ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2019 року м.Херсон Справа № 923/1448/16

Господарський суд Херсонської області у складі судді Пінтеліної Т.Г. за участю секретаря судового засідання Кудак М.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Спортсервіс і К" , м. Каховка Херсонської області, Семенівське шосе, 3

до Відповідача-1 : ОСОБА_1 міської ради Херсонської області, м. Каховка Херсонської області, вул. К. Маркса, 103

до Відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю "АСТОР І К" м. Каховка Херсонської області, Семенівське шосе, 3

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору: Публічне акціонерне товариство "ОСОБА_1 автотранспортне підприємство 16555", , м. Каховка Херсонської області, Семенівське шосе, 3

про визнання недійсними рішень ОСОБА_1 міської ради та договору оренди землі, визнання права користування земельною ділянкою, необхідної для обслуговування будівлі та зобов'язання вчинити певні дії

представники сторін в засідання суду не прибули

Товариство з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма "Спортсервіс і К" (Позивач) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 міської ради Херсонської області (Відповідач-1), Товариства з обмеженою відповідальністю "АСТОР І К" (Відповідач-2), за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору - Публічне акціонерне товариство "ОСОБА_1 автотранспортне підприємство 16555", яким просить:

- Визнати недійсним рішення ОСОБА_1 міської ради Херсонської області від 28.07.2016р. №295/17 «Про надання ПАТ «ОСОБА_1 АТП 16555» дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки».

- Визнати недійсним рішення ОСОБА_1 міської ради Херсонської області від 29.09.2016р. №352/21 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки».

- Визнати недійсними пункти 1, 2 рішення ОСОБА_1 міської ради Херсонської області від 29.09.2016р. №353/21 «Про надання земельної ділянки в оренду», в частині припинення ПАТ «ОСОБА_1 АТП 16555» права постійного користування на земельну ділянку площею 3,5398 га, кадастровий номер :01:001:1388 за адресою м. Каховка, Семенівське шосе, 3, та в частині надання ТОВ «Астор і К» в оренду земельної ділянки площею 3,5398 га, кадастровий номер :01:001:1388 за адресою м. Каховка, Семенівське шосе, 3.

- Визнати недійсним договір оренди земельний ділянки площею 3,5398 га, кадастровий номер :01:001:1388, укладений 13.10.2016р. між ОСОБА_1 міською радою та ТОВ «Астор і К».

- Визнати за позивачем право на користування земельною ділянкою орієнтовною площею 0,5357 га для розміщення та обслуговування нежитлової будівлі літ. «Л», площею 2463,7 кв.м. що знаходиться за адресою: м. Каховка Херсонської області, Семенівське шосе, 3.

- Зобов'язати ОСОБА_1 міську раду Херсонської області розглянути в установленому порядку питання щодо надання ТОВ ВКФ «Спортсервіс і К» дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на умовах оренди орієнтовною площею 0,5357 га для обслуговування існуючої нежитлової будівлі, яка розташована за адресоїоГм. ОСОБА_2, Семенівське шосе, 3, згідно клопотання поданого ТОВ ВКФ «Спортсервіс і К» 10.08.16р.

Ухвалою від 03.01.2017 порушено провадження у справі.

Ухвалою від 30.01.2017 відкладено розгляд справи та витребувано у управління Держгеокадастру у ОСОБА_1 районі Херсонської області засвідчену копію документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки комунальної власності площею 3,7782 га, кадастровий номер :01:001:1331, за адресою ОСОБА_2, Семенівське шосе, 3 на дві земельні ділянки (кадастрові номери: :01:001:1387, та :01:001:1388).

Ухвалою від 16.02.2017 призначено у справі комплексну судову земельно-технічну експертизу та експертизу з питань землеустрою, проведення якої доручити Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз, провадження у справі зупинено, обовязок зі сплати вартості експертизи покладено на позивача. Матеріали справи направлено до експертної установи супровідним листом від 22.02.2017.

07.03.2017 до суду надійшло клопотання експерта про надання додаткових документів, необхідних для проведення експертизи. Також направлено до суду рахунок на оплату вартості експертизи, який вручено судом позивачу 20.03.2017 під розписку.

Для розгляду зазначеного клопотання суд поновив провадження у справі ухвалою від 10.03.2017 відповідно до п. 11 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 23.0.32012 № 4 «Про деякі питання практики призначення судової експертизи» та призначив засідання на 20.03.2017, а також витребував у управління Держгеокадастру у ОСОБА_1 районі Херсонської області оригінал документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки.

Ухвалою від 20.03.2017 провадження у справі зупинено та надіслано до експертної установи оригінал документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки, наданий до суду управлінням Держгеокадастру у ОСОБА_1 районі Херсонської області.

25.04.2017 до суду надійшло повідомлення Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз про неможливість надання висновку по експертизі у звязку з несплатою вартості експертизи.

З огляду на викладене, для подальшого вирішення питання провадження у справі , суд ухвалою від 26.04.2017 призначив засідання на 22.05.2017.

Ухвалою від 22.05.2017 провадження у справі поновлено, продовжено строк вирішення спору на 15 днів відповідно до ст. 69 ГПК України, призначено у справі комплексну судову земельно-технічну експертизу та експертизу з питань землеустрою, проведення якої доручити Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз; покладено обов'язок оплати витрат з проведення судової експертизи на заявника - Позивача, провадження у справі зупинено. Матеріали справи направлено до експертної установи супровідним листом від 25.05.2017.

Крім того, суд направив відповідачам окремі ухвали від 22.05.2017 у звязку з неявкою в засідання суду та неподанням витребуваних судом доказів.

26.06.2017 до суду надійшло клопотання експерта про надання додаткових документів, необхідних для проведення експертизи. Також направлено до суду рахунок на оплату вартості експертизи, який вручено судом позивачу 10.07.2017 під розписку.

Для розгляду зазначеного клопотання суд поновив провадження у справі ухвалою від 26.06.2017 та призначив засідання на 10.07.2017, а також зобовязано позивача надати надати матеріали технічної інвентаризації (інвентаризаційну справу) та технічний паспорт на об'єкти нерухомого майна, що розмішені за адресою: Херсонська область, м. Каховка, Семенівське шосе, 3.

Ухвалою від 10.07.2017 задоволено клопотання позивача про витребування доказів, провадження у справі зупинено та зобов'язано Комунальне підприємство "ОСОБА_1 бюро технічної інвентаризації" Херсонської обласної ради терміново надіслати Господарському суду Херсонської області матеріали технічної інвентаризації (інвентаризаційну справу, справи) на всі об'єкти нерухомого майна, що знаходяться на земельній ділянці за адресою: м. Каховка Херсонської області, Семенівське шосе, 3.

Листом від 17.07.2017 суд надіслав до експертної установи надану позивачем копію технічного паспорту на нежитлову будівлю, склад м. Каховка Семенівське шосе, 3, від 24.02.2017.

Листом від 04.08.2017 суд надіслав до експертної установи надану БТІ матеріали технічної інвентаризації (інвентаризаційну справу, справи) на об'єкти нерухомого майна, що знаходяться на земельній ділянці за адресою: м. Каховка Херсонської області, Семенівське шосе, 3.

04.09.2017 до суду надійшов висновок експерта, у звязку з чим ухвалою від 05.09.2017 призначено засідання на 20.10.2017.

Ухвалою від 20.10.2017 провадження поновлено та призначено засідання на 27.10.2017 за клопотанням позивача.

Ухвалою від 27.10.2017 призначено у справі додаткову судову земельно-технічну експертизу та експертизу з питань землеустрою, проведення якої доручити Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз. Покладено обов'язок оплати витрат з проведення додаткової судової експертизи на заявника - Відповідача-2. Провадження у справі зупинено. Матеріали справи направлено до експертної установи супровідним листом від 02.11.2017.

27.12.2017 до суду надійшло клопотання експерта про надання додаткових документів, необхідних для проведення експертизи. Також направлено до суду рахунок на оплату вартості експертизи, який вручено судом відповідачу-2 18.01.2018 під розписку.

Для розгляду зазначеного клопотання суд поновив провадження у справі ухвалою від 12.01.2018 та призначив засідання на 25.01.2018.

Ухвалою від 25.01.2018 розгляд справи відкладено за клопотанням позивача.

Ухвалами від 06.02.2018, 16.02.2018, 27.02.2018 розгляд справи відкладався з метою витребування додаткових доказів, через складні погодні умови тощо.

Ухвалою від 06.03.2018 призначено у справі судову експертизу, провадження у справі зупинено. Матеріали справи направлено до експертної установи супровідним листом від 12.03.2018.

27.03.2018 до суду надійшло клопотання експерта.

Для розгляду зазначеного клопотання суд поновив провадження у справі ухвалою від 03.04.2018 та призначив засідання на 11.04.2018.

Ухвалою від 11.04.2018 перекваліфіковано судову експертизу у справі № 923/1448/16, призначену ухвалою від 27.10.2017 з урахуванням ухвали від 06.03.2018, у комплексну судову будівельно-технічну, земельно-технічну та експертизу з питань землеустрою. Покладено обов'язок оплати витрат за проведення комплексної судової експертизи на Відповідача-2 - Товариство з обмеженою відповідальністю "АСТОР І К". Провадження у справі зупинено.

15.05.2018 до суду надійшло клопотання експерта про надання додаткових документів, необхідних для проведення експертизи. Також направлено до суду рахунок на оплату вартості експертизи, який вручено судом відповідачу-2 29.05.2018 під розписку.

Для розгляду зазначеного клопотання суд поновив провадження у справі ухвалою від 16.05.2018 та призначив засідання на 31.05.2018.

Ухвалою від 31.05.2018 провадження у справі зупинено та направлено надані додаткові документи до експертної установи листом від 01.06.2018.

Відповідно до листів експертної установи (а.с. 119, 121, т. 2) було заплановано оглянути експертом обєкт дослідження 05.07.2018, 28.08.2018, однак вдалось узгодити проведення дослідження обєкту лише 10.09.2018 за місцем його знаходження.

Суд листом від 09.08.2018 зауважив сторонам про необхідність узгодження з експертом проведення дослідження обєкту за місцем його знаходження.

04.10.2018 до суду надійшло клопотання експерта про надання додаткових документів, необхідних для проведення експертизи.

Для розгляду зазначеного клопотання суд поновив провадження у справі ухвалою від 16.10.2018 та призначив засідання на 31.10.2018.

Ухвалою від 31.10.2018 клопотання експерта залишено без задоволення та запропоновано провести експертизу за наявними матеріалами.

04.12.2018 до суду надійшов висновок експерта, у звязку з чим провадження у справі поновлено ухвалою від 13.12.2018 та призначено засідання.

В подальшому розгляд справи неодноразово відкладався, за клопотанням відповідача-2 в засідання суду 04.02.2019 були викликані судові експерти ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які надали розяснення.

Ухвалою від 04.02.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 19.02.2019. Крім того, суд зазначив в даній ухвалі про те, що проведення судової експертизи потребувало значного проміжку часу, тому розгляд справи здійснюється судом у розумні строки з урахуванням приписів Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Європейської конвенції з прав людини).

Розгляд справи по суті судом відкладався за клопотаннями сторін. Зокрема, ухвалою від 18.03.2019 розгляд справи відкладено на 29.03.2019.

Відповідач-1 просить відмовити в задоволенні позову відповідно до відзиву на позовну заяву (т. 1, а.с. 150-152).

Згідно з наданим до суду відзивом на позов (т. 1, а.с. 159-162), відповідач-2 заперечує проти задоволення позову.

Третя особа відповідно до відзиву на позовну заяву (т.1, а.с. 62-64) просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

В засіданні 29.03.2019 судом оголошено про вихід до нарадчої кімнати до 01.04.2019 о 09 год. 45 хв. для прийняття рішення, про що сторін повідомлено під розписку.

В засідання суду 01.04.2019 представники сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, що підтверджується розпискою від 29.03.2019, в засідання суду не прибули з невідомих причин.

У звязку з неявкою в судове засідання 01.04.2019 всіх учасників справи фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось відповідно до ч. 3 ст. 222 ГПК України.

Згідно з ч. 4, 5 ст. 240 ГПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Розглянувши матеріали справи, суд,

в с т а н о в и в:

26.06.2008 Товариство з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма "Спортсервіс і К" (позивач) придбало у Відкритого акціонерного товариства «ОСОБА_1 автотранспортне підприємство 16555», найменування якого змінено на Публічне акціонерне товариство «ОСОБА_1 автотранспортне підприємство 16555» згідно з вимогами Закону України «Про акціонерні товариства» (третя особа), 33/100 частини комплексу нежитлових будівель автобази, а саме будівлю майстерні (літ. Л), площею 2463,7 кв.м. що знаходиться за адресою: м. Каховка, Семенівське шосе, 3, згідно договору купівлі-продажу від 26.06.2008 р. (надалі - Договір), посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_5, зареєстрований в реєстрі за №2449.

Земельна ділянка за адресою: м. Каховка, Семенівське шосе, 3 площею 4,9019 га на момент укладення договору купівлі-продажу 26.06.2008 перебувала у постійному користуванні ПАТ «ОСОБА_1 АТП 16555» для обслуговування виробничої території згідно державного акту І-ХС №002415, виданого ОСОБА_1 міськрадою народних депутатів 09.07.1997 р.

Укладеним між позивачем та третьою особою договором купівлі-продажу від 26.06.2008 не передбачувався розмір земельної ділянки, який переходить у користування позивача з метою розміщення та обслуговування придбаної нерухомості.

Згідно з ст. 657 ЦК України (в редакції чинній на момент укладення договору) договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Частиною 4 ст. 334 ЦК України (в редакції чинній на момент укладення договору) передбачено, що якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації.

Відповідно до витягу про реєстрацію права власності та згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна (т. 1, а.с. 30, 31) право власності позивача на вищезазначену нерухомість зареєстровано 28.07.2008.

Таким чином, 28.07.2008 у позивача виникло право власності на будівлю майстерні (літ. Л), площею 2463,7 кв.м. що знаходиться за адресою: м. Каховка, Семенівське шосе, 3, згідно договору купівлі-продажу від 26.06.2008 р.

Згідно з ст. 120 ЗК України (в редакції, що діяла на час придбання позивачем нерухомості) до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначено, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка необхідна для їх обслуговування. Якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то в разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування. При переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі і споруди.

Згідно з ст. 377 ЦК України ( в редакції чинній на час придбання позивачем нерухомості) до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування. Якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування.

За статтями 125 і 126 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав, яка оформляється відповідно до Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Також, за змістом статті 377 Цивільного кодексу України (далі ЦК), частини першої та другої статті 120 ЗК, які діють на даний час, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Зазначені норми закріплюють загальний принцип цілісності об'єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об'єкт розташований. За ними визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість.

При цьому при застосуванні положень статті 120 ЗК у поєднанні з нормою статті 125 ЗК слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на об'єкт нерухомості у встановленому законом порядку, право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно із виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об'єкти. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак об'єкта права власності.

Таким чином, аналіз змісту норм статті 120 ЗК та статті 377 ЦК у їх сукупності дає підстави для висновку про однакову спрямованість їх положень щодо переходу прав на земельну ділянку при виникненні права власності на будівлю і споруду, на якій вони розміщені.

Саме таку позицію висловив Верховний Суд України у постанові від 13 квітня 2016 року № 253цс16.

З огляду на викладене, з 28.07.2008 у позивача виникло право власності на будівлю майстерні (літ. Л), площею 2463,7 кв.м. що знаходиться за адресою: м. Каховка, Семенівське шосе, 3, та відповідно до ст. 120 ЗК України та ст. 377 ЦК України перейшло право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вона розміщена, та частиною ділянки, яка необхідна для її обслуговування.

Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна станом на 20.01.2016 (а.с. 31, т. 1), інша частина комплексу (67/100 частини) була відчужена ВАТ «ОСОБА_1 автотранспортне підприємство 16555» на користь ТОВ «Астор і К», згідно договору купівлі-продажу від 10.08.2011р., посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_6, зареєстрований в реєстрі за №786.

Позивачем надано до матеріалів справи лист відповідача-1 від 01.08.2016 (т. 1, а.с. 32), яким позивачу повідомлено, що нерухоме майно позивача розташоване на земельних ділянках комунальної власності площею 3,7782 га кадастровий номер :01:001:1331 і площею 0,0856 га кадастровий номер :01:001:1333. Право користування вказаними земельними ділянками, на яких розташоване нерухоме майно позивача, не оформлено, тому позивачу необхідно звернутись до відповідача-1 для належного оформлення права користування землею.

Позивач подав відповідачу-1 клопотання від 10.08.2016 (а.с. 33, т. 1) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на умовах оренди орієнтовною площею 0,5357 га для обслуговування існуючої нежитлової будівлі за адресою: м. Каховка Семенівське шосе 3. До клопотання додано графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, копія правовстановлюючого документу на нерухоме майно.

Відповідач-1 отримав зазначене клопотання позивача 10.08.2016 вх. № 1700/02-12 відповідно до відмітки на даному клопотанні.

Відповідач-1 не надав позивачу відповіді на вищезазначене клопотання від 10.08.2016 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на умовах оренди.

Відповідно до ст. 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Згідно п.п. а), в) ст.12, ст. 123 ЗК України встановлено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад та надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У такому разі розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого Верховною ОСОБА_6 Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, крім випадків, коли особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у користування, набуває право замовити розроблення такої документації без надання такого дозволу.

Згідно ч.З ст.24, ст.25, 59 Закону України "Про місцеве самоврядування", органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної ОСОБА_6 і ОСОБА_6 міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Пунктом 34 ст.26 Закону України "Про місцеве самоврядування" передбачено, що до виключної компетенції відповідної ради належить вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин, які розглядаються виключно на пленарному засіданні ради - сесії.

Тобто, обов'язковою умовою передачі у користування земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, є наявність позитивного рішення сесії відповідної ради.

Згідно з положеннями ч.І ст.155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Згідно зі статтею 21 Цивільного кодексу України, статтею 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" суд визнає незаконним та скасовує нормативно-правовий акт органу державної влади, органу влади або органу місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов'язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача у справі. Якщо за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, у господарського суду немає правових підстав для задоволення позову

У статті 93 Земельного кодексу України передбачено, що орендодавцями земельних ділянок є їх власники або уповноважені ними особи. Зокрема, право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Відповідно до статті 16 Закону України "Про оренду землі" у разі згоди орендодавця передати земельну ділянку в оренду сторони укладають договір оренди землі відповідно до вимог цього закону.

Згідно ст. 6 цього закону орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Частиною першою ст. 116 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 9 ст. 123 Земельного кодексу України відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у наданні земельної ділянки у користування або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

Ст. 124 Земельного кодексу України встановлено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Відповідно до п. "а" та п. "в" ст. 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

П. 34 частини першої ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин здійснюється виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради.

Відповідно до ч. 3 ст. 123 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Зі змісту вказаних норм законодавства України випливає, що розпорядження землями територіальних громад міста, у тому числі вирішення питань про надання згоди на розроблення проектів відведення земельних ділянок та про надання земельних ділянок у користування, віднесено до виняткової компетенції відповідної міської ради, яка реалізує її шляхом прийняття відповідних рішень на пленарних засіданнях.

Виходячи з приписів ст.116, ч.1 ст.124 Земельного кодексу України, ст.16 Закону України "Про оренду землі" та п.34 ст.26 ч.2 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про надання земельної ділянки в оренду чинним земельним законодавством визначається в якості передумови для укладення договору оренди земельної ділянки.

Відповідач-1 не надав суду доказів того, що ним було розглянуто в установленому порядку клопотання від 10.08.2016 щодо надання Товариству з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма "Спортсервіс і К" дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на умовах оренди.

Суд вважає, що такими діями (бездіяльністю) ОСОБА_1 міська рада припустила порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Концепція «майна» у розумінні статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції визначена наступним чином. Закріплюючи право кожного на мирне володіння своїм майном, стаття 1 за своєю суттю є гарантією права власності (рішення від 13 червня 1979 року у справі «ОСОБА_2 проти Бельгії», п. 69). Поняття майно має Автономне значення, яке, звичайно, не обмежується правом власності на речі матеріального світу: у розумінні цього положення певні інші права та інтереси, які є активами, можуть також розглядатися як майнові права, а отже, майно (рішення від 23 лютого 1995 року у справі «ОСОБА_7 унд Фьордертехнік Гмбг проти Нідерландів», п. 53). Під дію статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції підпадає право вимоги, якщо воно достатньою мірою встановлене, щоб являти собою актив.

Коли основою вимоги є майновий інтерес, то особа, яка її має, вважатиметься такою, що має «легітимне сподівання» («Федоренко проти України», «ОСОБА_8

проти України») на отримання майна, за наявності однієї з умов: якщо наявне остаточне судове рішення, що підтверджує це право («Бурдов проти Росії», «ОСОБА_9 проти України»,, «Агрокомплекс проти України»); якщо є достатнє правове підґрунтя у національному законодавстві, що підтверджує вимогу («Брезовец проти Хорватії», «Рисовський проти України», «Кечко проти України», «Стреч проти Великобританії», «Москаль проти Польщі», «Сук проти Укрїни», «Федоренко проти України», «Україна-Тюмень проти України»).

Як зазначено вище, 26.06.2008 позивач ТОВ "Спортсервіс і К" (позивач) придбало у ВАТ «ОСОБА_1 автотранспортне підприємство 16555», найменування якого змінено на ПАТ «ОСОБА_1 автотранспортне підприємство 16555» (третя особа), 33/100 частини комплексу нежитлових будівель автобази, а саме будівлю майстерні (літ. Л), площею 2463,7 кв.м. що знаходиться за адресою: м. Каховка, Семенівське шосе, 3, згідно договору купівлі-продажу від 26.06.2008 р. (надалі - Договір), посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_5, зареєстрований в реєстрі за №2449.

Відтак, у позивача виникло беззаперечне право на користування земельною ділянкою, на якій зазначене нерухоме майно розташоване. При цьому суд керується принципом верховенства права, згідно ст.11 ГПК України.

З огляду на викладене, позовні вимоги про зобовязання відповідача-1 розглянути в установленому порядку питання щодо надання позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на умовах оренди для обслуговування існуючої нежитлової будівлі, яка розташована за адресою: м. Каховка, Семенівське шосе, 3, згідно клопотання поданого Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Спортсервіс і К" 10.08.16р. підлягають частковому задоволенню, оскільки відповідно до висновку експертів № 17-5414/17-711/18-337 (на звороті а.с. 150, т. 2) площа земельної ділянки необхідна для розміщення та обслуговування нежитлової будівлі майстерні літ. «Л» площею 2463,7 кв. м., що знаходиться за адресою: м. Каховка Херсонської області Семенівське шосе 3, придбаної позивачем у третьої особи за договором купівлі-продажу від 26.06.2008, з врахуванням чинних нормативних документів у галузі будівництва, санітарних норм та правил станом на дату укладання договору купівлі-продажу повинна складати не менше 0,2670 га.

При цьому суд виходив, що згідно з ст. 99 ГПК України для зясування обставин, що мають значення для справи, були необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, у звязку з чим було призначено судову експертизу, за результатами якої було надано висновок, яким визначено розмір площі земельної ділянки, яка необхідна для розміщення та обслуговування нежитлової будівлі майстерні літ. «Л» площею 2463,7 кв. м., яка належить позивачу.

28.07.2016 ОСОБА_1 міська рада (відповідач-1), на підставі відповідного клопотання третьої особи, на 17 сесії VII скликання прийняла рішення № 295/17 «Про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки», згідно з яким надала ПАТ «ОСОБА_1 автотранспортне підприємство 16555» дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки комунальної власності територіальної громади міста загальною площею 3,7782 га, кадастровий номер: :01:001:1331, по Семенівському шосе, 3, для обслуговування виробничої території на землях промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення ОСОБА_1 міської ради на такі земельні ділянки:

земельну ділянку № 1 площею 3,5398 га;

земельну ділянку № 2 площею 0,2384 га.

На зазначеній земельній ділянці № 2 знаходиться придбана позивачем нерухомість.

29.09.2016 ОСОБА_1 міська рада на 21 сесії VII скликання, розглянувши розроблену технічну документацію із землеустрою щодо поділу земельної ділянки, прийняла рішення від 29.09.2016р. №352/21, яким затвердила технічну документацію із землеустрою щодо поділу земельної ділянки комунальної власності яка знаходиться у постійному користуванні ПАТ «ОСОБА_1 АТП 16555» для обслуговування виробничої території на землях промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення загальною площею 3,7782 га розташованою за адресою: м. Каховка, Семенівське шосе, 3 на дві земельні ділянки:

ділянка № 1 площею 3,5398 га, кадастровий № :01:001:1387;

ділянка № 2 площею 0,2384 га, кадастровий № :01:001:1388.

Однак, в даному рішенні відповідача-1 переплутано місцями кадастрові номери ділянок.

Разом з цим, ОСОБА_1 міська рада, в цей же день, розглянувши відповідні клопотання ПАТ «ОСОБА_1 АТП 16555» та ТОВ «Астор і К», приймає рішення №353/21 від 29.09.2016, яким:

п. 1. Припинено право ПАТ «ОСОБА_1 АТП 16555» на постійне користування щодо земельних ділянок: площею 3,5398 га, кадастровий номер :01:001:1388 за адресою м. Каховка, Семенівське шосе, 3 та площею 0,0856 га, кадастровий номер :01:001:1333 за адресою м. Каховка, Семенівське шосе, 3.

П. 2. Надано ТОВ «Астор і К» в оренду земельні ділянки площею 3,5398 га, кадастровий номер :01:001:1388, за адресою м. Каховка, Семенівське шосе, 3 та площею 0,0856 га, кадастровий номер :01:001:1333 за адресою м. Каховка, Семенівське шосе, 3 для обслуговування комплексу нежитлових будівель виробничої бази на землях промисловості, транспорту, зв'язку енергетики, оборони та іншого призначення ОСОБА_1 міської ради строком на п'ять років з річною орендною платою 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки з урахуванням щорічного коефіцієнту індексації.

На виконання останнього рішення органу місцевого самоврядування, 13 жовтня 2016 р. між ТОВ «Астор і К» та ОСОБА_1 міськрадою укладено договір оренди земельної ділянки площею 3,5398 га, кадастровий номер :01:001:1388, за адресою м. Каховка, Семенівське шосе, 3.

Вищезазначене стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Суд зазначає, що станом на день звернення ПАТ «ОСОБА_1 автотранспортне підприємство 16555» до ОСОБА_1 міської ради та прийняття 28.07.2016 ОСОБА_1 міською радою (відповідач-1) рішення № 295/17 «Про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки» ( згідно з яким надано ПАТ «ОСОБА_1 автотранспортне підприємство 16555» дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки комунальної власності територіальної громади міста загальною площею 3,7782 га, кадастровий номер: :01:001:1331, по Семенівському шосе, 3) у ПАТ «ОСОБА_1 автотранспортне підприємство 16555» вже було відсутнє право користування спірною земельною ділянкою.

Матеріалами справи підтверджується, що 33/100 нерухомого майна по Семенівському шосе, 3 та відповідно право користування земельною ділянкою у цій частині перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Спортсервіс і К" згідно договору купівлі-продажу від 26.06.2008 р. А інша частина комплексу (67/100 частини) нерухомого майна та відповідно право користування земельною ділянкою у цій частині була відчужена ВАТ «ОСОБА_1 автотранспортне підприємство 16555» на користь ТОВ «Астор і К», згідно договору купівлі-продажу від 10.08.2011р.

Зі змісту п.2.12 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин» від 17.05.2011 № 6 вбачається, що новий власник житлового будинку, будівлі, споруди за необхідності може звернутися до господарського суду також з позовом про визнання за ним права користування земельною ділянкою (ті. 1 ч.2 ст. 16 ЦК України, п. «а» ч. 3 ст. 152 ЗК України).

У відповідності до п. 18-1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16.04.2004 № 7 при вирішенні вимог про визначення розміру земельної ділянки, необхідної для обслуговування житлового будинку, будівлі або споруди, право власності на які при їх відчуженні перейшло до набувача без визначення в договорі права на земельну ділянку, суд має з'ясовувати, зокрема, чому це питання не було визначено в договорі, можливість укладення між відчужувачем і набувачем додатку до цього договору щодо права набувача на земельну ділянку та чи не свідчить реальна можливість використання всієї земельної ділянки за цільовим призначенням саме про той розмір земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, будівлі або споруди, який існував до їх відчуження. Розмір земельної ділянки, необхідної для обслуговування житлового будинку, будівлі або споруди, визначається шляхом проведення за клопотанням сторін експертизи з врахуванням чинних нормативних документів у галузі будівництва, санітарних норм та правил тощо.

Суд згідно з ст. 99 ГПК України для зясування обставин, що мають значення для справи, були необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, призначив судову експертизу, за результатами якої було надано висновок, яким визначено розмір площі земельної ділянки, яка необхідна для розміщення та обслуговування нежитлової будівлі майстерні літ. «Л» площею 2463,7 кв. м., яка належить позивачу, - 0,2670 га.

Як зазначалось вище, з 28.07.2008 у позивача виникло право власності на будівлю майстерні (літ. Л), площею 2463,7 кв.м. що знаходиться за адресою: м. Каховка, Семенівське шосе, 3, та відповідно до ст. 120 ЗК України та ст. 377 ЦК України перейшло право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вона розміщена, та частиною ділянки, яка необхідна для її обслуговування.

З огляду на викладене, позовні вимоги про визнання за Товариством з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма "Спортсервіс і К" права на користування земельною ділянкою для розміщення та обслуговування нежитлової будівлі літ. «Л», площею 2463,7 кв.м. що знаходиться за адресою: м. Каховка Херсонської області, Семенівське шосе, 3, підлягають частковому задоволенню, шляхом зазначення площі земельної ділянки не менше 0,2670 га.

Крім того, позивач просить визнати недійсними рішення ОСОБА_1 міської ради Херсонської області від 28.07.2016р. №295/17 «Про надання ПАТ «ОСОБА_1 АТП 16555» дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки», рішення ОСОБА_1 міської ради Херсонської області від 29.09.2016р. №352/21 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки» та визнати недійсними пункти 1, 2 рішення ОСОБА_1 міської ради Херсонської області від 29.09.2016р. №353/21 «Про надання земельної ділянки в оренду», в частині припинення ПАТ «ОСОБА_1 АТП 16555» права постійного користування на земельну ділянку площею 3,5398 га, кадастровий номер :01:001:1388 за адресою м. Каховка, Семенівське шосе, 3, та в частині надання ТОВ «Астор і К» в оренду земельної ділянки площею 3,5398 га, кадастровий номер :01:001:1388 за адресою м. Каховка, Семенівське шосе, 3.

Суд, розглядаючи зазначені вимоги, виходить з наступного.

За правилами частини першої статті 123 ЗК України надання земельних ділянок комунальної власності у користування здійснюється, зокрема, органами місцевого самоврядування на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у випадках, передбачених законом, або на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). При цьому розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, передбачених статтею 122 цього Кодексу.

Визначаючи юрисдикцію спору, суди мають з'ясувати, є спір приватноправовим або публічно-правовим; чи виник спір із відносин, урегульованих нормами цивільного права, чи пов'язані ці відносини зі здійсненням сторонами цивільних або інших майнових прав на земельні ділянки на засадах рівності; чи виник спір щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень під час реалізації ним управлінських функцій у сфері земельних правовідносин.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду 19.06.2018 у справі № 922/2383/16.

Спірні правовідносини між позивачем і відповідачем-1 виникли щодо земельної ділянки, на яке у позивача 28.07.2008 виникло право користування у звязку з набуттям права власності на будівлю майстерні (літ. Л), площею 2463,7 кв.м. що знаходиться за адресою: м. Каховка, Семенівське шосе, 3, відповідно до ст. 120 ЗК України та ст. 377 ЦК України.

З огляду на викладене, в даних правовідносинах відповідач-1 здійснює функції власника земельних ділянок, який реалізовує свою волю на зміну якісних і кількісних ознак належних їй об'єктів і передачі права на них іншим суб'єктам, за наявності їх відповідного зустрічного волевиявлення. Ураховуючи наведене, спірні правовідносини є приватноправовими.

Отже з часу придбання ТОВ ВКФ «Спортсервіс і К» 33/100 частини комплексу нежитлових будівель автобази, до позивача перейшло право користування земельною ділянкою під будівлею «літ. Л», площею 2463,7 кв.м. за адресою: м. Каховка, Семенівське шосе, 3, а також земельною ділянкою, яка необхідна для обслуговування даної будівлі.

Крім того, ТОВ ВКФ «Спортсервіс і К» заздалегідь до винесення оскаржуваних рішень ОСОБА_1 міської ради № 352/21, №353/21 від 29.09.16р., а саме 10.08.2016 року звернулось до відповідача-1 із клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на умовах оренди орієнтовною площею 0,5357 га для обслуговування існуючої нежитлової будівлі, яка розташована за адресою: м. Каховка, Семенівське шосе,3 (до клопотання додавались необхідні матеріали). З огляду на взаємопов'язаність даного клопотання з клопотаннями ПАТ «ОСОБА_1 АТП 16555» та ГОВ «Астор і К», останні мали б бути розглянуті органом місцевого самоврядування одночасно, тобто 29.09.16р. Станом на день розгляду справи клопотання позивача ОСОБА_1 міською радою не розглянуто і не винесено на розгляд сесії.

Після переходу в 2008 році до позивача права користування земельною ділянкою під об'єктом будівлі по Семенівському шосе, 3, третя особа з огляду на втрату статусу землекористувача в силу ст. 120 ЗК України, ст. 377 ЦК України, ст.26 ЗУ «Про землеустрій», вже не мала права в подальшому виступати замовником документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки, на якій розташований даний об'єкт нерухомого майна.

Позивач, як особа до якої перейшло право користування спірною земельною ділянкою, не ініціювало та не надавало згоди на поділ вищенаведеної земельної ділянки. В той же час утворення без згоди позивача нової земельної ділянки кадастровий номер :01:001:1387 площею 0,2384 га де фактично розміщена належна ТОВ ВКФ «Спортсервіс і К» будівля є неприпустимим. Згідно ст. 56 «Про землеустрій» технічна документація із землеустрою щодо поділу та об'єднання земельних ділянок включає, зокрема: нотаріально посвідчену згоду на поділ чи об'єднання земельної ділянки заставодержателів, користувачів земельної ділянки (у разі перебування земельної ділянки в заставі, користуванні). У відповідності до ст. 59 ЗУ «Про землеустрій» врахування приватних інтересів при здійсненні землеустрою на місцевому рівні полягає у забезпеченні фізичним та юридичним особам рівних можливостей набуття у власність або користування, у тому числі на умовах оренди, земельних ділянок і в захисті їхніх прав на землю. Отже технічна документація із землеустрою, розроблена на замовлення ПАТ «ОСОБА_1 АТП 16555» суперечить чинному законодавству.

Рішення ОСОБА_1 міської ради №352/21 з огляду на затвердження технічної документації що суперечить Закону - є незаконним. Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до п.10 ст. 59 ЗУ «Про місцеве самоврядування» акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку. Крім того, внаслідок прийняття даного незаконного рішення позивач позбавлений можливості здійснювати господарську діяльність на утвореній новій земельній ділянці площею 0,2384 га. Даний розмір земельної ділянки є достатнім лише для розміщення існуючої нерухомості, однак не враховує необхідність експлуатації об'єкту нерухомості та проведення позивачем статутної діяльності, не врахована необхідність:

- забезпечення нормативної інсоляції приміщень будинків, влаштування підходів, під'їздів і автостоянок, організації благоустрою з належним рівнем озеленення (п. 2.4. ДБН В.2.2-9-99. Громадські будинки та споруди);

- розміщення складів та сховищ сільськогосподарської продукції на добре провітрюваних земельних ділянках, улаштування упорядкованих майданчиків для відпочинку працівників, а також для паркування автотранспорту (п.п.2.15, 3.12, 3.13, 3.19 ДБН Б.2.4-3-95. Генеральні плани сільськогосподарських підприємств).

Рішенням ОСОБА_1 міської ради № 353/21 від 29.09.2016р. порушено право позивача на користування спірною земельною ділянкою в силу ст. 120 ЗК України, ст. 377 ЦК України, а також права передбачені п.2 ст. 134 ЗК України та Указом Президента України "Про продаж земельних ділянок несільськогосподарського призначення». Крім того, органом місцевого самоврядування не дотримано ч.2 ст. 123 ЗК України щодо отримання згоди позивача як землекористувача на вилучення спірної земельної ділянки. При винесенні рішення не дотримано основних принципів земельного законодавства, не розглянуто клопотання ТОВ ВКФ «Спортсервіс і К» про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, та в той же час, всупереч принципу раціонального використання землі прийнято рішення про надання спірної земельної ділянки (безпосередньо біля нерухомості позивача) іншому Товариству.

Відповідно до ст. 155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

З огляду на викладене позовні вимоги про визнання недійсними рішення ОСОБА_1 міської ради Херсонської області від 28.07.2016р. №295/17 «Про надання ПАТ «ОСОБА_1 АТП 16555» дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки», рішення ОСОБА_1 міської ради Херсонської області від 29.09.2016р. №352/21 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки» та визнати недійсними пункти 1, 2 рішення ОСОБА_1 міської ради Херсонської області від 29.09.2016р. №353/21 «Про надання земельної ділянки в оренду», в частині припинення ПАТ «ОСОБА_1 АТП 16555» права постійного користування на земельну ділянку площею 3,5398 га, кадастровий номер :01:001:1388 за адресою м. Каховка, Семенівське шосе, 3, та в частині надання ТОВ «Астор і К» в оренду земельної ділянки площею 3,5398 га, кадастровий номер :01:001:1388 за адресою м. Каховка, Семенівське шосе, 3, підлягають задоволенню.

Як зазначалось вище, рішенням відповідача-1 №353/21 від 29.09.2016 надано ТОВ «Астор і К» (відповідачу-2) в оренду земельні ділянки площею 3,5398 га, кадастровий номер :01:001:1388, за адресою м. Каховка, Семенівське шосе, 3 та площею 0,0856 га, кадастровий номер :01:001:1333 за адресою м. Каховка, Семенівське шосе, 3 для обслуговування комплексу нежитлових будівель виробничої бази на землях промисловості, транспорту, зв'язку енергетики, оборони та іншого призначення ОСОБА_1 міської ради строком на п'ять років з річною орендною платою 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки з урахуванням щорічного коефіцієнту індексації.

На виконання останнього рішення органу місцевого самоврядування, 13 жовтня 2016 р. між ТОВ «Астор і К» та ОСОБА_1 міськрадою укладено договір оренди земельної ділянки площею 3,5398 га, кадастровий номер :01:001:1388, за адресою м. Каховка, Семенівське шосе, 3.

Позивач просить визнати недійсним зазначений договір оренди, оскільки він порушує права позивача на землю, гарантовані статтями 120 ЗК України та 377 ЦК України, не відповідає ч. 1 ст.203 ЦК України, а отже може бути визнаний судом недійсним (ст. 215 ЦК України).

Відповідно до ч.І ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Згідно ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Частиною 2 статті 152 Земельного кодексу України передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Одночасно частиною 3 вказаної статті одним із способів захисту права особи на земельну ділянку визначено визнання угоди недійсною.

Згідно з ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Як зазначалось вище, суд дійшов висновку, що п. 1, 2 рішення ОСОБА_1 міської ради Херсонської області від 29.09.2016р. № 353/21 «Про надання земельної ділянки в оренду», в частині припинення ПАТ «ОСОБА_1 АТП 16555» права постійного користування на земельну ділянку площею 3,5398 га, кадастровий номер :01:001:1388 за адресою м. Каховка, Семенівське шосе, 3, та в частині надання ТОВ «Астор і К» в оренду земельної ділянки площею 3,5398 га, кадастровий номер :01:001:1388 за адресою м. Каховка, Семенівське шосе, 3, підлягають визнанню недійсними.

Таким чином, відсутнє рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування відповідно до вимог ст. 124 ЗК України про передачу в оренду земельної ділянки 3,5398 га кадастровий номер :01:001:1388 відповідачу-2, що є підставою для визнання недійсним договору оренди земельної ділянки площею 3,5398 га, кадастровий номер :01:001:1388, за адресою м. Каховка, Семенівське шосе, 3, відповідно до ч. 1 ст.203, ст. 215 ЦК України.

З огляду на викладене, судом відхиляються заперечення відповідачів та третьої особи проти задоволення позовних вимог як необґрунтовані.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають частковому задоволенню, оскільки судом зменшено майже в 2 рази площу земельної ділянки, на яку позивач просить визнати право користування та на яку позивач просить зобовязати відповідача-1 розглянути в установленому порядку питання щодо надання ТОВ дозволу на розроблення проекту землеустрою, а саме - площу 0,5357 га змінено судом на площу 0,2670 га.

Витрати зі сплати судового збору, понесені позивачем, покладаються на відповідачів згідно з ст. 129 ГПК України пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем було заявлено 6 позовних вимог немайнового характеру. Позов подано до суду у 2016 році. При зверненні до суду позивачем сплачено 8268 грн судового збору.

Суд задовольнив 4 позовні вимоги в повному обсязі. Дві позовні вимоги суд задовольнив частково, зменшивши майже в 2 рази площу земельної ділянки, на яку позивач просить визнати право користування та на яку позивач просить зобовязати відповідача-1 розглянути в установленому порядку питання щодо надання ТОВ дозволу на розроблення проекту землеустрою, а саме - площу 0,5357 га змінено судом на площу 0,2670 га.

Отже, позов задоволено на 83, 33%. Таким чином, позивачу підлягає відшкодуванню 83, 33% сплаченого ним судового збору, тобто 6889,72 грн, стягуючи з кожного з відповідачів по 3444,86 грн.

Керуючись статтями 129, 232, 233, 236, 238 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд,

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати недійсним рішення ОСОБА_1 міської ради Херсонської області від 28.07.2016р. №295/17 «Про надання ПАТ «ОСОБА_1 АТП 16555» дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки».

3. Визнати недійсним рішення ОСОБА_1 міської ради Херсонської області від 29.09.2016р. №352/21 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки».

4. Визнати недійсними пункти 1, 2 рішення ОСОБА_1 міської ради Херсонської області від 29.09.2016р. №353/21 «Про надання земельної ділянки в оренду», в частині припинення ПАТ «ОСОБА_1 АТП 16555» права постійного користування на земельну ділянку площею 3,5398 га, кадастровий номер :01:001:1388 за адресою м. Каховка, Семенівське шосе, 3, та в частині надання ТОВ «Астор і К» в оренду земельної ділянки площею 3,5398 га, кадастровий номер :01:001:1388 за адресою м. Каховка, Семенівське шосе, 3.

5. Визнати недійсним договір оренди земельний ділянки площею 3,5398 га, кадастровий номер :01:001:1388, укладений 13.10.2016р. між ОСОБА_1 міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю «Астор і К».

6. Визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма "Спортсервіс і К" (, м. Каховка Херсонської області, Семенівське шосе, 3) право на користування земельною ділянкою площею не менше 0,2670 га для розміщення та обслуговування нежитлової будівлі літ. «Л», площею 2463,7 кв.м. що знаходиться за адресою: м. Каховка Херсонської області, Семенівське шосе, 3.

7. Зобов'язати ОСОБА_1 міську раду Херсонської області ( м.Каховка Херсонської області, вул. К. Маркса, 103) розглянути в установленому порядку питання щодо надання Товариству з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма "Спортсервіс і К" (, м. Каховка Херсонської області, Семенівське шосе, 3) дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на умовах оренди площею не менше 0,2670 га для обслуговування існуючої нежитлової будівлі, яка розташована за адресою: м. Каховка, Семенівське шосе, 3, згідно клопотання поданого Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Спортсервіс і К" 10.08.16р.

8. В решті позову відмовити.

9. Стягнути з ОСОБА_1 міської ради Херсонської області ( м.Каховка Херсонської області, вул. К. Маркса, 103) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма "Спортсервіс і К" (, м. Каховка Херсонської області, Семенівське шосе, 3) 3444,86 грн (Три тисячі чотириста сорок чотири гривні 86 коп. ) витрат зі сплати судового збору.

10. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АСТОР І К" ( м. Каховка Херсонської області, Семенівське шосе, 3) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма "Спортсервіс і К" (, м. Каховка Херсонської області, Семенівське шосе, 3) 3444,86 грн (Три тисячі чотириста сорок чотири гривні 86 коп. ) витрат зі сплати судового збору.

11. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Південно-західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Херсонської області (п. 8, 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Повне рішення складено 11.04.2019.

Суддя Т.Г. Пінтеліна