СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" квітня 2019 р. Справа № 914/2032/16

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий:ОСОБА_1 (доповідач),
судді:ОСОБА_2, ОСОБА_3
при секретарі судового засідання: ОСОБА_4
за участю представників:
від боржника:не зявився
від стягувача:ОСОБА_5, довіреність №13-157/18д від 31.10.2018р.
від ДВС:ОСОБА_6, довіреність №13287/20.3/22-18 від 19.12.2018р.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги 1.Акціонерного товариства "Мегабанк", м.Харків (вх.№767 Х/3 від 07.03.2019р.) 2. Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, м.Київ (вх.№741 Х/3 від 05.03.2019р.)
на ухвалу господарського суду Харківської області
постановлену21.02.2019р. (повний текст підписано 22.02.2019р. у м.Харкові)
за скаргоюОСОБА_7 акціонерного товариства "Львівський електроламповий завод "Іскра", м.Львів (вх.№3447 від 07.02.2019р.)
на діїВідділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, м.Київ
у виглядіпримусового стягнення 96513,88грн. з рахунку боржника під час дії мораторію на задоволення вимог кредиторів
у справі№914/2032/16 (головуючий суддя Лаврова Л.С., судді Тацій О.В., Ольшанченко В.І.)
за позовомОСОБА_7 акціонерного товариства "Іскра", м.Львів

до Акціонерного товариства "Мегабанк" в особі Львівського центрального регіонального відділення Публічного акціонерного товариства "Мегабанк", м.Львів
провизнання недійсним договору
та за зустрічним позовомАкціонерного товариства "Мегабанк", м.Харків
доОСОБА_7 акціонерного товариства "Іскра", м.Львів
простягнення 1 591 793,91дол. США та 517 891,36грн. (що в гривневому еквіваленті складає 41 738 986,45грн.)
за участю органу ДВС, дії якого оскаржуються: Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, м.Київ

В С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство "Львівський електроламповий завод Іскра", м.Львів звернулося до господарського суду Харківської області зі скаргою вх.№3447 від 07.02.2019р. на дії державного виконавця, в якій скаржник просив:

- визнати неправомірними дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, які виявилися у примусовому стягненні 96513,88грн. з рахунку ОСОБА_7 акціонерного товариства "Львівський електроламповий завод "Іскра" №0052 у філії - Львівське обласне управління Акціонерного товариства «Ощадбанк», МФО 325796 під час дії мораторію на задоволення вимог кредиторів;

- зобовязати Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України повернути на рахунок боржника стягнуті під час дії мораторію на задоволення вимог кредиторів кошти в сумі 96513,88грн.

В обґрунтування скарги зазначено, що 28.01.2019р. з рахунку боржника було стягнуто кошти, у той час як провадження у справі про банкрутство скаржника порушено 03.01.2019р., тобто стягнення коштів суперечить вимогам Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», які передбачають заборону стягнення коштів під час дії мораторію.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 21.02.2019р. (повний текст підписано 22.02.2019р.) зазначену скаргу задоволено. Ухвала мотивована тим, що після оприлюднення 03.01.2019р. відомостей щодо порушення справи про банкрутство ОСОБА_7 акціонерного товариства «Львівський електроламповий завод «Іскра» (боржника) відносно останнього процесуальні дії з примусового виконання могли бути вчиненні лише у справі про банкрутство, а виконавче провадження у даній справі підлягало обов'язковому зупиненню.

Не погодившись із зазначеною ухвалою, Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою (вх.№741 Х/3 від 05.03.2019р.), в якій просить ухвалу господарського суду Харківської області від 21.02.2019р. (повний текст підписано 22.02.2019р.) у справі №914/2032/16 скасувати та постановити нове рішення, яким у задоволенні скарги ОСОБА_7 акціонерного товариства "Львівський електроламповий завод Іскра" (вх.№3447 від 07.02.2019р.) відмовити повністю.

За твердженнями апелянта, господарським судом Харківської області невірно застосовано норми чинного законодавства, не зясовано всі обставини справи, порушено норми матеріального і процесуального права. Так, апелянт звертає увагу судової колегії на сукупність наступних обставин:

- судом першої інстанції не зясовано ту обставину, що спірні грошові кошти було розподілено державним виконавцем у рамках зведеного виконавчого провадження про стягнення коштів з ОСОБА_7 акціонерного товариства "Львівський електроламповий завод Іскра", а вказані кошти перераховані стягувачам за зведеним виконавчим провадженням, тому на момент прийняття оскаржуваної ухвали списаних коштів на рахунку виконавчої служби не було і, відповідно, вимоги скарги щодо повернення цих коштів задоволенню не підлягали. При цьому, одним із стягувачів по зведеному виконавчому провадженню, якому перераховано частину коштів, є Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», яке до участі у справі №914/2032/16 не залучалося;

- судом порушено вимоги п.1 ч.1 ст.34 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема щодо того, що виконавець не зупиняє вчинення виконавчих дій при порушенні господарським судом провадження у справі про банкрутство боржника у разі перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум;

- судом при винесенні ухвали не застосовано положення частини 2 ст.34 Закону України «Про виконавче провадження», які визначають обовязок виконавця не пізніше наступного робочого дня, коли йому стало відомо про обставини, зазначені в частині першій цієї статті (зокрема, про порушення господарським судом провадження у справі про банкрутство боржника), зупинити вчинення виконавчих дій, про що винести відповідну постанову. Натомість взято до уваги лише факт винесення господарським судом Львівської області ухвали від 03.01.2019р. у справі №914/2350/18 про банкрутство ОСОБА_7 акціонерного товариства "Львівський електроламповий завод Іскра" та не враховано факт доведення цією ухвали до відома державного виконавця лише 30.01.2019р. і винесення останнім постанови про зупинення вчинення виконавчих дій 31.01.2019р, тобто з дотриманням строків, визначених у названих положеннях законодавства;

- з посиланням на висновок, викладений ОСОБА_8 Палатою Верховного Суду у справі №660/612/16-ц від 14.03.2018р. зазначає, оскільки чинним законодавством не врегульовано порядку судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання зведеного виконавчого провадження, у якому обєднано виконання судових рішень , ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій, у такому випадку застосовується частина 1 ст.287 Кодексу адміністративного судочинства України і вказані справи слід розглядати за правилами адміністративного судочинства. З огляду на це суд першої інстанції мав застосувати положення п.1 ч.1 та ч.6 ст.175 ГПК України та відмовити у відкритті провадження у справі.

Згідно витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 05.03.2019р. у справі №914/2032/16 сформовано колегію суддів у складі: головуючий (суддя-доповідач) Зубченко І.В., судді Пушай В.І., Чернота Л.Ф.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 11.03.2019р. зазначену апеляційну скаргу залишено без руху з метою усунення скаржником впродовж 10 днів з моменту отримання ухвали встановлених недоліків.

Одночасно, Акціонерне товариство "Мегабанк" звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою (вх.№767 Х/3 від 07.03.2019р.) на ухвалу господарського суду Харківської області від 21.02.2019р. (повний текст підписано 22.02.2019р.) у справі №914/2032/16 (за результатами розгляду скарги ОСОБА_7 акціонерного товариства "Львівський електроламповий завод Іскра" вх.№3447 від 07.02.2019р.), згідно резолютивної частини якої просить скасувати оскаржувану ухвалу та відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_7 акціонерного товариства "Львівський електроламповий завод "Іскра".

За твердженнями Акціонерного товариства "Мегабанк", оскаржувана ухвала винесена при неповному зясуванні обставин, що мають значення для справи, та недоведеності обставин, які суд визнав встановленими, а також при неправильному застосуванні норм матеріального права.

В якості доводів на підтвердження наявності підстав для задоволення вимог апеляційної скарги апелянт зазначає наступне:

- суд першої інстанції не врахував, що платіжна вимога була виставлена державним виконавцем до отримання відомостей про відкриття провадження у справі про банкрутство боржника (з матеріалів справи вбачається, що така інформація державним виконавцем була отримана 30.01.2019р.), а не після, як безпідставно стверджує боржник, та, відповідно, дії державного виконавця по стягненню грошових коштів з боржника в повному обсязі відповідають нормам чинного законодавства та були вчинені в межах наданих йому повноважень;

- державним виконавцем одразу після отримання інформації про порушення провадження про банкрутство боржника було винесено відповідну постанову про зупинення виконавчих дій, тобто у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження»;

- з посиланням на постанову Верховного Суду від 29.11.2018р. у справі №401/4793/15-ц зазначає, що відповідно до вимог ч.2 ст.34 Закону України «Про виконавче провадження» строк, в який виконавець зобовязаний зупинити відповідне виконавче провадження, має обраховуватися саме з моменту, коли останній був повідомлений про такі обставини в першу чергу сторонами виконавчого провадження, іншими особами або іншим, доведеним відповідними доказами чином, а не з моменту, коли він мав зясувати наявність таких обставин самостійно.

Згідно з витягом з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 07.03.2019р. у справі №914/2032/16 сформовано колегію суддів у складі: головуючий (суддя-доповідач) Зубченко І.В., судді Пушай В.І., Чернота Л.Ф.

Ухвалою суду від 12.03.2019р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Мегабанк" (вх.№767 Х/3 від 07.03.2019р.) та зобовязано учасників справи у строк до 22.03.2019р. включно надати до суду відзиви на апеляційну скаргу.

Після проведення підготовчих дій в порядку ст.267 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України), Східний апеляційний господарський суд ухвалою від 21.03.2019р. призначив розгляд апеляційної скарги Акціонерного товариства "Мегабанк" (вх.№767 Х/3 від 07.03.2019р.) на 10.04.2019р. об 11:30год.

Разом з тим, після усунення Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України недоліків, встановлених при поданні апеляційної скарги (вх.№741 Х/3 від 05.03.2019р.), суд апеляційної інстанції в ухвалі від 21.03.2019р. дійшов наступних висновків: визнав за можливе відкрити апеляційне провадження за названою апеляційною скаргою; зобовязав учасників справи у строк до 05.04.2018р. включно надати до суду відзиви на апеляційну скаргу; дійшов висновку про обєднання в одне провадження апеляційних скарг Акціонерного товариства "Мегабанк" (вх.№767 Х/3 від 07.03.2019р.) та Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (вх.№741 Х/3 від 05.03.2019р.) на ухвалу господарського суду Харківської області від 21.02.2019р. (повний текст підписано 22.02.2019р.) у справі 914/2032/16 (за результатами розгляду скарги ОСОБА_7 акціонерного товариства "Львівський електроламповий завод "Іскра" (вх.№3447 від 07.02.2019р.); призначив до розгляду апеляційні скарги на 10.04.2019р. об 11:30год.

26.03.2019р. на поштову адресу суду від ОСОБА_7 акціонерного товариства "Львівський електроламповий завод "Іскра" надійшов відзив на апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Мегабанк" (тобто, у межах строку, визначеного судом), за коротким змістом якого боржник наголошує, що оскаржувана ухвала є законною, а апеляційна скарга необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Приватне акціонерне товариство "Львівський електроламповий завод "Іскра" відзиву на апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України не надало. Крім того, Акціонерним товариством "Мегабанк" не надано відзиву на апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, як і останнім не надано відзиву на апеляційну скаргу стягувача.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 08.04.2019р. відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_7 акціонерного товариства "Іскра" про участь його представника у судовому засіданні з розгляду справи №914/2032/16, яке призначене на 10.04.2019р. об 11:30год., в режимі відеоконференції у звязку із зайнятістю залу відеоконференцзвязку.

У судовому засіданні 10.04.2019р. представники стягувача та державної виконавчої служби підтримали вимоги двох апеляційних скарг, просили оскаржувану ухвалу господарського суду Харківської області скасувати, у задоволенні скарги ОСОБА_7 акціонерного товариства "Львівський електроламповий завод "Іскра" (вх.№3447 від 07.02.2019р.) відмовити.

Представник боржника у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце проведення судового засідання у справі був повідомлений належним чином, про що свідчать матеріали справи.

Відповідно до положень п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950р. кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема, "ОСОБА_1 проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об'єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010р., "Смірнова проти України" від 08.11.2005р., "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006р., "Літоселітіс проти Греції" від 05.02.2004р. та інші).

Враховуючи викладене, а також зважаючи на те, що явка представника боржника судом обов'язковою не визнавалась, колегія суддів апеляційного господарського суду, з урахуванням приписів ст.120, ст.202, ст.270, ч.2 ст.273 ГПК України, визнала за можливе розглянути справу за відсутністю представника ОСОБА_7 акціонерного товариства "Львівський електроламповий завод "Іскра" за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до частини 1 статті 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Суд апеляційної інстанції, у відповідності до статті 269 ГПК України, переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до ст.ст.222, 223 ГПК України та п.17.7 Перехідних положень ГПК України здійснено запис судового засідання за допомогою засобів технічної фіксації, складено протокол.

У судовому засіданні 10.04.2019р. проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційні скарги, відзив ОСОБА_7 акціонерного товариства "Львівський електроламповий завод "Іскра" на апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Мегабанк", заслухавши пояснення представника стягувача та державної виконавчої служби, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції зазначає наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, рішенням господарського суду Харківської області від 13.12.2016р. (повний текст підписано 19.12.2016р.) у справі №914/2032/16, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 13.02.2017р. (повний текст підписано 20.02.2017р.) у задоволенні первісного позову відмовлено повністю. Зустрічний позов задоволено, стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Іскра" на користь Публічного акціонерного товариства "Мегабанк" прострочену заборгованість за кредитним договором №01/2011 від 01.02.2011р., яка станом на 21.11.2016р. становить 1591793,91дол. США та 517891,36грн., а саме: залишок кредиту - 1591793,91дол. США та загальна сума штрафів, передбачених Розділом 7 договору - 517891,36грн. Крім того, стягнуто судовий збір у розмірі 206700,00грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 13.12.2016р. задоволено заяву Публічного акціонерного товариства "Мегабанк" про вжиття заходів забезпечення позову. Вжито заходи забезпечення зустрічного позову Публічного акціонерного товариства "Мегабанк", а саме: накладено арешт на готову продукцію, що належить Публічному акціонерному товариству "Іскра".

На виконання прийнятого рішення господарським судом Харківської області 22.02.2017р. видано відповідні накази.

28.03.2017р. державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання наказу №914/2032/16 від 22.02.2017р.

У звязку з тим, що ухвалою господарського суду Львівської області від 09.03.2017р. №914/355/17 порушено провадження у справі про банкрутство Публічного акціонерного товариства «Іскра» та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника, 28.03.2017р. державним виконавцем винесено постанову про зупинення вчинення виконавчих дій.

Після того, як постановою Західного апеляційного господарського суду від 17.12.2018р. №914/355/17 припинено провадження у справі про банкрутство ОСОБА_7 акціонерного товариства "Львівський електроламповий завод "Іскра", державним виконавцем 02.01.2019р. винесено постанову про поновлення вчинення виконавчих дій.

Державним виконавцем 02.01.2019р. винесено постанову про зміну назви сторони виконавчого провадження, а саме боржника з Публічного акціонерного товариства Львівський електроламповий завод Іскра на Приватне акціонерне товариство Львівський електроламповий завод Іскра.

У свою чергу, ухвалою господарського суду Львівської області від 03.01.2019р. у справі №914/2350/18, зокрема, відкрито провадження у справі про банкрутство ОСОБА_7 акціонерного товариства «Львівський електроламповий завод «Іскра»; визнано вимоги кредитора - Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівський завод РЕМА» в розмірі 2222782,11грн.; визнано вимоги в розмірі 2346656,49грн. (штраф та пеня, які не враховуються як підстава для відкриття провадження у справі про банкрутство); введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника - ОСОБА_7 акціонерного товариства «Львівський електроламповий завод «Іскра»; введено процедуру розпорядження майном боржника; розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого ОСОБА_9

11.01.2019р. державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника, згідно якої накладено арешт на грошові кошти, що містяться на усіх рахунках в наступній банківській установі, а саме: в Акціонерному товаристві "Таскомбанк", код банку 339500, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику у межах суми 45518140,78грн. або сумі, еквівалентній зазначеній сумі в іноземній валюті.

Державним виконавцем 15.01.2019р. винесено постанову про розшук майна боржника.

28.01.2019р. з рахунку боржника було стягнуто 96513,88грн., про що свідчить наявна в матеріалах справи копія платіжного доручення № від 28.01.2019р.

31.01.2019р. головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесено постанову про зупинення вчинення виконавчих дій у звязку з тим, що ухвалою господарського суду Львівської області від 03.01.2019р. у справі №914/2350/18 порушено провадження у справі про банкрутство ОСОБА_7 акціонерного товариства «Львівський електроламповий завод «Іскра».

Приватне акціонерне товариство "Львівський електроламповий завод "Іскра" звернулося до господарського суду Харківської області зі скаргою (вх.№3447 від 07.02.2019р.) на дії державного виконавця, в якій скаржник просить визнати неправомірними дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, які виявилися у примусовому стягненні 96513,88грн. з рахунку боржника під час дії мораторію на задоволення вимог кредиторів, та зобовязати державну виконавчу службу повернути на рахунок боржника стягнуті кошти.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 14.02.2019р. до участі у справі №914/2032/16 залучено Акціонерне товариство «Мегабанк» як правонаступника Публічного акціонерного товариства Мегабанк та Приватне акціонерне товариство Львівський електроламповий завод Іскра як правонаступника Публічного акціонерного товариства Львівський електроламповий завод Іскра.

Східний апеляційний господарський суд, дослідивши фактичні та правові підстави звернення зі скаргою на дії державного виконавця, надаючи оцінку всім обставинам справи, оцінивши надані сторонами на підтвердження їх вимог докази, дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення вимог апеляційних скарг з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обовязковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

За приписами ч.1, 3 ст.327 ГПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Наказ, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Наказ, судовий наказ, ухвала суду мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Частиною 1 ст.1 Закону України Про виконавче провадження унормовано, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч.1 ст.18 названого Закону виконавець зобов'язаний вживати передбачених Законом заходів щодо примусового виконання рішень, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Як зазначалося раніше, державним виконавцем 02.01.2019р. винесено постанову про поновлення вчинення виконавчих дій, а 28.01.2019р. з рахунку боржника стягнуто 96513,88грн.

У свою чергу, ухвалою господарського суду Львівської області від 03.01.2019р. у справі №914/2350/18 відкрито провадження у справі про банкрутство ОСОБА_7 акціонерного товариства «Львівський електроламповий завод «Іскра» та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника.

Відповідно до ч.15 ст.16 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом з моменту відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство арешт майна боржника чи інші обмеження боржника щодо розпорядження належним йому майном можуть бути застосовані виключно господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство.

За приписами ч.1 ст.19 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", мораторій на задоволення вимог кредиторів - зупинення виконання боржником грошових зобовязань і зобовязань щодо сплати податків і зборів (обовязкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобовязань та зобовязань щодо сплати податків і зборів (обовязкових платежів), застосованих до дня введення мораторію.

Мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з відкриттям провадження (проваджень) у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду. Ухвала є підставою для зупинення виконавчого провадження. Про запровадження мораторію розпорядник майна повідомляє відповідному органу або особі, яка здійснює примусове виконання судових рішень, рішень інших органів за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника та знаходженням його майна (ч.2 ст.19 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом").

Частиною 3 ст.19 названого Закону України визначено, що протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів забороняється, зокрема, стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в судовому або в позасудовому порядку відповідно до законодавства, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від продажу майна боржника), перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж, а також у разі звернення стягнення на заставлене майно та виконання рішень у немайнових спорах.

Згідно з п.4 ч.1 ст.34 Закону України Про виконавче провадження виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій, зокрема, у разі порушення господарським судом провадження у справі про банкрутство боржника, якщо відповідно до закону на вимогу стягувача поширюється дія мораторію, запровадженого господарським судом.

Частиною 2 ст.34 названого Закону України визначено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня, коли йому стало відомо про обставини, зазначені в частині першій цієї статті, зупиняє вчинення виконавчих дій, про що виносить відповідну постанову.

За твердженнями апелянтів, суд першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали не врахував, що державний виконавець на день примусового стягнення спірної суми не був обізнаний про порушення господарським судом справи №914/2350/18 про банкрутство боржника, у той час як така інформація державним виконавцем була отримана 30.01.2019р. і, відповідно, винесення останнім постанови про зупинення вчинення виконавчих дій 31.01.2019р. здійснене з дотриманням строків, визначених у Законі України Про виконавче провадження.

Разом з тим, судова колегія вважає такі твердження скаржників безпідставними, оскільки в силу приписів Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом оприлюднення оголошення про порушення справи про банкрутство на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет є офіційним оприлюдненням. Як встановлено господарським судом Харківської області, на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет оголошення про порушення справи про банкрутство боржника ОСОБА_7 акціонерного товариства "Львівський електроламповий завод "Іскра" опубліковано 03.01.2019р 18:59 (номер публікації 55376).

При цьому, як вірно зауважено місцевим господарським судом, ухвала суду, на підставі якої було оприлюднено повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство боржника, відповідно до приписів Закону України Про доступ до судових рішень є загальнодоступною на сайті Єдиного державного реєстру судових рішень.

Таким чином, саме після оприлюднення відомостей про порушення справи про банкрутство ОСОБА_7 акціонерного товариства Львівський електроламповий завод Іскра відносно останнього процесуальні дії з примусового виконання могли бути вчиненні лише у справі про банкрутство, а виконавче провадження по даній справі підлягало обов'язковому зупиненню.

У звязку з наведеним, Східний апеляційний господарський суд погоджується з висновками місцевого господарського суду про те, що дії державного виконавця, які виявилися у примусовому стягненні 96513,88грн. з рахунку боржника під час дії мораторію на задоволення вимог кредиторів, є такими, що проведені з порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно з ч.1, 2 ст.343 ГПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). За таких обставин правомірним є зобовязання Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України повернути на рахунок боржника стягнуті під час дії мораторію на задоволення вимог кредиторів кошти в сумі 96513,88грн.

В апеляційній скарзі Акціонерне товариство "Мегабанк" з посиланням на постанову Верховного Суду від 29.11.2018р. у справі №401/4793/15-ц зазначає, що відповідно до вимог ч.2 ст.34 Закону України «Про виконавче провадження» строк, в який виконавець зобовязаний зупинити відповідне виконавче провадження, має обраховуватися саме з моменту, коли останній був повідомлений про такі обставини в першу чергу сторонами виконавчого провадження, іншими особами або іншим, доведеним відповідними доказами чином, а не з моменту, коли він мав зясувати наявність таких обставин самостійно.

Проте, судова колегія враховує наявність правової позиції, викладеної у постановах Верховного Суду від 28.03.2018р. у справі №915/1855/15, від 28.03.2018р. у справі №922/1798/14, від 24.05.2018р. у справі №904/10325/15, на які міститься посилання в оскаржуваній ухвалі суду першої інстанції, та звертає увагу заявника на те, що в контексті приписів ГПК України правова позиція, викладена у постановах Верховного Суду, не є обовязковою для судів апеляційної інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України наголошує, що судом першої інстанції не зясовано ту обставину, що спірні грошові кошти було розподілено державним виконавцем у рамках зведеного виконавчого провадження про стягнення коштів з ОСОБА_7 акціонерного товариства "Львівський електроламповий завод Іскра", а вказані кошти перераховані стягувачам за зведеним виконавчим провадженням, тому на момент прийняття оскаржуваної ухвали списаних коштів на рахунку виконавчої служби не було і, відповідно, вимоги скарги щодо повернення цих коштів задоволенню не підлягали. При цьому, одним із стягувачів по зведеному виконавчому провадженню, якому перераховано частину коштів, є Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», яке до участі у справі №914/2032/16 не залучалося.

З цього приводу Східний апеляційний господарський суд зауважує наступне. Як вбачається з платіжного доручення № від 28.01.2019р., копія якого наявна у матеріалах справи, призначення платежу «…Стягнення 45518140грн. 78коп. на користь ПАТ «МЕГАБАНК» зг.наказу господарського суду Харківської області». Тобто, із зазначеного платіжного доручення, всупереч твердженням державного виконавця, не вбачається перерахування частини спірних коштів Публічному акціонерному товариству «Укрсоцбанк». У свою чергу, долучені державним виконавцем до апеляційної скарги на підтвердження зазначених обставин розпорядження та платіжні доручення судом апеляційної інстанції не приймаються, оскільки останні не були подані до суду першої інстанції, а в контексті приписів ГПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом апеляційної інстанції лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього. Проте відповідного клопотання із зазначенням таких причини та безпосередньо доказів на підтвердження наявності таких причин матеріали справи не містять. Саме лише посилання у тексті апеляційної скарги на те, що скарга ОСОБА_7 акціонерного товариства "Львівський електроламповий завод "Іскра" до виконавчої служби не надходила, у звязку з чим остання не могла надати свої заперечення, судовою колегією не приймаються з огляду на доведеність матеріалами справи факту обізнаності виконавчої служби про розгляд скарги господарським судом Харківської області та не позбавлення останньої права на ознайомлення з матеріалами справи. Крім того, з огляду на викладені вище висновки господарських судів безпідставним є сам факт списання спірних грошових коштів з рахунку боржника після оприлюднення оголошення про порушення справи про банкрутство на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет 03.01.2019р.

В апеляційній скарзі Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України з посиланням на висновок, викладений ОСОБА_8 Палатою Верховного Суду у справі №660/612/16-ц від 14.03.2018р. зазначає, оскільки чинним законодавством не врегульовано порядку судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання зведеного виконавчого провадження, у якому обєднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій, у такому випадку застосовується частина 1 ст.287 Кодексу адміністративного судочинства України і вказані справи слід розглядати за правилами адміністративного судочинства. З огляду на це, суд першої інстанції мав застосувати положення п.1 ч.1 та ч.6 ст.175 ГПК України та відмовити у відкритті провадження у справі. Проте, Східний апеляційний господарський суд не приймає такі посилання і звертає увагу заявника на те, що у названій постанові ОСОБА_8 Верховного Суду висновок зроблений щодо ситуації під час виконання зведеного виконавчого провадження, у якому обєднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій, у той час як згідно постанови державного виконавця від 29.01.2019р. обєднано у зведене виконавче провадження виконавчі провадження щодо виконання наказів господарського суду Харківської області і господарського суду м.Києва, тобто щодо виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами однієї юрисдикції.

З огляду на вищевикладене, доводи апелянтів судом апеляційної інстанції не приймаються, оскільки спростовані матеріалами справи та викладеними вище висновками господарських судів, а також не впливають на правомірність прийнятої господарським судом Харківської області ухвали.

Отже, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду погоджується з висновками місцевого господарського суду, які відповідають матеріалам справи та чинному законодавству, у звязку з чим підстав для скасування чи зміни оскаржуваної ухвали та задоволення вимог апеляційних скарг за наведеними в них мотивами не вбачається, що за змістом ст.129 ГПК України має наслідком віднесення на рахунок скаржників витрат зі сплати судового збору за подання апеляційних скарг.

Керуючись ст.ст.129, 269, 270, 271, 273, 275, 276, 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Мегабанк", м.Харків (вх.№767 Х/3 від 07.03.2019р.) на ухвалу господарського суду Харківської області від 21.02.2019р. (повний текст підписано 22.02.2019р.) у справі №914/2032/16 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, м.Київ (вх.№741 Х/3 від 05.03.2019р.) на ухвалу господарського суду Харківської області від 21.02.2019р. (повний текст підписано 22.02.2019р.) у справі №914/2032/16 залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 21.02.2019р. (повний текст підписано 22.02.2019р.) у справі №914/2032/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду через Східний апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня проголошення судового рішення або складання повного судового рішення.

У судовому засіданні 10.04.2019р. проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Повний текст постанови складено та підписано 12.04.2019р.

Головуючий суддя І.В. Зубченко

Суддя В.І. Пушай

Суддя Л.Ф. Чернота