ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову в задоволенні заяви за нововиявленими обставинами

09.04.2019м. ДніпроСправа № 904/207/18

Суддя Бєлік В.Г., розглянувши заяву Панченко Ніни Іванівни, Дніпропетровська область, м. Кам'янське про перегляд рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28.03.2018 за нововиявленими обставинами

у справі:

за позовом Приватного підприємця Абдуллаєва Нахіб Мурсал огли, Республіка Азербайджан, м. Гянджа

до Фізичної особи-підприємця Панченко Ніни Іванівни, Дніпропетровська область, м. Кам'янське

про стягнення майнової шкоди завданої втратою прийнятого до перевезення вантажу у розмірі 511 246,00 грн.

Представники:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: Федоренко Р.В., договір № 231/ФО-0503 від 05.03.2019 року про надання правової допомоги, адвокат.

СУТЬ СПОРУ:

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 28.03.2018 (суддя Юзіков С.Г.) позов задоволено. Стягнуто з Фізичної особи-підприємця Панченко Ніни Іванівни на користь Абдуллаєва Нахіб Марсал огли - 511 246,00 грн. - боргу, 7 668,69 грн. - судового збору.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 13.08.2018 апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Панченко Ніни Іванівни залишено без задоволення. Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 28.03.2017 у справі № 904/207/18 залишено без змін.

11.03.2019 від Панченко Ніни Іванівни надійшла заява від 05.03.2019 про перегляд рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28.03.2018 за нововиявленими обставинами, в якій просить суд:

- переглянути рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28.03.2018;

- прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог позивача.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями подану заяву у справі № 904/207/18 передано для розгляду судді Бєлік В.Г.

Заява про перегляд рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28.03.2018 за нововиявленими обставинами відповідає вимогам, встановленим ст.ст. 322 Господарського процесуального кодексу України, що є достатнім для прийняття її до розгляду.

Ухвалою суду від 15.03.2019 прийнято заяву Панченко Ніни Іванівни, Дніпропетровська область, м. Кам'янське про перегляд рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28.03.2018 за нововиявленими обставинами у справі № 904/207/18 та відкрити провадження за нововиявленими обставинами. Заяву призначено до розгляду у судовому засіданні на 09.04.19 о 10:20 год.

03.04.2019 представник позивача подав до суду заперечення на заяву про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, якими просить суд відмовити в задоволенні даної заяви.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, але 08.04.2019 подав до суду клопотання про відкладення розгляду заяви на іншу дату, я зв'язку з неможливістю явки в судове засідання.

09.04.2019 представник відповідача подав до суду пояснення до заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, якими підтримує вимоги викладені в заяві та просить суд їх задовольнити.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника відповідача, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 320 Господарського процесуального кодексу України, рішення, постанови та ухвали господарського суду, Вищого суду з питань інтелектуальної власності, якими закінчено розгляд справи, а також ухвали у справах про банкрутство (неплатоспроможність), які підлягають оскарженню у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Відповідно до ч. 1 ст. 320 Господарського процесуального кодексу України, підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Як зазначено в п. 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 17 "Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами" до нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами.

Судом встановлено, що рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 28.03.2018 у справі № 904/207/18 позов задоволено. Стягнуто з Фізичної особи-підприємця Панченко Ніни Іванівни на користь Абдуллаєва Нахіб Марсал огли - 511 246,00 грн. - боргу, 7 668,69 грн. - судового збору.

Як на нововиявлену обставину заявник посилається на висновки Науково-дослідного центру "Пожежна безпека" Українського науково-дослідного інституту цивільного захисту, викладених в Протоколах випробувань від 05.02.2019 за №№ 35/1-209, 36/1-209, 37/1-209, 38/1-209, 39/1-209, згідно з 4.3.4.3. ГОСТ 12.1.044-89, шпалери вінілові на паперовій основі серії "VERSAILLES" АРТИКУЛІВ, відповідно, 594-20, 580-34, 1033-16, 6006-93, 6021-80 виробництва ПрАТ "Едем" належать до групи горючих легкозаймистих матеріалів.

Тобто, про те, що шпалери є горючими легкозаймистими матеріалами відповідач дізналася лише 08.02.2019.

Таким чином, зазначені шпалери - є небезпечним вантажем, адже, відповідно до Європейської Угоди про міжнародне дорожнє перевезення небезпечних вантажів (ДОПНВ), Закону України "Про перевезення небезпечних вантажів" та ДСТУ 4500-1:2008 "Вантажі небезпечні. Терміни та визначення понять" небезпечними вантажами є, у тому числі, матеріали, що за наявності певних чинників можуть стати причиною ушкодження довкілля, завдати матеріальних збитків, призвести до загибелі, травмування, отруєння, захворювання людей і тварин.

В кількатисячному реєстрі небезпечних речовин ООН кожна з них має чотиризначний ідентифікаційний номер, список поділений на кілька класів і для кожного класу існують свої правила перевезення небезпечних вантажів.

До Класу 4.1 небезпечних вантажів, згідно класифікації ДОПНВ (АDR), відносяться, у тому числі, легкозаймисті тверді речовини, які для перевезення мають бути відповідним чином упаковані, а транспортні засоби для їх транспортування мають обов'язково позначені відповідними табличками оранжевого кольору, знаками небезпеки та попереджувальними знаками.

Проте, заявник зазначає, що експедитор, в порушення п.п. 2.4., 2.5. Договору № 80 від 28.07.2017, в письмовій Заявці від 22.08.2017 не зазначив повних даних про вантаж (повне найменування, вид пакування, код, літеру та клас безпеки і т.д.), вимоги до автомобіля (позначення відповідними табличками оранжевого кольору, знаками небезпеки та попереджувальними знаками), а також інші відомості та вимоги, вказівка яких сторони визнають за необхідне для здійснення організації перевезення.

Разом з цим, Вантажовідправник - ПрАТ "Едем", як виробник зазначених шпалер вінілових на паперовій основі серії "VERSAILLES" будучи обізнаним про їх властивості, у тому числі, легко займатись, тобто про небезпечність вантажу, відповідним чином їх не упакував і навантажив в необладнаний для перевезення легкозаймистих матеріалів автомобіль з причепом, в складеній ним Міжнародній товарно-транспортній накладній А №030339 в графах "8. Рід пакування", "Клас", "Цифра" та "Літера" не зазначив роду пакування, класу, цифри і літери небезпечного вантажу.

В свою чергу, Відповідач, будучи необізнаним про небезпечність вантажу подав, згідно п. 3.1.3. Договору № 80 від 28.07.2017, технічно справний транспортний засіб, що має допуск до перевезень під митними пломбами і печатками, здатний перевозити вантаж, зазначений у заявці, що відповідає санітарним вимогам і нормам країн, по території яких пройде транспортний засіб (при експортно-імпортних перевезеннях), в пункт навантаження і в терміни, зазначені в заявці.

Так, в поданій заяві відповідач зазначає, що він має бути звільненим від відповідальності за знищення і пошкодження частини легкозаймистих шпалер, що відбулося в наслідок зазначених вище особливих ризиків, при цьому, той факт, що шпалери вінілові на паперовій основі серії "VERSAILLES" - легкозаймистий матеріал є істотними для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі відповідачу на час розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи суд першої та апеляційної інстанції обґрунтовано та законно дійшли висновку про господарсько-правову відповідальність відповідача ФОП Панченко Н.І. (перевізника) за часткову втрату вантажу позивача, прийнятого до перевезення.

З рішення вбачається, що згідно технічного висновку № 22/3-5/154 за фактом пожежі 27.08.2017 р. на причет автомобіля НОМЕР_1 на території поблизу с. Качалай Російської Федерації, відповідно до якого найімовірнішою причиною виникнення даної пожежі могло бути нагрівання поверхні корпусу причепа-фургона від механічного тертя з послідуючим горінням вантажу всередині причепа-фургона.

Причина пожежі знаходиться у прямому причинному зв'язку з обов'язками та діями Перевізника, відповідача по справі, так як перевізник відповідно до законодавства та Договору відповідає за належний стан автомобільного транспорту яким здійснюється перевезення вантажу. Нагрівання поверхні корпусу причепа-фургона від механічного тертя з послідуючим загоранням - це наслідок винних дій перевізника.

Так, посилання позивача на самозаймання шпалер є безпідставними, знищення частини товару відбулось внаслідок механічного тертя пошкоджених частин транспортного засобу, що спричинено пожежу причепа-фургона. Товар (шпалери) були упаковані належним чином підприємством-виробником з дотриманням норм пакування, товарного вигляду та подальшого використання.

Статтею 17 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів від 19.05.1956 року встановлено, що Перевізник несе відповідальність за повну чи часткову втрату вантажу або за його ушкодження, що сталися з моменту прийняття вантажу для перевезення і до його доставки, а також за будь-яку затримку доставки. Однак, перевізник звільняється від відповідальності, якщо втрата вантажу, його ушкодження чи затримка його доставки стались внаслідок дій або недогляду позивача, внаслідок інструкцій позивача, не викликаних діями або недоглядом з боку перевізника, внаслідок дефекту вантажу чи внаслідок обставин, уникнути яких перевізник не міг і наслідки яких він не міг відвернути. Перевізник не звільняється від відповідальності з причини несправності транспортного засобу, яким він користувався для виконання перевезення, або з причини дій або недогляду особи, у якої був найнятий транспортний засіб, або агентів і службовців останньої. За умови дотримання пунктів 2-5 статті 18, перевізник звільняється від відповідальності, якщо втрата чи ушкодження вантажу є наслідком особливого ризику, нерозривно пов'язаного з однією чи декількома з перерахованих нижче обставин:

а) з використанням відкритих безтентових транспортних засобів, якщо таке використання було погоджене і чітко зазначене у вантажній накладній;

b) з відсутністю чи дефектами упаковки, у випадках, коли вантажі, що перевозяться без упаковки чи без належної упаковки, за своєю природою піддаються псуванню чи пошкодженню;

c) з обробкою, навантаженням, складуванням чи вивантаженням вантажу відправником або одержувачем, чи особами, які діють від імені відправника або вантажоодержувача;

d) з природними властивостями деяких вантажів, внаслідок яких вони піддаються повній або частковій втраті чи пошкодженню, зокрема, внаслідок поломки, корозії, гниття, усушки, нормального витоку або дії молі чи шкідників;

e) з недостатністю або неадекватністю маркування чи нумерації вантажних місць;

f) з перевезенням худоби.

Якщо відповідно до цієї статті перевізник не несе жодної відповідальності за деякі обставини, що викликали втрату, ушкодження або затримку, то він несе відповідальність лише в тій мірі, у якій обставини, за які він відповідає згідно цієї статті, сприяли виникненню втрати, ушкодження або затримки.

Відповідно до статті 18 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів, тягар доказу того, що втрата вантажу, його ушкодження чи затримка доставки викликані обставинами, зазначеними в пункті 2 статті 17, лежить на перевізнику. Якщо перевізник встановить, що через обставини, які склалися, утрата вантажу чи його ушкодження могли бути наслідком одного чи декількох особливих ризиків, зазначених у пункті 4 статті 17, то вважається, що вони відбулися внаслідок цього. Однак, позивач має право довести, що утрата або ушкодження фактично не були пов'язані, повністю або частково, з одним з цих ризиків. Ця презумпція не застосовується у випадку, передбаченому підпунктом а) пункту 4 статті 17, якщо нестача перевищує припустиму норму або при втраті будь-якого вантажного місця. Якщо перевезення виконується транспортними засобами, спеціально обладнаними так, щоб вантаж не підпадав під вплив тепла, холоду, змін температури чи вологості повітря, перевізник не може посилатися на підпункт d) пункту 4 статті 17, якщо тільки він не доведе, що всі заходи стосовно вибору, обслуговування і використання вищезгаданого обладнання, яких він був зобов'язаний вжити з урахуванням обставин, були ним вжиті, і що він дотримувався будь-яких наданих йому спеціальних інструкцій. Перевізник не може посилатися на підпункт f) пункту 4 статті 17, якщо тільки він не доведе, що всі заходи, які він був зобов'язаний вжити з урахуванням обставин, були ним вжиті, і що він дотримувався будь-яких наданих йому спеціальних інструкцій.

При дослідженні обставин справи не було встановлено фактів неналежного пакування товару, наявності будь-якого дефекту упаковки, порядку завантаження транспортного засобу перевізника.

В Протоколах Науково-дослідного центру "Пожежна безпека" випробувань з визначення групи горючості зразків шпалер вінілових на паперовій основі серії "VERSAILESS" виробництва ПрАТ "Едем" не містяться посилання на порядок отримання Панченко Н.І. шпалер різних видів, жодним документом не підтверджені дата, місце та час отримання заявником зазначених шпалер, їх належність до вказаного виробника.

У зазначених протоколах відсутні будь-які посилання на правові підстави проведення вказаною установою досліджень з визначення групи горючості певних матеріалів, інформація про наявність дозволів на проведення даних досліджень, що також вказує на неналежність та недопустимість доказів.

Обставини на які посилається заявник могли та були відомі йому з моменту настання пригоди, а саме з 27.08.2017 і до винесення рішення суду від 28.03.2018, що неодноразово підтверджувалось особисто відповідачем у судових засіданнях шляхом надання доказів, пояснень, заяв та заперечень. У цей період часу заявник міг у повній мірі та належним чином здобути та підтвердити обставини на які посилається в заяві.

Суд зазначає, що протокол випробувань з визначення групи горючості шпалер вінілових на флізеліновій основі, на який посилається заявник як на нововиявлену обставину, є новим доказом у справі який міг бути отриманій відповідачем під час розгляду справи.

Тобто, доводи заявника зводяться до переоцінки наявних у справі доказів, що є підставою для відмови у задоволенні заяви про перегляд справи за нововиявленими обставинами.

Крім того, до відбору зразків шпалер для проведення випробувань з визначення групи горючості представники позивача не залучались, що не дозволяє визначити такий протокол як допустимий доказ у справі.

На підставі викладеного в задоволенні заяви позивача про перегляд рішення за нововиявленими обставинами слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 232, 234, 325 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Панченко Ніни Іванівни про перегляд рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28.03.2018 у справі № 904/207/18 за нововиявленими обставинами - відмовити.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28.03.2018 у справі № 904/207/18- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили 09.04.2019.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвалено складено та підписано 12.04.2019

Суддя В.Г. Бєлік