ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
03.04.2019р. Справа № 914/1949/18
За заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтермоде ЮК», м. Київ,
про: прийняття додаткового рішення у справі №914/1949/18
За позовом: Приватного підприємства «РИМ-ЛАВ», м. Львів,
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтермоде ЮК», м. Київ,
до відповідача 2: Фізичної особи-підприємця Бабича Вадима Володимировича, м. Львів, про: стягнення заборгованості за договором генерального підряду та договором на виконання ремонтно-оздоблювальних робіт.
Суддя Козак І.Б.
при секретарі Гелеш Г.М.
Від позивача: не з'явився,
Від відповідача 1: не з'явився,
Від відповідача 2: Заремба В.В. -представник (ордер серія ЛВ №109709 від 03.12.2018р.).
На розгляд господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Приватного підприємства «Рим-Лав» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтермоде ЮК», до Фізичної особи-підприємця Бабича Вадима Володимировича про стягнення заборгованості за договором генерального підряду та договором на виконання ремонтно-оздоблювальних робіт.
Рішенням суду від 15.03.2019р. в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

25.03.2019 р. на розгляд господарського суду Львівської області Товариством з обмеженою відповідальністю «Інтермоде ЮК» подано заяву про прийняття додаткового рішення у справі №914/1949/18, яку ухвалою суду від 27.03.2019р. прийнято та призначено до судового розгляду на 03.04.2019р.

У судове засідання 03.04.2019р. представник позивача не з'явився, причин неприбуття не повідомив. У письмових поясненнях (вх.№13959/19 від 03.04.2019р.) заперечив проти задоволення цієї заяви з таких мотивів:

1) Відповідач 1 впродовж розгляду справи на жодній стадії не подав доказів понесення ним будь-яких витрат, пов'язаних із розглядом справи.

2) У судовому засіданні 15.03.2019р. під час судових дебатів відповідач 1 не робив жодної заяви про понесені судові витрати.

3) Рішення суду було ухвалено 15.03.2019р, а заява про винесення додаткового рішення подана відповідачем 1 25.03.2019р, тобто лише через 10 днів з дати винесення рішення.

У судове засідання 03.04.2019р. представник відповідача 1 (заявника) не з'явився. Вимоги за заявою обґрунтовуються наступним. Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Інтермоде ЮК» (замовник, клієнт) та ТОВ «Астерс Консалт» (фірма, виконавець) було укладено договір про надання юридичних послуг №2812/01-2018, за умовами якого фірма взяла на себе зобов'язання надати клієнтові на його запит та на умовах договору юридичні послуги - представництво в суді по справі №914/1949/18. Заявником було надано клієнтові юридичні послуги на загальну суму 89' 922,06 грн., з яких: 54' 321,66 грн. - юридичні послуги, 20530,06 грн. витрат, 14970,34 грн. ПДВ 20%. Сторони підписали Акт №2812/1(1)/11(18)-3 від 19.03.2019р. на суму 89' 922,06 грн., заявником виставлено клієнту рахунок на оплату послуг 2812/1(1)/11(18)-3/19369 на таку є суму. ТзОВ «Інтермоде ЮК» оплатило ТОВ «Астерс Консалт» юридичні послуги на суму 89' 822,06 грн., що підтверджується копією платіжного доручення №4948 від 20.03.2019р. Враховуючи факт відмови у задоволенні позовних вимог, заявник просить стягнути з Приватного підприємства «Рим-Лав» на користь ТзОВ «Інтермоде ЮК» понесені судові витрати на загальну суму 89' 822,06 грн.

Відповідач 2 у судове засідання 03.04.2019р. з'явився, дав усне пояснення по суті заяви. При вирішенні даної заяви поклався на розсуд суду.

Оцінка суду.

Відповідно до ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і надавали пояснення, не ухвалено рішення. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

За змістом ст. 244 ГПК України додаткове рішення - це засіб виправлення неповноти основного судового рішення. Через незмінність судового рішення суд, який його ухвалив, не вправі його скасувати чи змінити, проте, він має право виправити деякі його недоліки, зокрема неповноту.

Щодо відшкодування відповідачу витрат, пов'язаних з оплатою послуг адвоката, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.3 ст.123 ГПК судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч.ч.4,8 ст.129 ГПК інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.126 ГПК витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.»

В додатковій постанові Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі №922/1163/18 зроблено наступні правові висновки:

«(1) Договір про надання правової допомоги є підставою для надання адвокатських послуг та, зазвичай, укладається в письмовій формі (виключення щодо останнього наведені в частині 2 статті 27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність");

(2) За своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, крім цього, на такий договір поширюються загальні норми та принципи договірного права, включаючи, але не обмежуючись главою 52 Цивільного кодексу України;

(3) Як будь-який договір про надання послуг, договір про надання правової допомоги може бути оплатним або безоплатним. Ціна в договорі про надання правової допомоги встановлюється сторонами шляхом зазначення розміру та порядку обчислення адвокатського гонорару;

(4) адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв;

(5) адвокатський гонорар (ціна договору про надання правової допомоги) зазначається сторонами як одна із умов договору при його укладенні. Вказане передбачено як приписами цивільного права, так і Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність";

(6) Відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає як суду, так і іншій стороні спору, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару.

Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності ввід конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.»

На підтвердження понесених витрат відповідач 1 надав суду:

· Копію договору про надання юридичних послуг №2812/01-2018 від19.11.2018р.

· проїзні залізничні квитки, копії яких знаходяться в матеріалах справи;

· докази проживання уповноважених представників у готелі;

· копію акту приймання-передачі юридичних послуг та витрат;

· копію рахунку фактури на оплату обумовлених послуг;

· копію платіжного доручення, що підтверджує оплату послуг;

· копію деталізації послуг та витрат за договором надання юридичних послуг №2812/01-2018;

· довідки про підтвердження повноважень уповноважених представників ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3

Відповідно до ч.ч.4-6 ст.126 ГПК розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов'язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Суд, здійснивши аналіз заявлених до стягнення з позивача судових витрат, зазначає, що в деталізованому розрахунку юридичних послуг та витрат наведене перелік наданих юридичних послуг з погодинним розрахунком на кожного представника товариства (адвоката).

Як убачається з Деталізованого розрахунку, адвокатами витрачено 38,70 год. на виконання обумовлених договором послуг з представництва сторони. Суд бере до уваги положення п.6.1 договору №2812/01-2018 від 19.11.2018р., де ТзОВ «Інтермоде ЮК» та ТОВ «Астерс Консалт» погодили розмір фіксованої грошової винагороди виконавця послуг у розмірі 2' 000,00 доларів США, що в еквіваленті гривні станом на дату підписання Акту приймання-передачі послуг 19.03.2019р. становить 54' 260,00 грн. (2000 дол.*27,13 грн/дол.). Ця сума винагороди за надану правову допомогу є правомірною і підлягає задоволенню. В задоволенні решти витрат на правову допомогу суд відмовляє за їх недоведеністю.

Щодо суми 20' 530,06 грн. відшкодування понесених витрат, то окремого розрахунку цієї суми заявником не надано. Однак, як убачається з Деталізації послуг та витрат, у розділі «витрати» включено: відрядження - 663,50 євро та поштові витрати - 2 євро. При цьому, розрахунку поштових витрат як і доказів їх понесення заявником (напр., поштові квитанції, описи вкладення) до заяви не долучені. Щодо понесених витрат на відрядження представників, то в матеріалах справи відповідачем подано докази понесення витрат на відрядження на суму 11' 823,28 грн., яку суд вважає правомірною та підставною для задоволення.

У задоволенні решти вимог за заявою суд відмовляє за відсутністю правових підстав для їх стягнення.

Аргументи позивача, викладені у письмових поясненнях, суд не бере до уваги з таких причин:

1) відповідач 1 у відзиві на позов повідомив про орієнтовний розрахунок понесених витрат в розмірі 60' 000,00 грн. (а.с.225, т.1), остаточний розрахунок витрат мав бути повідомлений суду після фактичного понесення таких витрат, про що мав подати відповідне клопотання (що і було відповідачем 1 зроблено);

2) про понесені витрати відповідач 1 не заявляв у судовому засіданні 15.03.2019р., оскільки фактично заявлені суми витрат були оплачені ТзОВ «Інтермоде ЮК» ТОВ «Астерс Консалт» лише 20.03.2019р., що підтверджується відповідним платіжним дорученням, тобто, після оголошення вступної і резолютивної частини рішення;

3) 15.03.2019р. було оголошено лише вступну і резолютивну частини рішення, повний текст виготовлено 25.03.2019р. Заява про винесення додаткового рішення подана до суду 25.03.2019р. (в день виготовлення повного тексту рішення). Тобто, заявником не пропущено строк на подання такої заяви до суду.

Керуючись ст.ст. 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд ВИРІШИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтермоде ЮК» про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного підприємства «РИМ-ЛАВ» (адреса: 79008, м. Львів, вул.Винниченка, 30, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтермоде ЮК» (адреса: 01030, м.Київ, вул.Б.Хмельницького, 17/52А, ) 54' 321,66 грн. адвокатських послуг та 11' 823,28 грн. витрат, пов'язаних з розглядом справи.

3. У задоволенні решти вимог за заявою відмовити.

4. Відповідно до ч. 1 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

5. Апеляційну скаргу на рішення суду можна подати в порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України.

6. Інформацію у справі, яка розглядається, можна отримати за такою веб-адресою: http://lv.arbitr.gov.ua.

Повний текст додаткового рішення складено та підписано 08.04.2019р.

Суддя Козак І.Б.