ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"15" квітня 2019 р.           Справа№ 910/14849/18

Північний апеляційний господарський суд

суддя: Власов Ю.Л.

за апеляційною скаргою Державного підприємства «Дніпровський електровозобудівний завод» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.03.2019р. у справі №910/14849/18 (суддя Босий В.П.)

за позовом Державного підприємства «Дніпровський електровозобудівний завод»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Спец Інвест»

про стягнення 2760816,79 грн,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою на ухвалу місцевого суду від 11.03.2019р. у справі №910/14849/18.

Відповідно до ч.3 ст.258 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України “Про судовий збір” в редакції, від 15.12.2017р., судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з пп.5 п.2 ч.2 ст.4 Закону України “Про судовий збір”, в редакції від 15.12.2017р., за подання до господарського суду апеляційної скарги на ухвалу суду ставки судового збору встановлюються у 1 розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з ст.7 Закону України “Про Державний бюджет України на 2019 рік” установлено у 2019 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2019 року - 1921 гривня.

Разом з тим, до вказаної апеляційної скарги Скаржником не додано доказів сплати судового збору. Натомість Позивачем подано клопотання про відстрочення сплати судового збору, яке обґрунтоване тим, що Позивач не має можливості сплатити судовий збір у зв’язку із накладеними арештами на грошові кошти Позивача.

Відповідно до ст.129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Разом з тим, відповідно до ст.8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті..

З наведеної правової норми вбачається, що законодавець чітко визначив осіб та підстави, за наявності яких суд має право звільнити від сплати судового збору чи відстрочити сплату судового збору. Разом з тим, Позивач не відноситься до переліку осіб, зазначених у ст.8 Закону України «Про судовий збір» та зазначені ним в клопотанні підстави не передбачені вказаною нормою.

За вказаних обставин, апеляційний суд відмовляє в задоволенні клопотання Позивача про відстрочення сплати судового збору.

Відтак суд вважає, що до поданої апеляційної скарги Скаржником не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановленому розмірі.

Згідно з ч.2 ст.260 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст.258 цього Кодексу, застосовуються положення ст.174 цього Кодексу (залишення без руху).

За вказаних обставин, апеляційна скарга Державного підприємства «Дніпровський електровозобудівний завод» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.03.2019р. у справі №910/14849/18 підлягає залишенню без руху.

При цьому, апеляційний суд зазначає, що відповідно до ч.2 ст.174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Для усунення вказаних недоліків Скаржник у строк не більше десяти днів з дня отримання копії даної ухвали повинен подати суду докази сплати судового збору за подання апеляційної скарги у сумі 1921,00 грн.

Згідно з ч.4 ст.174 Господарського процесуального кодексу України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Керуючись ст.164, 174, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд –

УХВАЛИВ :

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства «Дніпровський електровозобудівний завод» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.03.2019р. у справі №910/14849/18 залишити без руху, надавши Скаржнику строк не більше десяти днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги.

2. Попередити Державне підприємство «Дніпровський електровозобудівний завод», що у випадку неусунення у встановлений термін недоліків, дану апеляційну скаргу буде повернуто.

3. Копію ухвали надіслати учасникам справи.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не підлягає оскарженню.

Суддя                                                                                          Ю.Л. Власов