РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

01.04.2019 р. Справа № 910/26/19
За позовом Публічного акціонерного товариства " Національна акціонерна компанія " Нафтогаз України "

До Товариства з обмеженою відповідальністю " Акважитлосервіс "

Про стягнення 2116,73 грн.

Суддя Пінчук В.І.

Представники сторін: без виклику сторін

Від позивача

Від відповідача

Обставини справи

Позивач - публічне акціонерне товариство " Національна акціонерна компанія " Нафтогаз України " звернувся до господарського суду міста Києва з позовною заявою про стягнення з відповідача - товариства з обмеженою відповідальністю " Акважитлосервіс " 2116,73 грн., з яких: 1763,53 грн. пеня та 353,20 грн. - 3% річних.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що на підставі укладеного договору купівлі - продажу природного газу №1555/14-ТЕ-41 від 27.12.2013 р. поставив відповідачу природний газ, який останнім був оплачений з порушенням встановлених договором строків, у зв'язку з чим у період з січня 2014 року по грудень 2014 року виникли підстави для нарахування пені та 3 % річних на загальну суму 2116,73 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 30.01.2019 р. відкрите провадження у справі №910/26/19, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення ( виклику ) сторін.

Також ухвалою встановлені строки для подання сторонами заяв, клопотань, відзиву та заперечень на відзив.

Натомість, відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не надав.

Заяви та клопотання сторонами не подані.

Відповідно до ч. 5 ст. 252 ГПК України справа розглядається без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд -

В С Т А Н О В И В:

27.12.2013 р. між позивачем ( продавцем ) та відповідачем ( покупцем ) був укладений договір купівлі - продажу природного газу №1555/14-ТЕ-41

Відповідно до умов вказаного договору позивач зобов'язався передати у власність відповідача у 2014 році природний газ, ввезений на митну територію України ПАТ " Національна акціонерна компанія " Нафтогаз України " за кодом, згідно УКТ ЗЕД , а відповідач зобов'язався прийняти та оплатити цей природний газ, на умовах цього договору.

Згідно п. 1.2 договору №1555/14-ТЕ-41 від 27.12.2013 р. газ що продається за цим договором, використовується покупцем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживаеться населенням, релігійними організаціями, національними творчими спілками та їх регіональними осередками ( крім обсягів, що використовуються для виробничо - комерційної діяльності ).

На виконання умов вказаного договору позивач передав у власність відповідача природний газ на загальну суму 398309,73 грн., що підтверджується актами приймання - передачі природного газу.

Відповідно до п. 6.1 договору, оплата за газ здійснюється відповідачем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу.

Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

В обґрунтуванні заявлених вимог позивач посилається на те, що відповідач здійснював несвоєчасно оплату за переданий газ у строк визначений договором, чим порушив умови господарського зобов'язання, зокрема вимоги пункту 6.1. договору.

Пунктом 7.2. договору №1555/14-ТЕ-41 від 27.12.2013 р. передбачено, що у разі невиконання відповідачем п. 6.1. договору, відповідач сплачує позивачу, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Розрахунок пені, що підлягає стягненню за цим позовом здійснено у відповідності до вимог статті 232 Господарського кодексу України, та з наступного дня, від дня прострочення основного зобов'язання.

З урахуванням суми та строку прострочення сплати основного боргу відповідача перед позивачем за договором № 1555/14-ТЕ-41 від 27.12.2013 р. розмір нарахованої пені за неналежне виконання відповідачем умов договору складає 1763,53 грн.

Відповідно до п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір відсотків.

На підставі вказаної статті позивач нарахував відповідачу 3% річних в розмірі 353,20 грн.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона ( боржник ) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

За договором купівлі - продажу одна сторона ( продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні ( покупцеві ), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. ( ст. 655 ЦК України ).

Відповідно до ст. 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Порушенням зобов'язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання ( неналежне виконання ). ( ст. 610 ЦК України ).

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). ( ст. 530 ЦК України )

Згідно ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. ( ст. 525 ЦК України ).

За таких обставин, суд вважає позовні вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. 129, ст. ст. 232, 233, ст.ст. 236 - 238, ст. 240 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю " Акважитлосервіс " ( 02098, м. Київ, вул. Шумського Юрія, 1, офіс 117, код 32912668 ) на користь Публічного акціонерного товариства " Національна акціонерна компанія " Нафтогаз України " ( 01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6, код 20077720 ) 1763 ( одну тисячу сімсот шістдесят три ) грн. 53 коп. пені, 353 ( триста п'ятдесят три ) грн.20 коп. - 3% річних, 1762 ( одну тисячу сімсот шістдесят дві ) грн. 00 коп. судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до апеляційної інстанці у строки передбачені ст. 256 ГПК України.

дата підписання повного тексту рішення 09.04.2019 р.

Суддя В.І.Пінчук