ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2019 року

м. Київ

Справа № 904/4147/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Ткаченко Н.Г. - (головуючого), Білоуса В.В., Жукова С.В.,

за участю секретаря судового засідання Гаращенко Т.М.

за участю представників : ПрАТ "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат"- адвоката Слюти В.В., ТОВ "Техно-Бізнес" - адвоката Левченка В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційні скарги ПрАТ "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" та ТОВ "Техно-Бізнес" у справі № 904/4147/18

на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 16.01.2019

та на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 21.11.2018

у справі № 904/4147/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Техно-Бізнес"

до Компанії Growex Trade LTD, Приватного акціонерного товариства "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат"

про солідарне стягнення 14 255 314 грн. 79 коп.,-

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2018, ТОВ "Техно-Бізнес" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про солідарне стягнення з відповідачів Компанії Growex Trade LTD та ПрАТ "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" заборгованості на загальну суму 14 255 314,79 грн., а саме 7 483 391,34 грн. боргу, який виник внаслідок неналежного виконання умов договору від 04.04.2013 №483-52-10 щодо оплати виконаних робіт з капітального ремонту секцій тепловоза 2ТЄ10М в об'ємі КР-2, 5 902 945,64 грн. інфляційних втрат та 868 977,81 грн. 3 % річних та внаслідок неналежного виконання договору поруки № 12КР від 10.08.2018.

У жовтні 2018 ПрАТ "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" подало до суду заяву від 18.10.2018 про залишення позову без розгляду.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 21.11.2018 у справі № 904/4147/18 (суддя Загинайко Т.В.) позовну заяву ТОВ "Техно-Бізнес" до Компанії Growex Trade LTD та ПрАТ "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" про стягнення заборгованості за договором від 04.04.2013 №483-52-10 у сумі 14 255 314,79 грн. залишено без розгляду.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 16.01.2019 у справі № 904/4147/18 (судді : Дармін М.О., Антонік С.Г., Іванов О.Г.) ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 21.11.2018 про залишення без розгляду позовної заяви ТОВ "Техно-Бізнес" про солідарне стягнення з Компанії Growex Trade LTD та ПрАТ "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" 14 255 314,79 грн. в частині залишення без розгляду позовних вимог ТОВ "Техно-Бізнес" до Компанії Growex Trade LTD скасовано. Справу № 904/4147/18 в частині позовних вимог ТОВ "Техно-Бізнес" до Компанії Growex Trade LTD передано до Господарського суду Дніпропетровської області для подальшого розгляду.

В іншій частині ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 21.11.2018 у справі №904/4147/18 залишено без змін.

У касаційній скарзі ПрАТ "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" просить постанову Центрального апеляційного господарського суду від 16.01.2019 у справі № 904/4147/18 скасувати, залишивши в силі ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 21.11.2018 у справі № 904/4147/18.

Не погоджуючись з оскаржуваною постановою апеляційного господарського суду, відповідач посилається на порушення судом апеляційної інстанції положень ст. 61 Конституції України, згідно якої ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, оскільки в даному випадку позивач вже звернувся з позов до Третейського суду, ухвалою якого порушено розгляд справи № 14/48К-18 за позовом ТОВ "Техно-Бізнес" до ПрАТ "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" про стягнення заборгованості за невиконання ним умов договору на виконання робіт з капітального ремонту секцій тепловоза 2ТЄ10М в об'ємі КР-2, від 04.04.2013 №483-52-10, з урахуванням третейського застереження в договорі від 04.04.2013 № 483-52-10 (п.п. 8.1, 8.2).

Отже, ПрАТ "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" зазначає про те, що апеляційним судом не було належним чином враховано всіх обставин справи та не досліджено того, що справа № 14/48К-18 вже перебувала в Третейському суді, внаслідок чого зазначене може призвести до подвійного стягнення з ПрАТ "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" однієї і тієї ж заборгованості.

Так, скаржник посилається на те, що апеляційний господарський суд скасовуючи частково ухвалу місцевого господарського суду про залишення без розгляду та в частині позовних вимог ТОВ "Техно-Бізнес" до Компанії Growex Trade LTD передавши до Господарського суду Дніпропетровської області для подальшого розгляду, на думку скаржника не врахував одночасне існування двох проваджень, з одних і тих самих підстав та однакового предмету.

У касаційній скарзі ТОВ "Техно-Бізнес" просить постанову Центрального апеляційного господарського суду від 16.01.2019 та ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 21.11.2018 у справі № 904/4147/18 в частині залишення без розгляду позовних вимог ТОВ "Техно-Бізнес" до ПрАТ "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" скасувати, передавши справу № 904/4147/18 до суду першої інстанції для подальшого розгляду.

При цьому, позивач у своїй касаційній скарзі посилається на те, судами обох інстанцій залишаючи позовні вимоги ТОВ "Техно-Бізнес" до відповідача - ПрАТ "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" без розгляду на підставі п. 7 ч. 1 ст. 226 ГПК України у зв'язку з наявністю в договорі підряду третейського застереження, яке не визнано недійсним, не було враховано, що позовні вимоги заявлені до відповідачів ПрАТ "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" та Компанії Growex Trade LTD про солідарне стягнення з них боргу, а отже судами не враховано вимоги ч. 1 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

З огляду на зазначене, на думку позивача суди обох інстанцій безпідставно відокремили вимоги до боржника шляхом звернення до Третейського суду та вимоги до поручителя шляхом звернення до господарського суду, таким чином ТОВ "Техно-Бізнес" посилається на порушення судами першої та апеляційної інстанцій вимог ч. 1 ст. 554 ЦК України та п. 7 ч. 1 ст. 226 ГПК України.

У відзиві ПрАТ "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" просить залишити без задоволення касаційну скаргу ТОВ "Техно-Бізнес", посилаючись на її не обґрунтованість.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 31.01.2019 для розгляду касаційної скарги ПрАТ "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" у справі № 904/4147/18 визначено колегію суддів у складі: Ткаченко Н.Г. - головуючого (доповідача), Жукова С.В., Білоуса В.В та ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 11.02.2019 у справі № 904/4147/18 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ПрАТ "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 16.01.2019 у справі № 904/4147/18 та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 20 березня 2019 на 10 год. 45 хв.

Протоколом передачі судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) раніше визначеному складу суду від 21.02.2019 для розгляду касаційної скарги ТОВ "Техно-Бізнес" у справі № 904/4147/18 визначено колегію суддів у складі : Ткаченко Н.Г. - головуючого (доповідача), Жукова С.В., Білоуса В.В. та ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.03.2019 у справі № 904/4147/18 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ТОВ "Техно-Бізнес", об'єднано в одне касаційне провадження, касаційні провадження за касаційними скаргами ПрАТ "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" та ТОВ "Техно-Бізнес" у справі № 904/4147/18 та призначено розгляд справи на 20 березня 2019 на 10 год. 45 хв.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20.03.2019 у даній справі № 904/4147/18 оголошено перерву до 27.03.2019 на 09:40 год.

Заслухавши доповідь судді Ткаченко Н.Г., пояснення представників позивача та відповідача - ПрАТ "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат", перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи касаційних скарг та доводи відзиву на касаційну скаргу, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга ПрАТ "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" підлягає частковому задовольню, а касаційна скарга ТОВ "Техно-Бізнес" підлягає задоволенню, з таких підстав.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судами обох інстанцій, 04.04.2013 між ПрАТ "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" (замовник) та ТОВ "Техно-Бізнес" (виконавець) укладено договір №483-52-10, за умовами якого на ПрАТ "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" замовника, виконавець зобов'язується виконати роботи з капітального ремонту секцій тепловоза 2ТЄ10М в об'ємі КР-2, а замовник оплатити їх вартість в обумовлені договором строки.

Пунктами 8.1, 8.2 договору №483-52-10 передбачено, що спори та розбіжності, які виникають в ході виконання зобов'язань, сторони будуть вирішувати шляхом переговорів; всі невирішені шляхом переговорів спори, розбіжності, вимоги та претензії, які виникають за даним Договором або у зв'язку з ним, в тому числі такі, які стосуються його укладення, виконання, порушення умов, припинення та визнання недійсним, підлягають вирішенню в Постійно діючому Регіональному Третейському суді України при Асоціації "Регіональна правова група" у відповідності з регламентом вказаного суду.

В подальшому, 10.08.2018 ТОВ "ТЕХНО-БІЗНЕС" (кредитор) та Компанія GROWEXTRADE LTD (поручитель) уклали договір поруки № 12КР, за яким поручитель поручається перед кредитором за виконання всіх зобов'язань боржника - ПрАТ "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" за договором № 483-52-10 на виконання робіт з капітального ремонту секцій тепловоза від 04.04.2013, укладений між кредитором та боржником.

Порукою забезпечуються грошові зобов'язання боржника в сумі 7 483 391,34 грн. (п. 2.1).

За п.5.4., 5.5 договору поруки № 12КР, усі спори, що виникають з цього договору або пов'язані з ним вирішуються шляхом переговорів між сторонами. Якщо відповідний спір неможливо вирішити шляхом переговорів, спір розглядається в господарському суді Дніпропетровської області із застосуванням матеріального та процесуального права України.

Із наявних у справі матеріалів вбачається, що ТОВ "Техно-Бізнес" звернувся з позовною заявою про солідарне стягнення спірної суми боргу, з урахуванням інфляційних втрат та 3 % річних, з боржника - ПрАТ "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат", який не виконав свої зобов'язання за договором підряду від 04.04.2013 №483-52-10 та Компанії Growex Trade LTD, як його поручителя.

Проте, до початку розгляду справи по суті і до подання суду будь-яких інших заяв щодо суті спору, у жовтні 2018 відповідач - ПрАТ "Центральний ГЗК" подав до суду першої інстанції заяву про залишення даного позову без розгляду, посилаючись на те, що договір № 483-52-10 від 04.04.2013 укладений між ним і позивачем, містить третейське застереження та згідно наданої довідки Постійно діючого Регіонального Третейського суду України при Асоціації "Регіональна правова група" від 20.11.2018 у провадженні Постійно діючого Регіонального Третейського суду України при Асоціації "Регіональна правова група" знаходиться справа щодо вирішення спору між ТОВ "Техно-Бізнес" та ПрАТ "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" (первісний позов ТОВ "Техно-Бізнес" - справа №14/126К-15, зустрічний позов ПрАТ "ЦГЗК" - справа №14/18К-16, об'єднані в одне провадження по справі №14/126К-15), з тих же правових підстав - стягнення заборгованості та штрафних санкцій по договору №483-52-10 від 04.04.2013, укладеному між сторонами.

Суд першої інстанції, залишаючи без розгляду позовну заяву ТОВ "Техно-Бізнес" до Компанії Growex Trade LTD та ПрАТ "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" про стягнення заборгованості за договором від 04.04.2013р. №483-52-10 у сумі 14 255 314,79 грн., посилався на те, що на розгляді у Постійно діючому Регіональному Третейському суді України при Асоціації "Регіональна правова група" перебуває спір між тими ж сторонами, а саме позивач - ТОВ "Техно-Бізнес", та відповідач - ПрАТ "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" про той самий предмет - стягнення 14 069 439,14 грн., з урахуванням збільшення розміру позовних вимог, за порушення умов договору №483-52-10 від 04.04.2013 та у договорі від 04.04.2013 № 483-52-10 міститься третейське застереження, яке є чинним та в судовому порядку не визнавалось недійсним, а тому місцевий господарський суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення позову без розгляду на підставі п. 7 ч. 1 ст. 226 ГПК України.

Апеляційний господарський суд, скасовуючи частково ухвалу суду першої інстанції в частині залишення без розгляду позовних вимог ТОВ "Техно-Бізнес" до Компанії Growex Trade LTD, передаючи справу в частині цих позовних вимог до Господарського суду Дніпропетровської області для подальшого розгляду, виходив з того, що за умовами укладеного між позивачем та відповідачем - Компанії Growex Trade LTD договору поруки № 12КР від 10.08.2018, сторони погодили у п.5.5, що якщо спори неможливо вирішити шляхом переговорів, то вони розглядаються в господарському суді Дніпропетровської області із застосуванням матеріального та процесуального права України, а тому коли сторони третейських угод не укладали, договір поруки, не містить третейського застереження, враховуючи положення ст. ст. 1, 2, 5 , 12 Закону України "Про третейські суди", суд апеляційної інстанції дійшов висновку и щодо неможливості передачі на розгляд Постійно діючого Регіонального Третейського суду України при Асоціації "Регіональна правова група" даного спору, а тому позовні вимоги ТОВ "Техно-Бізнес" до Компанії Growex Trade LTD безпідставно залишені без розгляду.

Згідно ч. 2 ст. 1 Закону України "Про третейські суди", до третейського суду за угодою сторін може бути переданий будь-який спір, що виникає з цивільних та господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом.

Стаття 2 Закону України "Про третейські суди" містить визначення термінів, зокрема, третейська угода - угода сторін про передачу спору на вирішення третейським судом; сторони третейського розгляду (далі - сторони) - позивач та відповідач. Позивачами є фізичні та юридичні особи, що пред'явили позов про захист своїх порушених чи оспорюваних прав або охоронюваних законом інтересів. Відповідачами є фізичні та юридичні особи, яким пред'явлено позовні вимоги.

Відповідно до ст. Закону України "Про третейські суди" юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону.

Спір може бути переданий на вирішення третейського суду до прийняття компетентним судом рішення у спорі між тими ж сторонами, з того ж предмета і з тих самих підстав.

За п. 12 ч. 1 ст. 6 Закону України "Про третейські суди" визначено, що третейські суди в порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком справ, коли хоча б одна із сторін спору є нерезидентом України.

Відповідно до частин 1, 4, 8 статті 12 Закону України "Про третейські суди" третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди. Третейська угода укладається у письмовій формі. Третейська угода вважається укладеною, якщо вона підписана сторонами чи укладена шляхом обміну листами, повідомленнями по телетайпу, телеграфу або з використанням засобів електронного чи іншого зв'язку, що забезпечує фіксацію такої угоди, або шляхом направлення відзиву на позов, в якому одна із сторін підтверджує наявність угоди, а інша сторона проти цього не заперечує. Третейська угода має містити відомості про найменування сторін та їх місцезнаходження, предмет спору, місце і дату укладання угоди. Недійсність окремих положень договору, контракту, що містить третейське застереження, не тягне за собою недійсність такого третейського застереження.

За таких обставин, з урахуванням вище зазначеного та враховуючи вимоги Закону України "Про третейські суди", суд касаційної інстанції погоджується з висновком суду апеляційної інстанцій в частині направлення справи № 904/4147/18 в частині позовних вимог ТОВ "Техно-Бізнес" до Компанії Growex Trade LTD до Господарського суду Дніпропетровської області для подальшого розгляду у зв'язку з неможливістю направлення на розгляд Постійно діючого Регіонального Третейського суду України при Асоціації "Регіональна правова група" спору кредитора - ТОВ "Техно-Бізнес" до поручителя - Компанії Growex Trade LTD, оскільки відсутня укладена між сторонами третейська угода, договір поруки не містить третейського застереження, а відповідач - Компанії Growex Trade LTD нерезидент України, а відтак, розгляд таких спорів не відноситься до компетенції третейського суду.

Залишаючи без розгляду позовні вимоги ТОВ "Техно-Бізнес" до ПрАТ "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" на підставі п. 7 ч. 1 ст. 226 ГПК України, суд першої інстанції, з яким погодився і апеляційний господарський суд, дійшли висновку про наявність підстав для залишення без розгляду позовних вимог ТОВ "Техно-Бізнес" до ПрАТ "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат", виходили з того, що сторонами укладено договір № 483-52-10 від 04.04.2013, який містить третейське застереження у п. п. 8.2., 8.3., при цьому відсутні докази того, що дана третейська угода, викладена у формі третейського застереження є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана.

Але з такими висновками судів першої та апеляційної інстанцій щодо залишення без розгляду позовних вимог ТОВ "Техно-Бізнес" до ПрАТ "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" погодитись не можна, з огляду на таке.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 226 ГПК України, суд залишає позов без розгляду, якщо сторони уклали угоду про передачу даного спору на вирішення третейського суду або міжнародного комерційного арбітражу, і від відповідача не пізніше початку розгляду справи по суті, але до подання ним першої заяви щодо суті спору надійшли заперечення проти вирішення спору в господарському суді, якщо тільки суд не визнає, що така угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана.

Статтею 55 Конституції України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

За ст. 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення.

Таким чином, гарантуючи судовий захист з боку держави, Конституція України одночасно визнає право кожного будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань (частина 5 статті 55 Конституції України). І це конституційне право не може бути скасоване або обмежене (частина 2 статті 22, стаття 64 Конституції України).

Одним із способів реалізації права кожного захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань у сфері цивільних і господарських правовідносин є звернення до третейського суду у передбаченому Законом України "Про третейські суди" випадках і порядку.

Аналогічний висновок викладено в рішенні Конституційного суду України № 1-рп/2008 від 10 січня 2008 року у справі № 1-3/2008 за конституційним поданням 51 народного депутата України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень абзаців сьомого, одинадцятого статті 2, статті 3, пункту 9 статті 4 та розділу "Третейське застереження" Закону України "Про третейські суди" (справа про завдання третейського суду).

Згідно ч. 2 ст. 1 Закону України "Про третейські суди" визначено, що до третейського суду за угодою сторін може бути переданий будь-який спір, що виникає з цивільних та господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно визначення термінів, які містяться в статті 2 Закону України "Про третейські суди", третейська угода - угода сторін про передачу спору на вирішення третейським судом; сторони третейського розгляду (далі - сторони) - позивач та відповідач. Позивачами є фізичні та юридичні особи, що пред'явили позов про захист своїх порушених чи оспорюваних прав або охоронюваних законом інтересів. Відповідачами є фізичні та юридичні особи, яким пред'явлено позовні вимоги.

Статтею 5 Закону України "Про третейські суди" передбачено, що юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону.

Відповідно до ч. ч. 1, 4, 8 ст. 12 Закону України "Про третейські суди", третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди. Третейська угода укладається у письмовій формі. Третейська угода вважається укладеною, якщо вона підписана сторонами чи укладена шляхом обміну листами, повідомленнями по телетайпу, телеграфу або з використанням засобів електронного чи іншого зв'язку, що забезпечує фіксацію такої угоди, або шляхом направлення відзиву на позов, в якому одна із сторін підтверджує наявність угоди, а інша сторона проти цього не заперечує. Третейська угода має містити відомості про найменування сторін та їх місцезнаходження, предмет спору, місце і дату укладання угоди. Недійсність окремих положень договору, контракту, що містить третейське застереження, не тягне за собою недійсність такого третейського застереження.

Предметом даного судового розгляду є вимоги позивача до відповідачів ПрАТ "Центральний ГЗК"- боржника та Компанії GROWEXTRADE LTD, як поручителя, про солідарне стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок неналежного виконання боржником своїх зобов'язань щодо оплати виконаних робіт за договором № 483-52-10 та невиконання договору поруки від 10.08.2018 № 12 КР, з урахуванням відповідальності передбаченої ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судами, третейське застереження передбачене у п. п. 8.2., 8.3 міститься у договорі № 483-52-10 від 04.04.2013, який укладено лише між ТОВ "Техно-Бізнес" до ПрАТ "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат", при цьому між ТОВ "Техно-Бізнес", ПрАТ "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" та Компанії GROWEXTRADE LTD угод про передачу спорів на розгляд третейського суду не укладалось, як і не містить третейського застереження договір поруки від 10.08.2018 № 12 КР.

Таким чином, у даній справі солідарним відповідачем та поручителем є Компанії GROWEXTRADE LTD, яка не була стороною третейського застереження і третейських угод з Компанією не укладалось, до того ж є нерезидентом України, що унеможливлює розгляд спору третейським судом, згідно п. 12 ч. 1 ст. 6 Закону України "Про третейські суди", внаслідок чого відповідно відповідача - Компанії GROWEXTRADE LTD (нерезидента) не розповсюджуються повноваження Постійно діючого Регіонального Третейського суду України при Асоціації "Регіональна правова група".

Так, з урахуванням наведених вище положень Конституції України та Закону України "Про третейські суди", зокрема ч. 2 ст. 1 Закону України "Про третейські суди", встановлено, що третейський суд має повноваження вирішення спорів лише між тими сторонами, між якими було укладено угоду (прийнято рішення) про передачу спору на розгляд третейського суду, і ці повноваження третейського суду не поширюються на спори, в яких, крім цих осіб, сторонами є інші особи, які не були сторонами третейської угоди.

Відтак, з огляду на зазначене, касаційний суд дійшов висновку про те, що відсутність взаємної згоди всіх сторін спору (позивача та двох солідарних відповідачів) на його вирішення третейським судом, оформленої відповідним третейським застереженням, виключає можливість розгляду спору таким судом, а тому коли наявності волі всіх учасників спору на розгляд справи Постійно діючим Регіональним Третейським судом України при Асоціації "Регіональна правова група" не має, суд першої інстанції, з яким в цій частині погодився апеляційний суд, безпідставно залишили позовні вимоги ТОВ "Техно-Бізнес" до ПрАТ "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" без розгляду на підставі п. 7 ч. 1 ст. 226 ГПК України.

Згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Отже, зазначені рішення Європейського суду з прав людини суд касаційної інстанції застосовує у цій справі як джерело права.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Пономарьов проти України" та "Рябих проти Російської Федерації", у справі "Нєлюбін проти Російської Федерації") повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу та підлягають виконанню, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень.

Відповідно ч. 1 та ч. 2 ст. 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Згідно ч. 2 ст. 311 ГПК України, порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до ухвалення незаконного рішення.

Таким чином, з урахуванням вище викладеного, Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду дійшов висновку, що постанова Центрального апеляційного господарського суду від 16.01.2019 та ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 21.11.2018 у справі № 904/4147/18 в частині залишення без розгляду позовних вимог ТОВ "Техно-Бізнес" до ПрАТ "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" підлягають скасуванню, а дана справа у скасованій частині направленню до Господарського суду Дніпропетровської області для подальшого розгляду, як такі що постановлені з порушенням норм процесуального права. В решті постанова Центрального апеляційного господарського суду від 16.01.2019 у справі № 904/4147/18 постановлена у відповідності до фактичних обставин, з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для її скасування не вбачається.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 300, 301, 311, 314, 315, 317 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу ПрАТ "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" задовольнити частково.

Касаційну скаргу ТОВ "Техно-Бізнес" задовольнити.

Постанову Центрального апеляційного господарського суду від 16.01.2019 та ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 21.11.2018 у справі № 904/4147/18 в частині залишення без розгляду позовних вимог ТОВ "Техно-Бізнес" до ПрАТ "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" скасувати.

Справу № 904/4147/18 у скасованій частині щодо позовних вимог ТОВ "Техно-Бізнес" до ПрАТ "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" направити до Господарського суду Дніпропетровської області для подальшого розгляду.

В решті постанову Центрального апеляційного господарського суду від 16.01.2019 у справі № 904/4147/18 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий, суддя - Ткаченко Н.Г.

Судді - Білоус В.В.

Жуков С.В.