ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.04.2019 Справа № 904/5712/18

м.Дніпро, пр.Дмитра Яворницького, 65

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді (доповідача) - Кузнецової І.Л.,

суддів – Кощеєва І.М., Широбокової Л.П.,

при секретарі судового засідання: Мацекос І.М.,

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Тайлон" на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 11.02.2019 у справі №904/5712/18 (суддя Панна С.П.) за наслідками розгляду позовної заяви третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору товариства з обмеженою відповідальністю "Тайлон" у даній справі

за позовом акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк", м. Київ

до товариства з обмеженою відповідальністю "Приватофис", м. Дніпро

про визнання недійсним одностороннього правочину про зарахування зустрічних однорідних вимог

за зустрічним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Приватофіс", м. Дніпро

до акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк", м. Київ

про визнання правочину дійсним та визнання припиненим зобов'язання

ВСТАНОВИВ:

- ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 11.02.2019 у справі №904/5712/18 позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю (далі-ТОВ) "Тайлон" від 06.02.2019 з доданими до неї документами повернуто з підстав, передбачених ст.ст.164, 174 Господарського процесуального кодексу України;

- при винесенні ухвали господарський суд виходив з того, що з поданої товариством заяви неможливо ідентифікувати особу, яка її підписала, з того, що до позовної заяви додано документи, які не засвідчені належним чином, а також з того, що товариством не надано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі;

- не погодившись з ухвалою суду, ТОВ"Тайлон" подало апеляційну скаргу, в якій з посиланням на порушення господарським судом норм процесуального права просить цю ухвалу скасувати та передати вказану позовну заяву і додані до неї документи на розгляд господарського суду Дніпропетровської області;

- у поданій скарзі йдеться про те, що у випадку, коли первісний позов і позов третьої особи із самостійними вимогами на предмет спору взаємопов"язані тим, що задоволення позову третьої особи з самостійними вимогами може виключити повністю задоволення первісного позову, це є достатньою підставою для прийняття позову третьої особи, про те, що у даному випадку позов ТОВ"Приватофіс" і позов третьої особи виник з одних і тих самих правовідносин, зокрема визнання недійсним одностороннього правочину у формі заяви ТОВ"Приватофс" від 14.11.2018 №14/11-18 про зарахування зустрічних однорідних вимог і на яку банк посилається в обґрунтування своїх позовних вимог, про те, що визнання недійсними за позовом ТОВ"Тайлон" як третьої особи з самостійними вимогами односторонніх заяв банку виключає можливість задоволення позовних вимог останнього, що вказує на взаємопов"язаність двох позовів та на доцільність їх спільного розгляду, про те, що товариство є одним з учасників ТОВ"Приватофіс" і має право на судовий захист своїх прав та інтересів, а також про те, що у разі виявлення будь-яких недоліків у позовній заяві суд повинен надати строк для їх усунення, але суд одразу повернув позовну заяву, чим позбавив товариство права на захист прав у суді;

- представник скаржника в судове засідання не з"явився;

- враховуючи, що після подання апеляційної скарги та залишення її без руху ухвалою апеляційного суду від 25.02.2019 скаржник звернувся з заявою про усунення недоліків (а.с.115), останній як зацікавлена особа, проявивши обачність, міг скористатися своїм правом на отримання інформації щодо руху його апеляційної скарги;

- у цьому зв"язку та при умові тридцятиденного строку, передбаченого ч.2 ст.273 Господарського процесуального кодексу України для розгляду апеляційної скарги на ухвалу господарського суду, колегія суддів вважає можливим розглянути апеляційну скаргу ТОВ"Тайлон" за відсутності його представника;

- 20.02.2019 позивач звернувся з запереченнями проти відкриття апеляційного провадження, в яких він посилається на те, що позовна заява третьої особи є безпідставною, спрямованою на затягування даного судового процесу та інших судових процесів по стягненню з ТОВ"Приватофіс" заборгованості за кредитними договорами, а також на зловживання товариством процесуальними правами, яке, зокрема, полягає у поданні завідомо безпідставного позову;

- відзив на апеляційну скаргу позивач не надав, його представник в судовому засіданні вважає ухвалу господарського суду обґрунтованою, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на безпідставність доводів скаржника;

- відповідач за первісним позовом відзив на апеляційну скаргу не надав, його представник в судовому засіданні вказує на те, що копію апеляційної скарги не отримував, у зв"язку з чим, будь-які пояснення по суті скарги відсутні.

Відповідно до ч.1 ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача за первісним позовом колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню в силу наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 13.12.2018 АТ КБ"Приватбанк" звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до ТОВ"Приватофис" про визнання недійсним одностороннього правочину у формі заяви ТОВ"Приватофис" за №1610/1-18 від 16.10.2018 про зарахування зустрічних однорідних вимог, в якій йдеться про наявність заборгованості банку зі сплати орендних платежів за договорами оренди та наявність заборгованості ТОВ"Приватофіс" по сплаті тіла кредитів за кредитними договорами, укладеними сторонами, а також про припинення зобов"язань ТОВ"Приватофіс" щодо сплати заборгованості за цими кредитними договорами.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що листом №20.1.0.0.0/7-689710 від 11.12.2018 позивач висловив незгоду з вказаною заявою товариства, у тому числі, у зв"язку з відсутністю обов"язку банку щодо оплати орендних платежів за договорами оренди у період з жовтня по листопад 2017 року з тих підстав, що такий обов"язок за вказаний період ним було виконано на підставі заяв останнього про припинення зобов"язання зарахуванням №Е.65.0.0.0/3-134182 від 06.11.2017 та №Е.65.0.0.0/3-147662 від 28.11.2017, ці заяви є односторонніми правочинами і станом на дату подання позову не визнавалися судом недійсними.

05.02.2019 ТОВ"Приватофіс" подало зустрічну позовну заяву про визнання дійсним одностороннього правочину у формі заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог (припинення зобов"язання зарахуванням) №1610/1-18 від 16.10.2018 посилаючись на те, що позови товариства та банку є взаємопов"язаними, а також на те, що зарахування зустрічних однорідних вимог, про яке заявлено однією із сторін у зобов"язанні, здійснюється в силу положень ст.160 Цивільного кодексу України та не пов"язується із прийняттям такого зарахування іншою стороною.

06.02.2019 на адресу господарського суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ТОВ"Тайлон" як третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору, в якій товариство просить визнати недійсними односторонні правочини у формі заяв АТ КБ "Приватбанк" про припинення зобов"язання зарахуванням №Е.65.0.0.0/3-134182 від 06.11.2017 та №Е.65.0.0.0/3-147662 від 28.11.2017.

На стадії вирішення питання щодо прийняття позовної заяви третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору господарським судом винесено оскаржувану ухвалу.

Згідно з ст. 49 Господарського процесуального кодексу України треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору можуть вступити у справу до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, подавши позов до однієї або декількох сторін. Про прийняття позовної заяви та вступ третьої особи у справу суд постановляє ухвалу. Треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору користуються усіма правами і несуть усі обов'язки позивача. Після вступу в справу третьої особи, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору, справа за клопотанням учасника справи розглядається спочатку. До позовів третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору у справі, в якій відкрито провадження, застосовуються положення статті 180 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 4 - 6 ст.180 Кодексу відповідач має право пред'явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов'язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин, або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред'явлення позову, повинна відповідати вимогам ст.ст.162, 164, 172, 173 цього Кодексу. До зустрічної позовної заяви, поданої з порушенням вимог, встановлених частиною четвертою цієї статті, застосовуються положення ст.174 цього Кодексу. Зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої цієї статті, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

З аналізу наведених правових норм суд вбачає, що право подати до однієї або декількох сторін позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, для його спільного розгляду з первісним позовом не є абсолютним. Зазначене право може бути реалізовано за умови дотримання загальних правил подання позовів, а також правил пред'явлення позовів третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, встановлених процесуальним законодавством.

Суд виходить з того, що на відміну від зустрічного позову, який повинен бути лише взаємопов'язаним з первісним, позовна заява третьої особи відповідно до положень частини 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України має містити самостійні вимоги саме щодо предмету спору у справі. При цьому під предметом спору слід розуміти матеріально-правовий об'єкт, з приводу якого виник правовий конфлікт між позивачем і відповідачем.

З огляду на викладене вимога третьої особи, спрямована на будь-що поза предметом спору між позивачем та відповідачем, не може бути визнана вимогою третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору. Водночас така позовна вимога може бути заявлена у самостійному позові.

Щодо досліджуваної справи, то вимогою за первісним позовом АТ КБ"Приватбанк" є визнання недійсним одностороннього правочину у формі заяви ТОВ"Приватофис" №1610/1-18 від 16.10.2018 про зарахування зустрічних однорідних вимог, в якій йдеться про наявність заборгованості банку по сплаті орендних платежів по договорах оренди за жовтень- листопад 2017 року, а за зустрічним позовом ТОВ"Приватофіс" ? про визнання цього правочину дійсним. Однак ТОВ"Тайлон" у своєму позові заявило вимогу про визнання недійсними односторонніх правочинів щодо припинення зобов"язання зарахуванням №Е.65.0.0.0/3-134182 від 06.11.2017 та №Е.65.0.0.0/3-147662 від 28.11.2017.

З викладеного вбачається, що позовна заява товариства безпосередньо не спрямована на предмет спору між АТ КБ"Приватбанк" та ТОВ"Приватофіс". Вказана заява не є позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору в розумінні ч.1 ст.49 Господарського процесуального кодексу України.

З цих підстав спільний розгляд позовної заяви третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору ТОВ"Тайлон" з первісним позовом АТ КБ"Приватбанк" та зустрічним позовом "Приватофис" є недоцільним, що виключає можливість їх об'єднання в одне провадження.

Тому позовна заява третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору ТОВ "Тайлон" підлягає поверненню на підставі п.6 ст.180 Господарського процесуального кодексу України.

Колегією суддів не прийняті до уваги доводи скаржника про те, що заявлений ним позов та первісний позов виникли з одних і тих самих правовідносин, оскільки такі доводі свідчать про наявність лише опосередкованого зв"язку між вимогами скаржника та вимогами сторін.

Крім того, позовна заява ТОВ"Тайлон" взагалі підписана особою, посадове становище якої, а також прізвище, ім"я та по-батькові не вказані.

Відповідно до п.1 ч.5 ст.174 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи також у разі, якщо заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано .

З урахуванням викладеного ухвалу господарського суду слід залишити без змін.

Одночасно колегія суддів звертає увагу на те, що повернення позовної заяви третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору не позбавляє товариство можливості звернутися з позовом до господарського суду в загальному порядку.

Заперечення АТ КБ"Приватбанк" проти відкриття апеляційного провадження колегією суддів не приймаються до уваги.

Так, відповідно до ст.ст.74, 77 Господарського процесуального кодексу України України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно з п.3 ч.2 ст.43 Кодексу залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема, подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер.

У даному випадку, посилання банку на зловживання ТОВ"Тайлон" процесуальними правами з посиланням на безпідставність та штучність позову носять характер припущень та не підтверджені належними і допустимими доказами.

Посилання відповідача за первісним позовом на неотримання ним копії апеляційної скарги спростовуються доданими до заяви ТОВ"Тайлон" про усунення недоліків документами відділення поштового зв"язку щодо такого направлення (т.2, а.с.120).

Керуючись ст.ст.255, 269, 271, 275, 276, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

- ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 11.02.2019 у справі №904/5712/18 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення;

- постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повної постанови;

- повна постанова складена 08.04.2019

Головуючий І.Л.Кузнецова

Суддя І.М.Кощеєв

Суддя Л.П.Широбокова