РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

16.04.2019Справа № 910/1019/19

За позовом Коцюбинської селищної ради (Київська обл., селище Коцюбинське)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мір-Агрос" (м. Київ)

про стягнення 749.500,00 грн.

Суддя Ващенко Т.М.

Секретар судового засідання Шаповалов А.М.

Представники учасників процесу: не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Коцюбинська селищна рада звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мір-Агрос" про стягнення 749.500,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач не виконав свої зобов'язання за Договором № 45/1217 від 27.12.17., у зв'язку із чим позивач на підставі ч. 2 ст. 849 ЦК України відмовився від договору підряду та має право вимагати повернення суми сплаченого авансу у розмірі 749.500,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.02.19. позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачеві строк на усунення недоліків.

07.02.19. до Господарського суду міста Києва від Коцюбинської селищної ради надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви на виконання ухвали суду від 04.02.19.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.02.19. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (без проведення судового засідання), встановлено учасникам судового процесу строки на подання відзиву, відповіді на відзив, заперечень на відповідь, додаткових письмових пояснень, клопотань, заяв.

Згідно із ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Клопотання про розгляд справи з повідомленням учасників справи сторонами не заявлялись.

Як передбачено ч. 9 ст. 165 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідач у встановлений судом строк письмовий відзив на позов не подав, докази на обґрунтування своєї правової позиції у справі не надав, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Про розгляд Господарським судом міста Києва справи № 910/1019/19 відповідач повідомлявся належним чином за адресою, яка вказана у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (04070, м. Київ, вул. Григорія Сковороди, буд. 19), що підтверджується довідкою відділення поштового зв'язку про повернення поштового відправлення відправнику з відміткою "не розшукано, не зареєстровано".

З огляду на те, що ухвала суду від 12.02.19. була направлена на адресу відповідача, яка вказана у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а будь-якої іншої адреси відповідачем суду не повідомлено та в матеріалах справи не міститься, суд дійшов висновку про належне повідомлення відповідача про розгляд судом справи.

Згідно із ч. 2 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Положеннями ст. 248 ГПК України унормовано, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно із ч. 6 ст. 233 ГПК України у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - п'ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Розглянувши надані документи і матеріали, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва,-

ВСТАНОВИВ:

27.12.17. між Коцюбинською селищною радою (далі - Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Мір-Агрос" (далі - Підрядник) було укладено Договір № 45/1217 (далі - Договір), відповідно до умов якого Підрядник зобов'язався виконати роботи на об'єкті Спортивний майданчик для міні-футболу зі штучним покриттям по вул. Бакала, 1 смт Коцюбинське - будівництво з власних матеріалів згідно Кошторису (Додаток № 1 до Договору), за адресою: Київська область, смт. Коцюбинське, вул. Бакала, 1, а Замовник зобов'язується оплатити роботу Підрядника та використані ним матеріали згідно умов Договору (п. 1.1. Договору).

Пунктом 2.1.1. Договору встановлено, що протягом 3 днів з моменту підписання Договору підрядник зобов'язаний надати Замовнику на узгодження проект Кошторису.

Як передбачено п.п. 3.1., 3.2. Договору, фінансування робіт по цьому Договору здійснюється за рахунок бюджетних коштів. Замовник оплачує роботу Підрядника та використані ним матеріали згідно умов Договору та кошторису. Загальна вартість робіт та матеріалів за Договором складає 624.583,33 грн., ПДВ 20% 124.916,67 грн. Загальна сума договору складає 749.500,00 грн. з ПДВ.

Відповідно до п. 3.7. Договору аванс за бюджетні кошти згідно програми у обсязі 749.500,00 грн. перераховуються у розмірі 100% (згідно 919 постанови КМУ).

Як свідчать матеріали справи, позивач перерахував відповідачеві аванс у розмірі 749.500,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1 від 27.12.17. та розрахунковими документами до Управління Державної казначейської служби України у м. Ірпені при проведення видатків Коцюбинською селищною радою.

Згідно із п. 3.3. Договору облік виконаних робіт по цьому Договору здійснюється на підставі підписаних підрядником та замовником довідки форми КБ-3. Остаточний розрахунок перед підрядником здійснюється протягом 7 календарних днів з дати підписання акта прийомки виконаних підрядних робіт (форма КБ-2в) та довідки про вартість виконаних робіт та витрат (КБ-3).

Пунктом 3.4 договору визначено початок робіт - 28.12.17. та передбачено завершення виконання робіт 31.12.18.

10.01.19. позивач направив відповідачеві претензію за вих. № 724/01.29, в якій, керуючись до ст. 849 ЦК України, повідомив про те, що відповідач не приступив до виконання робіт, передбачених договором, спортивний майданчик не збудував та вимагав у зв'язку із цим повернення 749.500,00 грн. на рахунок Коцюбинської селищної ради у строк до 21.01.19.

Посилаючись на те, що відповідач не надав протягом 3 днів на узгодження позивачу проект кошторису та не почав виконання робіт, передбачених Договором, у зв'язку із чим позивач відмовився від договору підряду, позивач звернувся до суду із позовом у цій справі про стягнення з відповідача відшкодування збитків за договором у сумі 749.500,00 грн.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором підряду.

Як передбачено ч.1 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду (ст. 846 ЦК України).

Згідно із ст. 854 ЦК України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.

Згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 615 ЦК України, у разі порушення зобов'язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом.

Внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов'язання або воно припиняється.

Частинами 1, 2 статті 849 передбачено, що замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника.

Якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Крім цього, відповідно до частини 4 зазначеної статті замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору.

Матеріали справи свідчать, що на виконання своїх зобов'язань, передбачених п. 3.7. Договору, позивач перерахував відповідачеві аванс у розмірі 749.500,00 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи розрахунковими документами.

Відповідач, натомість, всупереч передбачених Договором зобов'язань не надав Замовнику протягом 3 днів з моменту підписання Договору на узгодження проект Кошторису, не приступив у визначений Договором строк до виконання робіт та не виконав передбачені Договором роботи. Наведені обставини відповідачем не спростовані.

Враховуючи наведене, позивач згідно із направленою 10.01.19. відповідачеві претензією за вих. № 724/01.29, зміст та підстави пред'явлення якої свідчать про те, що позивач скористався передбаченим ст. 849 ЦК України правом відмовитися від Договору підряду, правомірно вимагав повернення сплаченої за цим договором суми у розмірі 749.500,00 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 570 ЦК України, якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона є авансом. Однак, з припиненням дії договору підряду така грошова сума втрачає ознаки авансу та стає майном (грошовими коштами), набутими підрядником без достатньої правової підстави (відповідна правова позиція наведена, зокрема у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15.02.19. у справі № 910/21154/17).

Як установлено ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про:

1) повернення виконаного за недійсним правочином;

2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння;

3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні;

4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Відтак, зазначена норма застосовується за наявності сукупності таких умов: набуття (збереження) майна (майном також є грошові кошти) однією особою за рахунок іншої; відсутність для цього підстав або коли така підстава згодом відпала. Випадок, коли зобов'язання було припинено на вимогу однієї із сторін відповідно до закону чи умов договору належить до таких підстав.

Про можливість виникнення позадоговірного грошового зобов'язання на підставі ст. 1212 ЦК України зазначала також Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10.04.18. у справі № 910/10156/17.

Відповідно до ч. 3 ст. 13, ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів (ст. 73 ГПК України).

Як визначено ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Основною засадою (принципом) господарського судочинства є верховенство права.

Згідно із ст. 5 ГПК України, здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Зміст наведених принципів включає зокрема і право суду самостійно здійснювати правову кваліфікацію спірних правовідносин та застосовувати у прийнятті рішення саме такі норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини.

З огляду на зазначене, суд вважає за можливе застосувати до спірних правовідносин положення статті 849 ЦК України в сукупності з приписами статті 1212 ЦК України.

Виходячи з того, що відповідач не надав доказів виконання зобов'язань за Договором № 45/1217 від 27.12.17. та повернення на вимогу позивача сплачених ним коштів у розмірі 749.500,00 грн., суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню шляхом стягнення з відповідача 749.500,00 грн. безпідставно отриманих коштів.

З огляду на задоволення позову витрати по сплаті судового збору відповідно до положень ст. 129 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-80, 86, 129, 165, 219, 220, 232, 233, 236-238, 240, 241 ГПК України, Господарський суд міста Києва,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мір-Агрос" (04070, м. Київ, вул. Григорія Сковороди, буд. 19, ідентифікаційний код 40858258) на користь Коцюбинської селищної ради (Київська обл., селище Коцюбинське, вул. Доківська, буд. 2, ідентифікаційний код 04360600) 749.500 (сімсот сорок дев'ять тисяч п'ятсот) гривень безпідставно набутих коштів, 11.242 (одинадцять тисяч двісті сорок дві) гривні 50 коп. судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 253, 254, 256-259 ГПК України з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.

Суддя Т.М. Ващенко