ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" квітня 2019 р.м. ХарківСправа № 922/3560/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жельне С.Ч.

при секретарі судового засідання Федоровій Т.О.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Харківської міської ради, м. Харків
до Спільного Українсько-Американського підприємства "Европоль" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю, м. Харків
про стягнення коштів 4 327 310,58 грн.
за участю представників:

позивача: Грєнков І.В., за дов. №08-21/4/2-19 від 02.01.19;

відповідача: не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

Харківська міська рада звернулася до Господарського суду Харківської області з позовом до Спільного українсько-американського підприємства "Европоль" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю про стягнення 4 327 310,58 грн. безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за користування земельною ділянкою комунальної власності площею 0,4548 га по вул. Плеханівській, 135/139 у м.Харкові.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач, не оформивши належним чином правовідносини щодо користування земельною ділянкою, у період з 01.09.2015 по 31.08.2018 не сплачував орендну плату за користування земельною ділянкою площею 0,4548 га по вул. Плеханівській, 135/139 у м.Харкові у встановленому законодавчими актами розмірі; збереженням відповідачем коштів через несплату орендної плати за користування земельною ділянкою за відсутністю укладеного договору, чим фактично відповідачем збільшено вартість власного майна, а позивачем втрачається належне йому майно (кошти від орендної плати), тобто відбувається безпідставне збереження коштів відповідачем у розмірі орендної плати за рахунок позивача (неодержані грошові кошти у розмірі орендної плати за землю) та нормами ст. 206 Земельного кодексу України, ст. 1212 -1214 Цивільного кодексу України.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 26.12.2018 прийнято позов до розгляду, відкрито провадження у справі № 922/3560/18, розгляд якої вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 23.01.2019 о 09:30.

Протокольною ухвалою від 23.01.2019 було відкладено підготовче засідання на 14.02.2019.

14.02.2019 у підготовчому засіданні було оголошено перерву до 09:30 год. 20.02.2019.

20.02.2019 відповідачем до суду надано клопотання (вх.№4494), в якому останній просить відкласти розгляд справи для надання додаткового часу на укладання з адвокатом договору про надання правової допомоги.

Протокольною ухвалою від 20.02.2019 продовжено строк підготовчого засідання на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 27.02.2019.

27.02.2019 відповідач до суду надав відзив на позовну заяву (вх.№5194) в якому посилаючись на п.41.1 ст.41, підпункт 286.1 ст.286, пункт 287.1 ст.287 ПК України, вказує, що земельний податок у вигляді орендної плати за користування земельною ділянкою підлягає стягненню у встановленому законом порядку за зверненням уповноваженого державного органу. Оскільки Харківська міська рада не є контролюючим органом, який уповноважений здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу відповідач вважає, що провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.231 ГПК України. З посиланням на положення ст.79-1 Земельного кодексу України та ст.20, 23 Закону України "Про оцінку земель" наголошує на тому, що позовні вимоги не підтверджені належними та допустими доказами, оскільки Харківською міською радою не надано доказів формування земельної ділянки як об'єкта цивільних прав та не надано грошову оцінку земельної ділянки. Вважає, що за відсутності сформованої земельної ділянки, як об'єкту цивільних прав надані позивачем розрахунки не можуть вважатись вірними.

27.02.2019 відповідачем до суду надано клопотання про витребування доказів (вх.№5196), в якому просить витребувати з Харківської міської ради : докази повноважень на сладання Акту обстеження, визначення меж, площі, та конфігурації земельної ділянки за адресою: м.Харків, вул.Плеханівська, 135/139 головного спеціаліста відділу самоврядного контролю за використанням земель Департаменту територіального контролю Харківської ради Сипало О.А.; оригінал для огляду судом та копію для долучення до матеріалів справ кваліфікаційного сертифікату інженера-геодезиста ОСОБА_3 від 05.10.2015 року №012901; оригінал для огляду судом та копію для долучення до матеріалів справи кваліфікаційного сертифікату ОСОБА_5 від 08.02.2018 року №013297; докази в формі пояснень та документів в підтвердження своєї правової позиції щодо права та повноважень Департаменту територіального контролю Харківської міської ради на проведення обстеження земельної ділянки та складання акту обстеження земельної ділянки, визначені її меж, площі та конфігурації; грунтові письмові пояснення з посиланням на нормативно-правові документи/акти шодо підстав та порядку складання розрахунків заборгованості та Витяг з технічної документації про нормативно-грошову оцінку змельної ділянки на підставі якого складались розрахунки Харківської міської ради, які додані до позовної заяви; письмові пояснення щодо нормативно-правової та документальної бази документів на підставі яких було складено Акт обстеження, визначення меж, площі та конфігурації земельної ділянки за адресою: м.Харків, вул.Плеханівська, 135/139 та проектну документацію на визначення меж, площі та конфігурації земельної ділянки за адресо: м.Харків, вул.Плеханівська, 135/139, яка була затверджена Рішенням Харківської міської ради.

Також, 27.02.2019 відповідачем до суду надано клопотання про закриття провадження (вх.№5197), в якому посилаючись на п.41.1 ст.41, підпункт 286.1 ст.286, пункт 287.1 ст.287 ПК України вказує,що Харківська міська рада не є уповноваженим державним органом на стягнення земельного податку у вигляді орендної плати,у зв'язку із чим, на його думку, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.231 ГПК України.

Протокольною ухвалою від 27.02.2019, з метою надання позивачу додаткового часу на ознайомлення з матеріалами справи та поданням письмових пояснень по вищевказаним клопотанням відповідача підготовче засідання було відкладено на 06.03.2019.

06.03.2019 Харківська міська рада, через канцелярію господарського суду Харківської області надала письмові пояснення (вх.№5782) з обгрунтуванням своєї правової позиції по даній справі.

06.03.2019 Харківська міська рада до суду надала заперечення на клопотання про закриття провадження у справі (вх.№5783), а також заперечення на клопотання про витребування доказів у справі (вх.№5784).

Ухвалою, що була занесена до протоколу судового засідання від 06.03.2019 у задоволенні клопотання відповідача про витребування доказів було відмовлено у зв'язку із недотриманням відповідачем вимог, встановлених ст. 81 ГПК України щодо подачі клопотання про витребування доказів. Також, протокольною ухвалою від 06.03.2019 відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про закриття провадження у справі у зв'язку із відсутністю правових підстав для закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.231 ГПК України, оскільки заявлені позивачем вимоги обгрунтовані положеннями ст.1212-1214 ЦК України, а отже даний спір підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

На підставі п.3 ч.2 ст.183 ГПК України протокольною ухвалою від 06.03.2019 підготовче засідання було відкладено на 25.03.2019.

Протокольною ухвалою від 25.03.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 10.04.2019.

Представник позивача, який брав участь в судовому засіданні 10.04.2019, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача у призначене судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений судом в порядку 120-121 ГПК України , про що свідчить наявне в матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення №007324.

Відповідно до ч.1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з п.1 ч.3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення у відповідності до ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, а неявка представника відповідача не перешкоджає вирішенню справи по суті за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вислухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 20.09.2018 №138451271 право власності на нежитлові приміщення підвалу №I-LIII; 1-го поверху №1-22, 2-го поверху №26-38, 39; 3-го поверху №39а-54 загальною площею 7806,5 кв.м в літ. "А-3" по вул.Плеханівській, 135/139 у м.Харків з 29.06.2006 зареєстроване за СУАП "ЄВРОПОЛЬ" ТОВ () на підставі договору купівлі-продажу від 10.07.2002 №4510.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 20.09.2018 №138451271 право власності на нежитлові приміщення 1-го поверху №23-25, 23а, 23б, 23в, 23г, 23д, 23Е, 23ж, 23и, 23к, 23л, 23м, 23п, 23р, 23с, 23т, 23у, 23ф в літ "А-3" загальною площею 312,0 кв.м по вул. Плеханівській, 135/139 у м.Харкові з 31.10.2008 зареєстроване за СУАП "ЄВРОПОЛЬ" ТОВ () на підставі рішення Господарського суду Харківської області від 09.10.2008 по справі №15/364-08 та ухвали Господарського суду Харківської області від 10.10.2008 по справі №15/364-08.

Відповідно до вказаної інформаційної довідки, листа Управління Держгеокадастру у м.Харкові Харківської області від 19.06.2018 №19-20-0.23, 08-2017/116-18 та листа Департаменту земельних відносин Харківської міської ради від 22.06.2018 №4306/0/225-18 речові права СУАП "ЄВРОПОЛЬ" на земельну ділянку по вул.Плеханівській, 135/139 у м.Харкові не зареєстровані.

Отже, враховуючи відсутність зареєстрованих за будь-якими юридичними або фізичними особами прав та з урахуванням ст. 12, 80, 83 Земельного кодексу України земельна ділянка по вул.Плеханівській, 135/139 у м.Харкові перебуває у власності територіальної громади міста Харкова.

20.09.2018 головним спеціалістом відділу самоврядного контролю за використанням земель Департаменту територіального контролю Харківської міської ради Сипало О.А., в присутності інженера-геодезиста ОСОБА_3 та інженера-землевпорядника ОСОБА_5 проведено обстеження земельної ділянки та встановлено, що відповідач використовує земельну ділянку загальною площею 0,4548 га по вул. Плеханівській,135/139 у м. Харкові для експлуатації та обслуговування нежитлового приміщення підвалу № I-LIII; 1-го поверху №1-22; 2-го поверху №26-38,39; 3-го поверху №39а-54 загальною площею 7806,5 кв.м в літ. "А-3", нежитлових приміщень 1-го поверху №23-25, 23а, 23б, 23в, 23г, 23д, 23Е, 23ж, 23и, 23к, 23л, 23м, 23п, 23р, 23с, 23т, 23у, 23ф в літ. "А-3" загальною площею 312,0 кв.м право власності на яку зареєстровано за СУАП "ЄВРОПОЛЬ" ТОВ.

За результатами обстеження складено акт обстеження, визначення меж, площі та конфігурації земельної ділянки.

Площа земельної ділянки відповідно до її меж складає 0,4548 га. Межі земельної ділянки визначені відповідно до зовнішніх меж будівлі.

Харківська міська рада вказує, що СУАП "ЄВРОПОЛЬ" ТОВ з 10.07.2002 в порушення вимог ст.125, 126 Земельного кодексу України використовує земельну ділянку площею 0,4548 га (земельна ділянка №1 - площею 0,1598 га, земельна ділянка №2-площею 0,2800 га, земельна ділянка №3 - площею 0,0150 га) по вул.Плеханівській, 135/139 у м.Харкові без виникнення права власності на земельну ділянку, права постійного користування та права оренди земельної ділянки без державної реєстрації цих прав. Оскільки договір оренди земельної ділянки не було укладено, Харківська міська рада вважає, що СУАП "ЄВРОПОЛЬ" ТОВ зберігає кошти, не сплачуючи орендну плату за користування земельною ділянкою за відсутності укладеного договору, тим самим збільшує вартість власного майна, а Харківська міська рада втрачає належне їй майно (кошти від орендної плати), тобто відбувається факт безпідставного збереження коштів у розмірі орендної плати СУАП "ЄВРОПОЛЬ" ТОВ за рахунок Харківської міської ради. Згідно з наданими Харківською міською радою розрахунками, розмір збережених СУАП "ЄВРОПОЛЬ" ТОВ коштів від безпідставно набутого майна, який підлягає відшкодуванню останнім за період користування земельними ділянками з 01.09.2015 по 31.08.2018 становить 4 327 310,58 грн.

Враховуючи зазначені обставини, та з посиланням на ст.1212-1214 ЦК України, Харківською міською радою заявлено до стягнення з СУАП "ЄВРОПОЛЬ" ТОВ 4 327 310,58 грн. безпідставно збережених коштів у формі орендної плати за період користування земельними ділянками за адресою по вул.Плеханівській, 135/139 у м.Харкові з 01.09.2015 по 31.08.2018.

Надаючи правову кваліфікацію існуючим між сторонами правовідносинам суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Як вбачається із положень статті 120 ЗК України, виникнення права власності на обєкт нерухомості не є підставою для автоматичного виникнення права власності чи укладення (продовження, поновлення) договору оренди земельної ділянки.

Водночас за змістом статті 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Зважаючи на ці положення, новий власник земельної ділянки не звільняється від необхідності оформлення права на земельну ділянку відповідно до вимог законодавства.

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що з моменту виникнення права власності на нерухоме майно у власника виникає обов'язок оформити та зареєструвати речове право на відповідну земельну ділянку, розташовану під цією будівлею.

Однак, СУАП "ЄВРОПОЛЬ" ТОВ набувши право власності на нерухоме майно за адресою по вул.Плеханівській, 135/139 у м.Харкові, належним чином не оформив право користування земельною ділянкою на якій перебуває зазначене нерухоме майно та станом на час розгляду справи договір оренди з Харківською міською радою не укладений.

У справі яка розглядається, Харківська міська рада звертаючись до суду з відповідним позовом, як на правову підставу своїх вимог посилається на положення статей 1212-1214 ЦК, а обґрунтовуючи свої вимоги про стягнення 4 327 310,58 грн., зауважує, що ця сума є сумою несплаченої СУАП "ЄВРОПОЛЬ" ТОВ орендної плати за використання земельної ділянки, яка перебуває у комунальній власності, без укладення договору оренди за період з 01.09.2015 по 31.08.2018 , внаслідок чого Харківська міська рада була позбавлена можливості отримати дохід у такому розмірі від здачі спірної земельної ділянки в оренду.

Статтею 1212 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно статті 1214 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов'язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна.

Матеріали справи свідчать, що відповідач користується спірною земельною ділянкою без достатньої правової підстави, а тому відповідно до положень статей 1212-1214 Цивільного кодексу України повинен відшкодувати позивачу всі доходи, які він одержав або міг одержати від цього майна.

Відповідно до статті 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об'єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Статтею 14 Податкового кодексу України визначено, що плата за землю - це обов'язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Відповідач не є власником та постійним землекористувачем земельної ділянки, а тому не є суб'єктом плати за землю у формі земельного податку, при цьому, єдина можлива форма здійснення плати за землю для нього, як землекористувача, є орендна плата (ст. 14.1.72 Податкового кодексу України).

Податковим кодексом України визначено, що орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є обов'язковим платежем, а його розмір визначається на підставі законодавчих актів, тобто є регульованою ціною (ст.14.1.125, 14.1.136, 288.5 Податкового кодексу України).

Відповідач у період з 01.09.2015 по 31.08.2018 не сплачував за користування земельною ділянкою плату за землю у встановленому законодавчими актами розмірі.

Таким чином, відповідач (набувач), не сплачуючи орендну плату за користування земельною ділянкою за відсутності укладеного договору, фактично збільшив свої доходи, а позивач (потерпілий) втратив належне йому майно (кошти від орендної плати).

Розмір збережених відповідачем коштів у період з 01.09.2015 по 31.08.2018 в сумі 4 327 310,58 грн. було розраховано позивачем як розмір плати за земельну ділянку комунальної власності у формі орендної плати, який нараховується та сплачується за регульованою ціною, встановленою уповноваженими органами державної влади та органами місцевого самоврядування.

Суд погоджується з вказаним розрахунком, оскільки він здійснений на підставі затвердженого рішенням Харківської міської ради від 20.11.2015 №7/15 Положення про Департамент територіального контролю Харківської міської ради, Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затвердженого Наказом Мінагрополітики від 25.11.2016 №489 "Про затвердження Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів", рішеннями Харківської міської ради від 27.02.2008 №41/08 та від 03.07.20163 №1209/13.

Суд зазначає, що актом обстеження, визначення меж, площі та конфігурації земельної ділянки від 20.09.2018 (том1 а.с.42-43), який був складений на виконання самоврядних повноважень позивача, визначених приписами Земельного кодексу України та Закону України від 21.05.1997 року №280/97-ВР "Про місцеве самоврядування в Україні" було встановлено фактичний розмір земельної ділянки, яку використовує відповідач.

Враховуючи викладені обставини, суд вважає позовні вимоги про стягнення з відповідача безпідставно збережених коштів за період із 01.09.2015 по 31.08.2018 року у розмірі орендної плати у сумі 4 327 310,58 грн. законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Суд критично ставиться до посилань відповідача про необгрунтоване застосування позивачем у розрахунках ставки річної орендної плати у розмірі 8% та відсотку строку оренди 100%, оскільки відповідно до п.2.5 Положення про порядок визначення розміру орендної плати, плати за суперфіцій, земельний сервітут при наданні земельних ділянок у платне користування в місті Харкові, затвердженого рішенням Харківської міської ради від 27.02.2008 №41/08 (зі змінами та доповненнями), розмір поточної базової ставки орендної плати, визначений відповідно до наведених вихідних даних, становить 0,08. Таким чином, у відсотках застосована ставка річної орендної плати складає 8 %.

Пунктом 2.6 рішення №41/08 встановлено, що орендна плата за земельну ділянку розраховується в залежності від терміну оренди із застосуванням відповідних відсотків від розрахункового розміру орендної плати. Оскільки договір оренди укладено так і не було в даному випадку правомірно застосовується вихідна ставка у розмірі 100%.

Обраний позивачем спосіб захисту порушеного права ґрунтується на вищенаведених положеннях чинного законодавства та підтверджується постановою Верховного Суду від 20.11.2018 у справі № 922/3412/17.

Суд також зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 N 475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006р. № 3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті б Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Так, решта доводів учасників процесу, їх письмових пояснень, поданих до матеріалів справи документів та наданих усних пояснень представників сторін були ретельно досліджені судом, і наведених вище висновків суду не спростовують.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат та керуючись статтею 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати по сплаті судового збору в сумі 64909,66 грн. належить покласти на відповідача, оскільки позов задоволено повністю.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129-1 Конституції України, статтями 1212-1214 Цивільного кодексу, статтею 206 Земельного кодексу України, статтями 1, 12, 33, 34, 43, 49, 75, 82-85, 129 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з СПІЛЬНОГО УКРАЇНСЬКО-АМЕРИКАНСЬКОГО ПІДПРИЄМСТВА "ЕВРОПОЛЬ" у ФОРМІ ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ (61001, м.Харків, вул.Плеханівська, 18, ) на користь Харківської міської ради (61003, м. Харків, м-н Конституції, буд.7, ) безпідставно збережені кошти в розмірі орендної плати в сумі 4 327 310 грн. 58 коп. та витрати зі сплати судового збору в розмірі 64909 грн. 66 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення відповідно до ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням п.п. 17.5 п.17 Перехідних положень Кодексу.

Повне рішення складено "15" квітня 2019 р.

Суддя С.Ч. Жельне