту.

Таким чином, послуга доступу до причалу може надаватися на підставі укладеного договору та заявок в межах договору або на підставі разових заявок з гарантією оплати.

Як вбачається з матеріалів справи, договір про забезпечення доступу портового оператора до причалу №2-П-МИФ-17 від 12.01.2017 припинив свою дію 09.04.2017 внаслідок закінчення строку, на який його було укладено. Новий договір між сторонами про забезпечення доступу портового оператора до причалу був укладений лише 28.04.2017. Отже у період з 10.04.2017 року по 27.04.2017 року між сторонами не існувало господарських правовідносин щодо користування причалами, які знаходяться в господарському віданні ДП "АМПУ".

Так, відсутність підписаного між сторонами договору протягом періоду з 10.04.2017 по 27.04.2017 пояснюється тим, що сторони не досягали згоди щодо істотних умов договору, а саме строку його дії. Вказані факти не можуть вважатись незаконними чи протиправними діями з боку відповідача, оскільки Законом встановлено право сторони (в даному випадку право відповідача) на відстоювання своєї позиції щодо умов договору, і якщо волевиявлення сторони не є вільним, не відповідає її волі, то це є умовою недійсності правочину.

Як передбачено ч. 1 ст. 19 Закону України "Про морські порти України", у морських портах надаються послуги з обслуговування суден, здійснення операцій з вантажами, у тому числі проведення вантажно-розвантажувальних робіт, послуги з обслуговування пасажирів та інші послуги, передбачені законодавством.

Частиною 2 ст. 21 вказаного Закону передбачено, що перелік спеціалізованих послуг, що надаються у морському порту суб'єктами природних монополій, які підлягають державному регулюванню, визначає Кабінет Міністрів України.

Відповідно до Переліку спеціалізованих послуг, що надаються у морському порту суб'єктами природних монополій, які підлягають державному регулюванню, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 03.06.2013 № 405, з урахуванням змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України від 07.07.2015 № 483, до таких послуг з 01.01.2016 віднесено, зокрема, забезпечення доступу портового оператора до причалу, що перебуває у господарському віданні адміністрації морських портів України, крім причалу, що використовується портовим оператором на підставі договору оренди, концесії, спільної діяльності, укладеного відповідно до законодавства.

Наказом Міністерства інфраструктури України "Про затвердження Тарифів на послуги із забезпечення доступу портового оператора до причалу, що перебуває у господарському віданні адміністрації морських портів України" від 18.12.2015 № 541, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.12.2015 за № 1608/28053, затверджено відповідні тарифи, розрахунок плати тощо.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України "Про погодження тарифів на спеціалізовану послугу із забезпечення доступу портового оператора до причалу, що перебуває у господарському віданні адміністрації морських портів України" № 1331-р від 14.12.2015 погоджено встановлені Міністерством інфраструктури в установленому порядку тарифи на спеціалізовані послуги із забезпечення доступу портового оператора до причалу, що перебуває у господарському віданні адміністрації морських портів України, крім причалу, що використовується портовим оператором на підставі договору оренди, концесії, спільної діяльності, укладеного відповідно до законодавства.

Портовий оператор може користуватись причалом на підставі договору оренди, концесії, спільної діяльності. Договір з надання послуг із забезпечення доступу портового оператора до причалу не передбачений чинним законодавством як обов'язковий, а також не існує прямої вказівки закону щодо обов'язковості укладення такого договору для відповідача, тому вказаний договір має укладатись згідно з загальними нормами законодавства та містити всі істотні умови договору. Крім того, беручи до уваги вище наведені законодавчі акти, укладаючи договір з надання послуг із забезпечення доступу портового оператора до причалу сторони зобов'язані дотримуватись лише єдиних тарифів визначених Законом.

Ураховуючи вищенаведене, суд зазначає, що у діях відповідача відсутня протиправна поведінка та вина, оскільки відповідач не ухилявся від продовження договірних правовідносин з позивачем, а користувався правом наданим йому Законом щодо певних умов таких правовідносин, а саме строку його дії. Крім того, укладення договору чи продовження його дії залежало як від позивача так і від відповідача щодо досягнення домовленості з його істотних умов.

З матеріалів справи вбачається, що завантаження судна "КАZІМ DЕDЕ" здійснено позивачем 19.04.2017 на підставі разової заявки про надання послуги доступу портового оператора до причалу № 01-3/581 від 18.04.2017. Надання даної послуги з боку відповідача підтверджується Актом наданих послуг (виконаних робіт) №23882794 від 20.04.2017. Факт перевантаження вантажу підтверджується вантажними маніфестами. Отже, зобов'язання яке виникло на підставі разової заявки позивача було виконано відповідачем без жодних порушень.

Збитки, які позивач просить суд стягнути з відповідача були завдані, як зазначає позивач простоєм судна у період з 12 квітня 2017 року по 19 квітня 2017 року, тобто у період коли між сторонами не існувало договірних зобов'язань.

Чинними нормами законодавства передбачено, що зобов'язання виникають з правочиннів або з актів цивільного законодавства.

Таким чином, у зв'язку з відсутністю договірних відносин у позивача та відповідача у період з 10 квітня 2017 року по 27 квітня 2017 року, відповідач не міг порушити договірне зобов'язання, а зобов'язання яке виникло на підставі разової заявки, було виконано відповідачем, що також не заперечується позивачем.

Так, відсутність порушення зобов'язання виключає не тільки протиправну поведінку відповідача, а і підставу для відповідальності, внаслідок якої могли утворитись збитки/шкоди.

Також, слід зазначити, що позивачем не доведено реальності збитків, оскільки ним не надано розрахунку із зазначенням складових збитків з доказами на підтвердження відповідної суми.

Так, укладений між позивачем та 3-ю особою договір від 04.01.2017 №01-Д/МСК не містить конкретних ставок штрафних санкцій. Крім того, до наданої претензії №17/05/03 від 12.05.2017 про відшкодування збитків у розмірі 51200 дол. США у зв'язку з невиконанням з боку ТОВ "МСК" своїх обов'язків з прийому під обробку судна "КАZІМ DЕDЕ", ТОВ "Метінвест-Шиппінг" не надано розрахунку складових збитків у розмірі 51 200 дол США.

Відповідно до ч.ч.1,3,4 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів.

Згідно зі ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно зі ст.78 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст.79 ГПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Позивачем не доведена наявність всіх чотирьох умов відповідальності.

Враховуючи, що для застосування такої міри цивільно-правової відповідальності, як відшкодування збитків, необхідною є наявність всіх чотирьох умов відповідальності, а саме: - протиправна поведінка боржника; - наявність збитків; - причинний зв'язок між протиправною поведінкою та завданими збитками; - вина боржника, та беручи до уваги, те що відсутність будь-якої з зазначених ознак виключає настання цивільно-правової відповідальності відповідача у вигляді покладення на нього обов'язку з відшкодування збитків, то у задоволенні позову слід відмовити.

Відповідачем до суду була надана заява про поворот виконання рішення в якій просить суд вирішити питання про поворот виконання скасованого рішення господарського суду Миколаївської області від 26.07.2017 у справі №915/522/17, яким стягнуто з Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Миколаївської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (адміністрація Миколаївського морського порту) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕТАЛ СТИВІДОРІНГ КОМПАНІ" 1 355 363,69 грн. майнової шкоди та 20 330,00 грн. судових витрат.

Відповідно п.3 ч.2 ст.333 ГПК України якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернуто на новий розгляд, суд ухвалюючи рішення, вирішує питання про поворот виконання, якщо при новому розгляді справи він відмовляє в позові повністю.

Згідно з ч. 5, 6 ст. 333 Господарського процесуального кодексу України, питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони. До заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним або приватним виконавцем.

Якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частин першої - третьої цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (ч. 9 ст. 333 Господарського процесуального кодексу України).

Так, рішенням Господарського суду Миколаївської області від 26.07.2017р. (суддя Мавродієва М.О.), залишеним без змін Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 16.11.2017, позов ТОВ "МЕТАЛ СТИВІДОРІНГ КОМПАНІ" задоволено у повному обсязі. Стягнуто з Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Миколаївської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (адміністрація Миколаївського морського порту) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕТАЛ СТИВІДОРІНГ КОМПАНІ" 1355363,69 грн. майнової шкоди та 20330,0 грн. судового збору.

01.12.2017 на виконання рішення господарського суду Миколаївської області від 26.07.2017 та постанови Одеського апеляційного господарського суду від 16.11.2017 було видано відповідний наказ.

Згідно з ч.1 статті 327 Господарського процесуального кодексу України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач на виконання рішення господарського суду Миколаївської області від 26.07.2017 платіжним дорученням №754 від 30.11.2017 та платіжним дорученням №755 від 30.11.2017 перерахував на розрахунковий рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕТАЛ СТИВІДОРІНГ КОМПАНІ" 1 355 363,69 грн. майнової шкоди та 20 330,00 грн. судового збору (т.3 а.с.70,71).

Постановою Верховного суду від 13.03.2018 постанову Одеського апеляційного господарського суду від 16.11.2017 та рішення Господарського суду Миколаївської області від 26.07.2017 у справі №915/522/17 скасовано, справу передано до Господарського суду Миколаївської області на новий розгляд.

У п. 3.2 рішення Конституційного Суду України у справі № 13-рп/2011 від 02.11.2011 зазначено, що поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.

У пункті 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 №9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" зазначено, що наказ про поворот виконання рішення видається в разі скасування (зміни у певній частині) рішення, на підставі якого було видано первісний наказ, за результатами перегляду рішення в апеляційному чи касаційному порядку або за нововиявленими обставинами.

Враховуючи скасування постанови Одеського апеляційного господарського суду від 16.11.2017 та рішення Господарського суду Миколаївської області від 26.07.2017 у справі №915/522/17, на підставі яких було видано наказ та стягнуто з Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Миколаївської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (адміністрація Миколаївського морського порту) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕТАЛ СТИВІДОРІНГ КОМПАНІ" 1355363,69 грн. майнової шкоди та 20330,0 грн. судового збору, суд дійшов до висновку про необхідність повороту виконання рішення господарського суду Миколаївської області від 26.07.2017 у справі №915/522/17 та задоволення заяви відповідача. (вх.№5291/18від 04.05.2018).

Керуючись ст.ст.2, 11, 73, 74, 76-79, 86, 91, 123, 129, 195, 196, 210, 220, 232, 233, 238, 240, 241, 333 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

2. Заяву №18-01-02.01-2788 від 03.05.2018 Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Миколаївської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (адміністрація Миколаївського морського порту) про поворот виконання рішення - задовольнити.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕТАЛ СТИВІДОРІНГ КОМПАНІ" (54002, м.Миколаїв, вул.Заводська, буд.23/26, відомості про банківські реквізити відсутні, ) на користь Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (01135, м.Київ, пр.-т Перемоги, буд.14, відомості про банківські реквізити відсутні, ) в особі Миколаївської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (адміністрація Миколаївського морського порту) (54020, м.Миколаїв, вул.Заводська, буд.23, відомості про банківські реквізити відсутні) 1 355 363,69 грн. боргу та 20 330,00 грн. судового збору.

Рішення суду, у відповідності до ст.241 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ч.1 ст.254 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до пп.17.5) п.17) ч.1 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складено та підписано суддею 12.04.2019

Суддя Н.О. Семенчук